Справа № 455/1149/17
Провадження № 2/455/120/2019
РІШЕННЯ

Іменем України

24 вересня 2019 року м.Старий Самбір

Старосамбірський районний суд Львівської області

у складі: головуючої - судді Ніточко Л.Й.,

при секретарі - Сенеті Г.Н.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу №455/1149/17 за позовною заявою заступника керівника Самбірської місцевої прокуратури Львівської області в інтересах держави України в особі - Терлівської сільської ради Старосамбірського району Львівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - Державне підприємство «Старосамбірське лісомисливське господарство» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної порушенням вимог природоохоронного законодавства,

В С Т А Н О В И В:

22.09.2017 року заступник керівника Самбірської місцевої прокуратури Львівської області в інтересах держави України в особі Терлівської сільської ради Старосамбірського району Львівської області звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної порушення вимог природоохоронного законодавства, посилаючись на те, що постановою ДП «Старосамбірське лісомисливське господарство» про накладення адміністративного стягнення від 19.09.2016 року №11 за результатами розгляду протоколу про адміністративне правопорушення від 11.08.2016 №000145 ОСОБА_1 визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 65 КупАП, та встановлено, що він 10.08.2016 року в кварталі №32, виділі № 8 Стар`явського лісництва ДП «Старосамбірське ЛМГ» умисно, без відповідних дозвільних документів вчинив рубку 4-х дерев породи «ялиця» та «сосна», загальною кубомасою 5, 73 м3.

Відповідно до проведеного розрахунку завданої шкоди внаслідок самовільної рубки лісу, оформленої польовою переліковою відомістю незаконно зрубаних дерев від 11.08.2016 року, розмір такої шкоди становить 33 338.00 гривень, яку добровільно відшкодувати відповідач не бажає.

Просить стягнути з відповідача в користь Терлівської сільської ради Старосамбірського району Львівської області - 33 338, 00 гривень шкоди, завданої державі внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства, та судові витрати.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.09.2017 року справу розподілено судді ОСОБА_2.

Ухвалою судді Старосамбірського районного суду Львівської області від 12.03.2018 року по справі відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання на 10 годину 30 хвилин 18.05.2018 року.

Наказом від 01.08.2018 року суддю ОСОБА_2 відраховано зі штату Старосамбірського районного суду Львівської області, як такого, що звільнений у відставку відповідно до рішення Вищої ради правосуддя від 24 липня 2018 року №2410/0/15-18 «Про

звільнення ОСОБА_2 з посади судді Старосамбірського районного суду Львівської області у відставку».

З огляду на вказані обставини, на підставі розпорядження керівника апарату суду Волошина І.С . № 146/08/2018 від 07.08.2018 року по даній справі був призначений повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями. Призначення не відбулося, оскільки не вистачало потрібної кількості суддів для розподілу справи.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.08.2018 року справу передано для розгляду судді Ніточко Л.Й.

Ухвалою судді від 11.10.2018 року дану справу прийнято до розгляду, вирішено розглядати її в порядку загального позовного провадження та призначено судове засідання на 16 годину 00 хвилин 09 листопада 2018 року, однак по клопотанню прокурора розгляд справи було відкладено на 15 годину 30 хвилин 16.09.2019 року.

В судовому засіданні прокурор Старосельська Т.С. позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити, дала пояснення, аналогічні, викладеним у позові.

Представник Терлівської сільської ради Старосамбірського району в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином (а.с.41), причин неявки суду не повідомив.

Представник третьої особи - Державного підприємства «Старосамбірське лісомисливське господарство» в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином (а.с.40), причин неявки суду не повідомив.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов визнав та суду пояснив, що в зв`язку з матеріальним становищем вчинив порушення, так як дружина перебувала на лікуванні. У вчиненому розкаюється, просив при винесенні рішення врахувати тяжку хворобу його дружини та великі витрати, які потрібні були йому для її лікування. За допомогою про надання його сім`ї матеріальну допомогу в сільську раду чи районну державну адміністрацію не звертався.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши сторін, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Дослідивши докази, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлені такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.

Згідно ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, що врегульовано частиною 3 ст.12 ЦПК України.

Згідно ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду у кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

В пункті 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року за № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» роз`яснено, що оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (частина перша та друга статті 3 ЦПК України), то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.

