Справа № 544/1560/18
Р І Ш Е Н Н Я
05 лютого 2019 року м. Пирятин
Пирятинський районний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді Сайко О.О.,
за участі секретаря Костенко Т.В.,
представник позивача ОСОБА_1 ,
відповідача ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду по вул. Соборній, 41, цивільну справу за позовом військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди, заподіяної майну юридичної особи в сумі 2663 грн. 64 коп.,
Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди, заподіяної майну юридичної особи в сумі 2663 грн. 64 коп. В обґрунтуванні позовних вимог зазначає, що у період з 24.01.2018 року по 16.02.2018 року було проведено аудит відповідності фінансово-господарської діяльності військової частини НОМЕР_1 за напрямком продовольчого забезпечення. В результаті перевірки обліку осіб, які перебували на котловому забезпеченні, встановлено наявність збитків, нанесених державі: перебування на лікуванні у військовій частині НОМЕР_2 військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 без атестатів на продовольство, без зняття даних військовослужбовців з котлового забезпечення у військовій частині НОМЕР_1 , незняття з котлового забезпечення осіб, які самовільно залишили військову частину.
Перебування на лікуванні військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 у військовій частині НОМЕР_2 без атестатів на продовольство призвело до перевитрат продуктів харчування і нанесення державі матеріальної шкоди. Тобто, при проведенні аудиту було виявлено, що певна кількість військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 вибували з військової частини НОМЕР_1 на лікування та перебували на лікуванні у військовій частині НОМЕР_2 , а у військовій частині НОМЕР_1 (військова частина польова пошта НОМЕР_3 ) з котлового забезпечення не знімалася.
Аудитом зроблено висновок, що незняття з котлового забезпечення вибувших військовослужбовців у військовій частині НОМЕР_1 сталося через неподання доповідей від командирів батальйонів (дивізіонів) та/або не подання командирами рот (батарей) доповідей з відомостями про наявність особового складу.
ОСОБА_2 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді командира 5 гарматної артилерійської батареї 2 гарматного артилерійського дивізіону військової частини польова пошта НОМЕР_3 (військова частина НОМЕР_1 ). Військовослужбовці підпорядкованого відповідачу підрозділу фактично вибули з військової частини, але з котлового забезпечення зняті не були і добові видачі продуктів харчування продовжували витрачатися.
Враховуючи викладене, загальна сума збитку, нанесеного державі витратою добових видач продуктів харчування на фактично відсутніх військовослужбовців 5 батареї 2 гарматного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_3 ), становить 2663,64 грн.
Позивач зазначає, що наказ командира військової частини про зняття військовослужбовця з продовольчого забезпечення у військовій частині видається на підставі даних обліку особового складу. Відповідно до пунктів 1.3 та 1.6 розділу І Загальні положення Інструкції з організації обліку особового складу Збройних Сил України облік особового складу повинен вестися постійно в будь-яких умовах діяльності військ (сил) у порядку, визначеному цією Інструкцією, організація і стан обліку особового складу у підрозділах військових частин покладаються на командирів підрозділів, які зобов`язані здійснювати контроль за станом обліку особового складу в підпорядкованих підрозділах, контролювати правильне відображення чисельності особового складу в облікових документах і своєчасне надання донесень про склад і чисельність військ. Тобто, командир частини приймає відповідні рішення виходячи з данних обліку особового складу, які надходять відповідно до визначеної керівним документом вертикальної структури, від командирів підрозділів військової частини до командира військової частини, що визначено зазначеним керівним документом.
Відповідач був зобов`язаний здійснювати контроль за станом обліку особового складу у підпорядкованому йому підрозділі, контролювати правильне відображення чисельності особового складу в облікових документах і своєчасне надання донесень про склад і чисельність військ. Відповідачем, у порушення його обов`язків, визначених абзацами 14 та 23 статті 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, абзацами 4 та 6 пункту 3.1.9 Положення про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України, не було проконтрольовано зняття з продовольчого забезпечення у військовій частині НОМЕР_1 військовослужбовців підпорядкованого відповідачу підрозділу на час їх відсутності у військовій частини НОМЕР_1 та не було вжито заходів для боротьби з нераціональними витратами (використанням) добових видач продуктів харчування на фактично відсутніх військовослужбовців.
