Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/3195/18
Провадження № 2/376/245/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" січня 2019 р. Сквирський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Коваленка О.М.,

при секретарі - Ткаченко Ю.С.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Сквира Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно в порядку спадкування, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом в обґрунтування якого вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 його батько - ОСОБА_3, помер, що підтверджується Свідоцтвом про смерть виданого та зареєстрованого виконкомом Шапіївської сільської ради Сквирського району Київської області від 02.04.2008 року, за актовим записом № 6.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на майно, яке складається із житлового будинку АДРЕСА_1, загальною площею 63,0 кв. м. та житловою площею 39,1 кв. м.

Позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем І черги після смерті батька, прийняв спадщину після його смерті за законом, шляхом спільного проживання разом із спадкодавцем на день його смерті, що підтверджується заявами свідків, а саме ОСОБА_4 (паспорт НОМЕР_4, виданий Сквирським РВ ГУ МВС України в Київській області, 30.05.2002 року), яка вказала, що проживає в АДРЕСА_2, та підтверджує, що ОСОБА_1 проживав, доглядав до дня смерті свого батька ОСОБА_3 і похоронив його за власний рахунок. Заяву посвідчено секретарем Шапіївської сільської ради Сквирського району Київської області 09.11.2018 року;

ОСОБА_5 (паспорт НОМЕР_5 виданий Сквирським РВ ГУ МВС України в Київській області, 30.05.1996 року), яка вказала, що проживає в АДРЕСА_3 та підтверджує, що ОСОБА_1 проживав, доглядав до дня смерті свого батька ОСОБА_3 і похоронив його за власний рахунок. Заяву посвідчено секретарем Шапіївської сільської ради Сквирського району Київської області 09.11.2018 року.

Окрім позивача є ще спадкоємець І черги дружина спадкодавця ОСОБА_2, яка спадщину приймати не бажає, про що надала заяву, яка посвідчена секретарем Шапіївської сільської ради Сквирського району Київської області 09.11.2018 року та зареєстровано в реєстрі за №83.

Оформити спадщину у нотаріуса позивач не може, оскільки у нього відсутні оригінали правовстановлюючих документів, що унеможливлює прийняття спадщини у нотаріуса, тому позивач змушений звернутися до суду з даним позовом та просить суд:

Встановити факт, що ОСОБА_1, прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3, шляхом постійного проживання на момент смерті ІНФОРМАЦІЯ_1;

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок за АДРЕСА_1, загальною площею 63,0 кв. м, житловою площею 39,1 кв. м. в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивач ОСОБА_1 в підготовче судове засідання не з'явився, звернувся до суду з письмовою заявою, в якій просить ухвалити рішення в його відсутності, позов підтримує та просить не проводити фіксацію судового засідання технічними засобами.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, якою просить провести розгляд справи у її відсутність, позов визнає, заперечень не має та не проводити фіксацію судового засідання технічними засобами.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні підготовчого судового засідання.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з вимогами ч.3,4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладання мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206,207 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 206 ЦПК України передбачено, що позивач може відмовитись від позову, а відповідач - визнати позов на будь - якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до статті 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав:

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер - ОСОБА_3, що підтверджується копією Свідоцтва про смерть виданого та зареєстрованого Виконкомом Шапіївської сільської ради Сквирського району Київської області від 02.04.2008 року, Серія НОМЕР_6, за актовим записом № 6.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на майно, яке складається із житлового будинку АДРЕСА_1, загальною площею 63,0 кв. м. та житловою площею 39,1 кв. м., що підтверджується копіє Технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок від 30.04.2007 року (а.с.6-9) та Випискою із по господарської книги по Шапіївській сільській раді № 494 від 12.11.2018 року, де вказано, що будинок по вулиці Польова (колишня Чапаєва) с. Шапіївка Сквирського району Київської області на підставі по господарської книги за 2006-2010 роки дійсно належить ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.14).

