Постанова

Іменем України

04 лютого 2019 року

м. Київ

справа № 463/1759/13-ц

провадження № 61-26315св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: СтупакО. В. (суддя-доповідач), ПогрібногоС. О.,Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк»,

відповідачі: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7 на ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 12 вересня 2017 року у складі судді Мікуш Ю. Р.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів

У липні 2013 року Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» (далі - ПАТ «ОТП Банк») звернулося до суду із позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості.

Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 24 липня 2013 року відкрито провадження у цій справі.

У червні 2017 року ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу на ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 24 липня 2013 року, в якій просив скасувати зазначену ухвалу та постановити нову ухвалу, якою відмовити у відкритті провадження у цій справі.

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 30 червня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 24 липня 2013 року залишено без руху. Надано апелянту строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів із дня отримання ухвали.

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 12 вересня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 24 липня 2013 року визнано неподаною та повернуто апелянту.

Постановляючи ухвалу про повернення апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції виходив із того, що копію ухвали заявник отримав 01 вересня 2017 року, однак у визначений судом строк вимоги ухвали не виконав, недоліків апеляційної скарги не усунув.

Короткий зміст та узагальнюючі доводи касаційної скарги та позиції інших учасників справи

У листопаді 2017 року ОСОБА_6подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу на ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 12 вересня 2017 року, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просив суд скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції та направити справу для продовження розгляду до апеляційного суду.

Касаційна скарга мотивована тим, що ОСОБА_6 не отримував оскаржуваної ухвали суду апеляційної інстанції. Рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення підписане особою, підпис якої відрізняється від підпису ОСОБА_6, що міститься в його апеляційній скарзі та в усіх інших документах, що наявні у матеріалах справи.

У січні 2018 року від ПАТ «ОТП Банк» надійшли заперечення на касаційну скаргу, уяких заявник просить відхилити указану касаційну скаргу, посилаючись на те, що касаційна скарга є необґрунтованою і такою, що не підлягає задоволенню.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 листопада 2017 року відкрито касаційне провадження, витребувана цивільна справа та надано строк на подання заперечень на касаційну скаргу.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», за яким судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У травні 2018 року вказану справа разом із матеріалами касаційного провадження передано до Верховного Суду.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим (частина перша статті 263 ЦПК України).

Частиною першою статті 400 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Позиція Верховного Суду

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7 не підлягає задоволенню із таких підстав.

Нормативно-правове обґрунтування

Однією з основних гарантій права сторони на судовий захист є право оскарження судових рішень (стаття 129 Конституції України). Реалізація цього права здійснюється, зокрема, шляхом оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій.

Відповідно до частини другої статті 297 ЦПК України 2004 року до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 295 цього Кодексу, а також у разі несплати суми судового збору застосовуються положення статті 121 цього Кодексу.

Згідно із частинами першою, другою статті 121 ЦПК України2004 року суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною та повертається позивачеві.

За вимогами, встановленими статтею 74 ЦПК України2004 року копія ухвали разом із копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом з повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі.

За змістом наведених норм закону повернення апеляційної скарги з тих підстав, що особа не виконала вимоги ухвали про усунення недоліків, можливе лише в тому випадку, якщо особа отримала відповідну ухвалу суду, тобто ознайомилася з її змістом, але ухилилася від виконання вимог, указаних в ухвалі.

Встановивши, що заявник не сплатив судовий збір, суд апеляційної інстанції постановив ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху, надавши заявнику строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів із дня отримання ухвали.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_6 отримав ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 30 червня 2017 року 01 вересня 2017 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Також із ідентифікатора поштового відправлення Публічного акціонерного товариства «Укрпошта» вбачається, що ОСОБА_6 отримав ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 30 червня 2017 року про залишення апеляційної скарги без руху особисто 01 вересня 2017 року.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Враховуючи наведене, оскільки станом на 12 вересня 2017 року заявник недоліки апеляційної скарги не усунув, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про визнання апеляційної скарги неподаною та повернення її заявникові.

Доводи заявника у касаційній скарзі про те, що він не отримував ухвали апеляційного суду, а підпис у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення зроблений не ним, є необґрунтованими, оскільки ОСОБА_6 у порушення вимог статей 76-81, 83 ЦПК України не надав будь-яких доказів на підтвердження цього.

Крім цього, Верховним Судом врахована практика Європейського суду з прав людини у справі «Пономарьов проти України», згідно з якою сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Так, ОСОБА_6, подавши апеляційну скаргу, не вживав будь-яких заходів спрямованих на те, щоб дізнатись про стан відомого йому судового провадження.

Викладене дає підстави для висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду апеляційної інстанції - без змін із підстав, передбачених статтею 410 ЦПК України.

Керуючись статтями 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 12 вересня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:О. В. Ступак

С. О. Погрібний

Г. І. Усик