Позивач вважає, що, внаслідок недотримання обов`язків, визначених вказаними документами, відповідачем не було забезпечено наявність у штабі військової частини НОМЕР_1 своєчасних та достовірних даних про його вибулих зі строю підлеглих. Відповідачем не було забезпечено вибуття на лікування його підлеглих встановленим порядком з видачею їм атестату на продовольство та із зняттям їх з продовольчого забезпечення у військовій частині НОМЕР_1 , відповідачем не було проконтрольовано зняття з продовольчого забезпечення у військовій частині НОМЕР_1 його вибувших зі строю підлеглих (в тому числі і самовільно залишивших частину) та не проконтрольовано і не вжито дієвих заходів для припинення безпідставного витрачання добових видач продуктів харчування, що призвело до безпіставної витрати добових видач продуктів харчування, чим було нанесено матеріальний збиток державі у розмірі 2663,64 грн .
Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.
Відповідач направив до суду відзив, у якому заперечував проти позову. Зазначив, що всю інформацію стосовно наявності особового складу по 5 батареї 2 дивізіону передавалася ним в штаб дивізіону щоденно. Така інформація на протязі всього періоду проходження служби надавалася у відповідності з вимогами командування дивізіону та бригади. Жодних претензій щодо подачі інформації до нього не висловлювалося та дисциплінарні стягнення не накладалися. При звільненні він передавав усі справи і на обхідному листі про передачу майна відсутні претензії до відповідача. Все майно по акту ним передано, хоча договір про повну матеріальну відповідальність він не підписував.
У судовому засіданні відповідач позов не визнав, не вважає себе винуватим у спричиненні державі збитків, оскільки він належно виконував покладені на нього обов`язки.
Заслухавши представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають виходячи з наступного.
Статтею 16 ЦК України надано право кожній особі звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до статті 4 ЦПК України кожна особа в порядку, встановленому ЦПК України, може звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Статті 12, 81 ЦПК України регламентують, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін та встановлюють обов`язок кожної сторони довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до статті 13 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
ОСОБА_2 відповідно до наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_3 (по стройовій частині) від 30.09.2015 року № 202 (а.с.21) та наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_3 (по стройовій частині) від 25.07.2016 року № 180 (а.с.22) проходив військову службу на посаді командира 5 гарматної артилерійської батареї 2 гарматного артилерійського дивізіону військової частини польова пошта НОМЕР_3 (військова частина НОМЕР_1 ).
У період з 24.01.2018 року по 16.02.2018 року було проведено аудит відповідності фінансово-господарської діяльності військової частини НОМЕР_1 за напрямком продовольчого забезпечення. В результаті перевірки обліку осіб, які перебували на котловому забезпеченні, встановлено наявність збитків, нанесених державі: перебування на лікуванні у військовій частині НОМЕР_2 військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 без атестатів на продовольство без зняття даних військовослужбовців з котлового забезпечення у військовій частині НОМЕР_1 , незняття з котлового забезпечення осіб, які самовільно залишили військову частину.
Перебування на лікуванні військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 у військовій частині НОМЕР_2 без атестатів на продовольство призвело до перевитрат продуктів харчування і нанесення державі матеріальної шкоди (а.с.54-85).
Відповідно до пункту 1.10 розділу 1 Основні положення Положення про продовольче забезпечення Збройних Сил України на мирний час, затвердженого Наказом Міністра оборони України від 09.12.2002 року № 402 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 20.12.2002 року за № 992/7280) військовослужбовці, які мають право на отримання харчування за рахунок держави, по прибутті до військової частини зараховуються на продовольче забезпечення у частині наказом командира військової частини. Після чого для приготування їжі для зарахованих на продовольче забезпечення військовослужбовців виділяються і витрачаються продукти харчування.