Так, в судовому засіданні встановлено, що 10 серпня 2016 року о 09 годині 00 хвилин у ДП «Старосамбірське ЛМГ» на території Старявського лісництва, в кварталі № 32 виділу №8, було виявлено самовільну рубку дерев, діаметри пнів Яц-58, Яц-56, Сосна - 44, Сосна -32, загальним об`ємом 5, 73 м3, сироростучі, на місці вчинення правопорушення був виявлений автомобіль марки «ГАЗ-53», державний номерний знак НОМЕР_1 , завантажений деревиною від самовільної рубки виявленої в кварталі № 32 виділу №8 у кількості 17-ти колод, за що передбачена відповідальність за ст. 65 КУпАП, що підтверджується актом огляду місця вчинення правопорушення лісового законодавства (а.с.10).

За даним фактом лісничим Старявського лісництва ДП «Старосамбірське ЛМГ» Клепак В.Я. 11.08.2016 року був складений протокол за № 000145 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 65 КУпАП. В даному протоколі ОСОБА_1 надав письмові пояснення та вказав, що зрізав дерева, бо немає коштів дружині на лікарства (а.с. 8)

За результатами розгляду вказаного протоколу постановою про накладення адміністративного стягнення від 19.09.2016 року за №11 ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 65 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення в сумі 85,00 гривень (а.с.7), які ОСОБА_1 сплатив 19.09.2016 року, що підтверджується квитанцією №ПН879 (а.с.9).

Постанову про накладення адміністративного стягнення від 19.09.2016 року за № 11 ОСОБА_1 не оскаржував.

Відповідно до п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України №17 від 10.12.2004 року «Про судову практику у справах про злочини та інші правопорушення проти довкілля» при обчисленні розміру відшкодування шкоди, заподіяної знищенням або пошкодженням природних ресурсів потрібно додержувати вимог тих нормативних актів, якими встановлено відповідні правила. Відповідно до п. 18. цієї постанови Пленуму у справах про лісопорушення розмір заподіяної шкоди обчислюється за відповідними таксами (затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 23 липня 2008 р. N665 «Про такси для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісовому господарству»).

Частинами 2 та 3 статті 1 Лісового кодексу України визначено, що ліси України є її національним багатством і за своїм призначенням та місцерозташуванням виконують переважно водоохоронні, захисні, санітарно-гігієнічні, оздоровчі, рекреаційні, естетичні, виховні, інші функції та є джерелом для задоволення потреб суспільства в лісових ресурсах.

Усі ліси на території України, незалежно від того, на землях яких категорій за основним цільовим призначенням вони зростають, та незалежно від права власності на них, становлять лісовий фонд України і перебувають під охороною держави.

Згідно п. «з» ч. 2 та ч. 4 ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» та п.1 ч.1 ст.105 та ст.107 Лісового кодексу України, підприємства, установи, організації та громадяни несуть відповідальність за порушення лісового законодавства та зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну, ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, зокрема шляхом незаконної порубки дерев у захисних та інших лісових насадженнях.

Стаття 41 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» встановлює економічні заходи забезпечення охорони навколишнього природного середовища, зокрема передбачає відшкодування в установленому порядку збитків, завданих порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

Відповідно до приписів статті 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

Частинами 1 та 2 статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Зокрема, така позиція висловлена у постанові Вищого господарського суду України від 14.10.2014 року по справі №906/249/14, де суд зазначив, що враховуючи вимоги статей 1166, 1172 Цивільного кодексу України, у спорі про відшкодування шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу, слід виходити з презумпції вини правопорушника.

Відповідно до пункту 18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 17 від 10.12.2004 року «Про судову практику у справах про злочини та інші правопорушення проти довкілля у справах про лісопорушення» розмір шкоди обчислюється за відповідними таксами.

Так встановлено, що згідно проведеним Державним підприємством «Старосамбірське лісомисливське господарство» розрахунком шкоди, відповідно до постанови Кабінету МІністрів України від 23.07.2008 року № 665 «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу», визначено її розмір в сумі 33338 гривень 00 копійок (а.с. 48).

Отже, протиправними діями відповідача завдано шкоду навколишньому природному середовищу на загальну суму 33338 гривень 00 копійок.

Частиною 2 статті 16 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» визначено, що державне управління в галузі охорони навколишнього природного середовища здійснюють Кабінет Міністрів України, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, місцеві ради та виконавчі органи сільських, селищних, міських рад, державні органи по охороні навколишнього природного середовища і використанню природних ресурсів та інші державні органи відповідно до законодавства України.