Згідно з вимогами ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем І черги після смерті батька, що підтверджується копією його Свідоцтва про народження Серія НОМЕР_7, видане та зареєстроване Шапіївською сільською радою Сквирського району Київської області 01.02.1973 року, про що зроблено запис № 3 (а.с. 5).

Відповідно до вимог ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Частиною 1, 3 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Позивач ОСОБА_1 прийняв спадщину після смерті батька за законом, шляхом спільного проживання разом із спадкодавцем на день його смерті, що підтверджується заявами свідків, а саме ОСОБА_4 (паспорт НОМЕР_4, виданий Сквирським РВ ГУ МВС України в Київській області, 30.05.2002 року), яка вказала, що проживає в АДРЕСА_2, та підтверджує, що ОСОБА_1 проживав, доглядав до дня смерті свого батька ОСОБА_3 і похоронив його за власний рахунок. Заяву посвідчено секретарем Шапіївської сільської ради Сквирського району Київської області 09.11.2018 року (а.с12) та ОСОБА_5 (паспорт НОМЕР_5 виданий Сквирським РВ ГУ МВС України в Київській області, 30.05.1996 року), яка вказала, що проживає в АДРЕСА_3 та підтверджує, що ОСОБА_1 проживав, доглядав до дня смерті свого батька ОСОБА_3 і похоронив його за власний рахунок. Заяву посвідчено секретарем Шапіївської сільської ради Сквирського району Київської області 09.11.2018 року (а.с.13).

Таким чином та на підставі вимог ч. 2 ст. 315 ЦПК України суд встановлює факт, що позивач ОСОБА_1, прийняв спадщину після смерті батька ОСОБА_3, шляхом постійного проживання на момент смерті останнього ІНФОРМАЦІЯ_1 та не відмовився від спадщини, що також відповідає вимогам ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

Частиною 1 ст. 1273 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Судом встановлено, що окрім позивача по справі є ще спадкоємець І черги відповідачка по справі - дружина спадкодавця ОСОБА_2, яка спадщину приймати не бажає та відмовляється на користь сина ОСОБА_1, про що надала заяву, яка посвідчена секретарем Шапіївської сільської ради Сквирського району Київської області 09.11.2018 року та зареєстровано в реєстрі за №83 (а.с.11), що відповідає вимогам ч. 1ст. 1273 ЦК України.

Відповідно до вимог ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Оформити спадщину у нотаріуса позивач не може, оскільки у нього відсутні оригінали правовстановлюючих документів, що унеможливлює прийняття спадщини у нотаріуса, тому позивач змушений звернутися до суду з даним позовом

Відповідно до вимог ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За змістом ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не

припинилися внаслідок його смерті.

На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що позивач після смерті батька - ОСОБА_3 прийняв спадщину, шляхом спільного проживання та не відмовився від спадщини, проте оформити спадщину належним чином не має можливості, оскільки в нього відсутні оригінали правовстановлюючих документів, що унеможливлює прийняття спадщини у нотаріуса, отже, іншим чином захистити свої права та інтереси, окрім як зверненням до суд з даним позовом позивач не має можливості.

Виходячи з викладеного та керуючись ст.ст. 4,5,12,13, 19,76, 81, 82, 200,206, 247,258,259,263-265, 315 ЦПК України, ст.ст. 1216,1217,1218, 1261, 1268, 1297 ЦК України суд, -

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_3 до ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_3) про визнання права власності на майно в порядку спадкування - задовольнити в повному обсязі.

Встановити факт, що ОСОБА_1, прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3, шляхом постійного проживання на момент смерті останнього тобто ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок за АДРЕСА_1, загальною площею 63,0 кв. м., житловою площею 39,1 кв. м. із господарськими та побутовими будівлями, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

З текстом рішення можливо ознайомитися за адресою: court.gov.ua

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції на протязі 30 днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення справи) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя: О. М. Коваленко