Підставою для видання наказу про зарахування на продовольче забезпечення є атестат на продовольство, а також припис або посвідчення про відрядження, або відпускний квиток військовослужбовця.
Атестат на продовольство є документом, який засвідчує, до якого числа і за якими нормами військовослужбовець або військова команда (підрозділ) забезпечені харчуванням (грошовою компенсацією замість норми харчування, повсякденним набором сухих продуктів). Атестат дає право військовослужбовцю, військовій команді (підрозділу) на отримання харчування або грошової компенсації замість норми харчування, або повсякденного набору сухих продуктів як на новому місці служби військовослужбовця, так і під час перебування у службовому відрядженні, у відпустці і на стаціонарному лікуванні у закладах охорони здоров`я Збройних Сил України.
Відповідно до пункту 1.11 розділу 1 Основні положення Положення про продовольче забезпечення Збройних Сил України на мирний час військовослужбовці та інші категорії, які мають право на одержання встановлених норм харчування за рахунок держави у вигляді гарячої їжі, у разі вибуття з військової частини знімаються з продовольчого забезпечення з будь-якого приймання їжі (сніданку, обіду або вечері) залежно від часу вибуття на підставі наказу командира військової частини про вибуття з видачею атестата на продовольство і, надалі, на військовослужбовців, які вибули з частини, продукти харчування у військовій частині, де вони зняті з котлового забезпечення, не виділяються і не витрачаються.
Відповідно до пункту 2.11 розділу 2 Забезпечення військовослужбовців та інших категорій Збройних Сил України продовольством зазначеного Положення про продовольче забезпечення Збройних Сил України на мирний час військовослужбовці та інші категорії мають право на одержання тільки однієї норми харчування. Таким чином, військовослужбовець, який має право на одержання харчування за рахунок держави, отримує продовольче забезпечення лише в одному місці в залежності від його перебування. При вибутті з військової частини військовослужбовець знімається в цій частині з продовольчого забезпечення і стає на продовольче забезпечення у іншій військовій частині за новим місцем його перебування.
При проведенні аудиту старшим інспектором відділу аудиту ресурсного забезпечення Південного територіального управління внутрішнього аудиту підполковником ОСОБА_3 було виявлено, що певна кількість військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 , вибували з військової частини НОМЕР_1 на лікування та перебували на лікуванні у військовій частині НОМЕР_2 , а у військовій частині НОМЕР_1 (військова частина польова пошта НОМЕР_3 ) з котлового забезпечення не знімалася.
У військовій частині НОМЕР_2 військовослужбовці, прибуваючи для проходження лікування, обов`язково зараховувалися на продовольче забезпечення та харчувалися, адже військова частина НОМЕР_2 є лікувальним закладом і, відповідно до абзацу 9 пункту 1.10 розділу 1 Основні положення Положення про продовольче забезпечення Збройних Сил України на мирний час, військовослужбовці, доставлені внаслідок захворювань (травми, отруєння, інфекційні хвороби тощо), зараховувалися у військовій частині НОМЕР_2 на продовольче забезпечення без атестатів на продовольство, що, однак, не знімає необхідності зняття таких військовослужбовців з продовольчого забезпечення у військовій частині НОМЕР_1 по їх вибуттю з цієї частини.
Відповідно до Робочого документу № 4 Додаток 6/21 (а.с.17-20) до Довідки про підсумки аудиту встановлено, що військовослужбовці перебували на лікуванні і продовольчому забезпеченні у військовій частині НОМЕР_2 , але у військовій частині НОМЕР_1 з продовольчого забезпечення не знімалися і внаслідок цього, фактично, продукти харчування витрачалися в двох місцях одночасно: у військовій частині НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_3 ) (звідки військовослужбовці вибули, але де продукти для приготування їжі для фактично відсутніх військовослужбовців продовжували витрачатися внаслідок не зняття їх з продовольчого забезепечення) та у військовій частині НОМЕР_2 (де військовослужбовці перебували фактично і отримували харчування як такі, що перебувають на лікуванні).