Згідно статті 35 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» та статті 94 Лісового кодексу України державний контроль за охороною, захистом, використанням та відтворенням лісів здійснюється Кабінетом Міністрів України, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства, органами виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань лісового господарства та з питань охорони навколишнього природного середовища, іншими органами виконавчої влади у межах повноважень, визначених законом.

Відповідно до ст. 47 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» для фінансування заходів щодо охорони навколишнього природного середовища утворюються Державний, Автономної Республіки Крим та місцеві фонди охорони навколишнього природного середовища. Автономної Республіки Крим та місцеві фонди охорони навколишнього природного середовища утворюються у складі бюджету Автономної Республіки Крим та відповідного місцевого бюджету за місцем заподіяння екологічної шкоди за рахунок, зокрема, згідно п. б) частини грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища в результаті господарської та іншої діяльності, згідно з чинним законодавством.

Враховуючи, що правопорушення вчинене на території Терлівської сільської ради Старосамбірського району Львівської області кошти повинні стягуватись на рахунок Терлівської сільської ради Старосамбірського району Львівської області.

Відповідно до ст. 1311 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Відповідно до ч.3 ст. 56 ЦПК України у визначених законом випадках прокурор в межах повноважень, визначених законом, звертається до суду з позовною заявою (заявою), бере участь у розгляді справ за його позовами.

Відповідно до частин 1 та 3 статті 23 Закону України «Про прокуратуру», представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Враховуючи, що на даний час Терлівська сільська рада Старосамбірського району Львівської області не зверталася до суду з приводу стягнення шкоди, заподіяної порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища з ОСОБА_1 , зазначені обставини є підставою для реалізації прокурором визначених Конституцією України та законами України повноважень шляхом пред`явлення позову в інтересах держави в особі Стрілківської сільської ради Старосамбірського району Львівської області.

Відповідно до ч. 3 ст. 40 КУпАП питання про відшкодування майнової шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням, вирішується в порядку цивільного судочинства.

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог заступника керівника Самбірської місцевої прокуратури Львівської області в інтересах держави Україна в особі позивача Терлівської сільської ради Старосамбірського району Львівської області.

Тому, враховуючи те, що внаслідок порушення відповідачем лісового законодавства, яке полягало у незаконній порубці дерев, завдано шкоду навколишньому природному середовищу, яка ним у добровільному порядку не відшкодована, суд дійшов висновку, що з відповідача слід би було стягнути на розрахунковий рахунок Терлівської сільської ради Старосамбірського району Львівської області шкоду, заподіяну відповідачем шляхом незаконної порубки деревини в розмірі 33 338 гривень 00 копійок.

У відповідності зі ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати у сумі 1600.00 гривень сплачені прокурором при поданні позовної заяви до суду.

А тому, керуючись ст. 1311 Конституції України, ч.1 та ч.3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», ст.4, ч.1 ст.13, ч.3 ст.56, ст. 81, ч.6 ст.82, ст.ст. 141, 258, 259, 264, 265 ЦПК України, ч.2 та ч.3 ст.1, п.1 ч.2 ст.105, ст. 107 Лісового кодексу України, ч.2 ст.16, ст.ст.35,41, 47, п. «з» ч. 2 та ч. 4 ст.68, ст. 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст.1166, суд -

У Х В А Л И В:

Позов заступника керівника Самбірської місцевої прокуратури Львівської області в інтересах держави України в особі Терлівської сільської ради Старосамбірського району Львівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - Державне підприємство «Старосамбірське лісомисливське господарство», до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної порушенням вимог природоохоронного законодавства, - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 , в користь Терлівської сільської ради Старосамбірського району Львівської області (отримувач - УКуСт.сам. р/с.Терло/24062100, , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, рахунок №3614, код класифікації доходів бюджету 24062100) - 33338 (тридцять три тисячі триста тридцять вісім) гривень шкоди, завданої державі внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства та 1600 (одна тисяча шістсот) гривень 00 копійок сплаченого судового збору на користь прокуратури Львівської області (рахунок № 0774 УДКСУ у м. Києві, МФО 820172, ідентифікаційний код юридичної особи - 02910031).

Апеляційна скарга на рішення суду подається до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи за правилами п.п. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України через Старосамбірський районний суд Львівської області до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст.358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення , якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя Л.Й.Ніточко