Особи, які самовільно залишили місце проходження служби мали зніматися з котлового забезпечення по факту залишення ними військової частини відповідно до пункту 1.11 розділу 1 Основні положення зазначеного Положення про продовольче забезпечення Збройних Сил України на мирний час за наказом командира військової частини, куди такі військовослужбовці мали включатися на підставі данних обліку особового складу. Витрачання добових видач продуктів харчування на військовослужбовців, які самовільно залишили місце проходження служби, мало припинятись безпосередньо по факту самовільного залишення ними місця проходження служби.
Відповідно до Робочого документу № 3 Додаток 6/12 (а.с.16) до Довідки про підсумки аудиту встановлено, що певна кількість військовослужбовців, які самовільно залишили військову частину, з котлового забезпечення також не знімалися, чим також було нанесено матеріальні збитки державі.
Таким чином, у військовій частині НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_3 ) добові видачі продуктів харчування витрачалися безпідставно (військовослужбовці, на харчування яких ці продукти виділялися були у частині відсутні). Це є нанесенням матеріальних збитків державі.
Аудитом зроблено висновок, що незняття з котлового забезпечення вибувших військовослужбовців у військовій частині НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_3 ) сталося через неподання доповідей від командирів батальйонів (дивізіонів) та/або не подання командирами рот (батарей) доповідей з відомостями про наявність особового складу (а.с.70).
Так, встановлено, що у підпорядкованому відповідачу підрозділу фактично вибули з військової частини, але з котлового забезпечення зняті не були і добові видачі продуктів харчування продовжували витрачатися на:
1.ОСОБА_4 - у період його перебування на лікуванні проходив військову службу у складі 5 батареї 2 гарматного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_3 ) (наказ командира військової частини польова пошта НОМЕР_3 (по стройовій частині) № 103 від 17.06.2015 року (а.с.23), наказ командира військової частини польова пошта НОМЕР_3 (по стройовій частині) № 168 від 11.07.2016 року (а.с.24); перебував на лікуванні у військовій частині НОМЕР_2 з 02.10.2015 року по 08.10.2015року (№ з/п 2 згідно з Робочим документом № 4 Додаток 6/21 до Довідки про підсумки аудиту), з продовольчого забезпечення у військовій частині НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_3 ) не знімався, що призвело до безпідставної витрати продуктів харчування на суму 379,44 грн .
2. ОСОБА_5 : у період його перебування на лікуванні проходив військову службу у складі 5 батареї 2 гарматного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_3 ) (наказ командира військової частини польова пошта НОМЕР_3 (по стройовій частині) № 103 від 17.06.2015 року (а.с.25), наказ командира військової частини польова пошта НОМЕР_3 (по стройовій частині) № 159 від 04.07.2016 року (а.с.26); перебував на лікуванні у військовій частині НОМЕР_2 з 07.12.2015 року по 17.12.2015 року (№ з/п 46 згідно з Робочим документом № 4 Додаток 6/21 до Довідки про підсумки аудиту (Додаток 1), з продовольчого забезпечення у військовій частині НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_3 ) не знімався, що призвело до безпідставної витрати продуктів харчування на суму 768,00 грн.
3.ОСОБА_6 : у період його перебування на лікуванні проходив військову службу у складі 5 батареї 2 гарматного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_3 ) (наказ командира військової частини польова пошта НОМЕР_3 (по стройовій частині) № 103 від 17.06.2015 року (а.с.27), наказ командира військової частини польова пошта НОМЕР_3 (по стройовій частині) № 159 від 04.07.2016 року (а.с.28); перебував на лікуванні у військовій частині НОМЕР_2 з 09.03.2016 року по 14.03.2015 року (№ з/п 103 згідно з Робочим документом № 4 Додаток 6/21 до Довідки про підсумки аудиту, з продовольчого забезпечення у військовій частині НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_3 ) не знімався, що призвело до безпідставної витрати продуктів харчування на суму 384,00 грн.
4. ОСОБА_7 : відповідно до наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_3 (по стройовій частині) № 103 від 17.06.2015 року (а.с29.) проходив військову службу у складі 5 батареї 2 гарматного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_3 ); самовільно залишив частину 19.10.2015 року (№ з/п 1 згідно з Робочим документом № 3 Додаток 6/12 до Довідки про підсумки аудиту, з котлового забезпечення відповідно до висновків аудиту знятий по факту самовільного залишення частини не був, чим було нанесено збиток державі у розмірі 1132,20 грн.
Враховуючи викладене, загальна сума збитку, нанесеного державі витратою добових видач продуктів харчування на фактично відсутніх військовослужбовців 5 батареї 2 гарматного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_3 ), становить 2663,64 грн.
Підстави і порядок притягнення до матеріальної відповідальності військовослужбовців і призваних на збори військовозобов`язаних, винних у заподіянні шкоди державі під час виконання ними службових обов`язків, передбачених актами законодавства, військовими статутами, порадниками, інструкціями та іншими нормативними актами, врегульовано Положенням про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 23.06.1995 року № 243/95-ВР (далі- Положення).
Відповідно п. 3 цього Положення, військовослужбовці і призвані на збори
військовозобов`язані несуть матеріальну відповідальність за наявності: а) заподіяння прямої дійсної шкоди; б) протиправної їх поведінки; в) причинного зв`язку між протиправною поведінкою і настанням шкоди; г) вини у заподіянні шкоди. Протиправною визнається така поведінка (дія або бездіяльність) військовослужбовця або призваного на збори військовозобов`язаного, коли він не виконує (недбало виконує) свої службові обов`язки. Військовослужбовець або призваний на збори військовозобов`язаний визнається винним у заподіяній шкоді, якщо протиправне діяння вчинене ним умисно чи з необережності.
Відповідно п. 13 Положення військовослужбовці несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини державі, у разі умисного знищення, пошкодження, псування, розкрадання, незаконного витрачання військового майна або вчинення інших умисних протиправних дій.
Внаслідок невиконанання приписів указаних вище нормативно-правових документів відповідачем не було забезпечено наявність у штабі військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_3 ) своєчасних та достовірних даних про його вибулих зі строю підлеглих, не було забезпечено вибуття на лікування його підлеглих встановленим порядком з видачею їм атестату на продовольство та із зняттям їх з продовольчого забезпечення у військовій частині НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_3 ), не було проконтрольовано зняття з продовольчого забезпечення у військовій частині НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_3 ) його вибувших зі строю підлеглих (в тому числі і самовільно залишивших частину) та не проконтрольовано і не вжито дієвих заходів для припинення безпідставного витрачання добових видач продуктів харчування, що призвело до безпіставної витрати добових видач продуктів харчування, чим було нанесено матеріальний збиток державі у розмірі 2663,64 грн.
Проте, будь яких доказів, які б вказували на вину відповідача суду не надано. Представник позивача у судовому засіданні як на підставу повної матеріальної відповідальності відповідача за заподіяні державі збитки посилався на результати службового розслідуванням за фактом несвоєчасного зняття військовослужбовців з продовольчого забезпечення, яким, з його слів, було встановлено саме недбале виконання ОСОБА_2 службових обов`язків, а не умисел на знищення, пошкодження, псування, розкрадання, незаконного витрачання військового майна або вчинення інших умисних протиправних дій, тому суд не вбачає підстав для покладення на відповідача матеріальної відповідальністі у повному розмірі шкоди.
Висновок аудита, що незняття з котлового забезпечення вибувших військовослужбовців у військовій частині НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_3 ) сталося через неподання доповідей від командирів батальйонів (дивізіонів) та/або не подання командирами рот (батарей) доповідей з відомостями про наявність особового складу, є неоднозначним та не покладає всю відповідальність за незняття вибулих військовослужбовців з продовольчого забезпечення безпосередньо на командирів рот (батарей).
Крім того, суд зазначає, що позивачем суду не були надані матеріали проведеного службового розслідування за вказаним фактом, внаслідок чого суд позбавлений можливості надати оцінку висновкам позивача про наявність в діях відповідача вини у заподіянні шкоди.
Відповідно до п. 19 Положення, розслідуванням повинно бути встановлено: в чому полягає матеріальна шкода та яка її вартісна оцінка; якими конкретно неправомірними діями військовослужбовця або
призваного на збори військовозобов`язаного заподіяно шкоду; вимоги яких законів, військових статутів, порадників,
інструкцій та інших нормативних актів при цьому було порушено; умисно чи з необережності та з якою метою заподіяно шкоду; чи заподіяно шкоду винною особою під час виконання службових
обов`язків; ступінь вини кожного у разі заподіяння шкоди кількома
особами; умови та причини, що сприяли заподіянню шкоди, та її
наслідки. Відповідач з матеріалами указаного розслідування ознайомлений також не був, письмові пояснення по вказаному факту у нього не відбиралися.
У відзиві на позов відповідач зазначає, що всю інформацію стосовно наявності особового складу по 5 батареї 2 дивізіону передавалася ним в штаб дивізіону щоденно. Така інформація на протязі всього періоду проходження служби надавалася у відповідності з вимогами командування дивізіону та бригади. Жодних претензій за час служби щодо подачі інформації до нього не висловлювалося. Вважав, що він діяв відповідно до своїх службових обов`язків, всі дії по наданню необхідних даних для своєчасного зняття з котлового забезпечення особового складу військовослужбовців підпорядкованого йому підрозділу виконував своєчасно та в повному обсязі.
Згідно абз. 30 ст. 112 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, яка визначає службові обов`язки командира роти, командир роти зобов`язаний тільки один раз на місяць звіряти дані ротного (корабельного) обліку особового складу, а також матеріальних засобів з обліковими даними військової частини.
мають право на одержання харчування за рахунок держави, доставлені в заклади охорони здоров`я Збройних Сил України внаслідок
захворювань (травми, отруєння, інфекційні хвороби тощо). У цих випадках заклад охорони здоров`я Збройних Сил України зобов`язаний витребувати атестат на продовольство з відповідної військової частини, а остання - протягом доби надіслати його до закладу охорони здоров`я Збройних Сил України. Тобто, відповідно до Положення, по прибуттю в заклад охорони здоров`я військовослужбовця без атестата на продовольство, такий атестат за запитом цього закладу невідкладно видає військова частина, з якої він прибув. У матеріалах справи відсутні дані про те, чи звертався заклад охорони здоров`я до військової частини НОМЕР_1 з такими запитами та чи були направлені на запит відповідні документи.
Відповідно до п 2.9 розділу II Інструкції з організації обліку особового складу Збройних Сил України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 26.05.2014 року № 333 військовослужбовці військової служби, які самовільно залишили військову частину, у триденний строк з моменту залишення частини знімаються зі всіх видів забезпечення.
Як установлено судом, до службових обовязків відповідача не належить ані підготовка відповідних проектів наказів командира (по стройовій частині) військової частини НОМЕР_1 , ні ведення добових відомостей при підготовці проектів наказів стосовно військовослужбовців, які самовільно залишили військову частину, ні виписка продовольчих атестатів, на підставі яких військовослужбовці при вибутті на стаціонарне лікування знімалися з продовольчого забезпечення у військовій частині. Позивач не довів, що внаслідок протиправної поведінки саме відповідача не було забезпечено наявність у штабі військової частини НОМЕР_1 своєчасних та достовірних даних про вибулих зі строю підлеглих. Зокрема, позивач не зазначив, яким саме встановленим порядком відповідач, як єдиноначальник підрозділу, мав забезпечити вибуття з частини своїх підлеглих.
Таким чином, висновок позивача щодо наявності вини відповідача у заподіянні шкоди державі у вигляді безпідставного витрачання військового майна ( в даному випадку продовольства) є не доведеним належними та допустимими доказами, тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 265,279 ЦПК України, на підставі ст.15,16,22 Цивільного кодексу України, Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, що затверджене Постановою Верховної Ради України від 23.06.1995 №243/95 ВР, суд,
У задоволенні позову військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди, заподіяної майну юридичної особи в сумі 2663 грн. 64 коп відмовити.
Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Пирятинський районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення виготовлений 11.02.2019.

Головуючий -