ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«26» вересня 2019 року

м. Харків

справа № 639/9780/15-ц

провадження № 22з/818/356/19

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Бурлака І.В. (суддя-доповідач),

суддів - Бровченка І.О., Колтунової А.І.

за участю секретаря - Колосовської А.Р.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 , представники позивача - ОСОБА_2 , ОСОБА_8.,

відповідач - ОСОБА_3 , представник відповідача - ОСОБА_1.

третя особа - Харківська міська рада,

позивач за зустрічним позовом - ОСОБА_3 , представник позивача за зустрічним позовом - ОСОБА_4 ,

відповідач за зустрічним позовом - ОСОБА_1 , представники відповідача за зустрічним позовом - ОСОБА_2 , ОСОБА_8 ,

третя особа за зустрічним позовом - Харківська міська рада,

особа, яка подала апеляційну скаргу - ОСОБА_6 , представник особи, яка подала апеляційну скаргу - Плугатирьова Н.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 26 серпня 2016 року в складі судді Шиянова Л.О., ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 02 грудня 2016 року в складі судді Іванової І.В., ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 02 грудня 2016 року в складі судді Іванової І.В.

в с т а н о в и в:

У листопаді 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , третя особа: Харківська міська рада про виділення в натурі частки нерухомого майна із спільної часткової власності та встановлення порядку користування земельною ділянкою, який у подальшому уточнив.

У грудні 2015 року ОСОБА_3 звернулась до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1 , третя особа: Харківська міська рада про виділення в натурі частки нерухомого майна із спільної часткової власності.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 26 серпня 2016 року, в якому ухвалами Жовтневого районного суду м. Харкова від 02 грудня 2016 року виправлено описки, позов ОСОБА_1 - задоволено;

припинено право спільної часткової власності на домоволодіння, що розташовано за адресою: АДРЕСА_1 ;

виділено в натурі ОСОБА_1 відповідно до 78/100 частин та визнано право власності на: житловий будинок літ. «Б-2», що складається з приміщень: коридор № 3-1 площею 3,3 кв. м, коридор № 3-2 площею 23,9 кв. м, житлова кімната № 3-3 площею 15,9 кв. м, житлова кімната № 3-4 площею 30,0 кв. м, ванна № 3-5 площею 6,3 кв. м, вбиральня № 3-6 площею 2,0 кв. м, котельня № 3-7 площею 9,7 кв. м, коридор № 3-8 площею 21,3 кв. м, кухня № 3-9 площею 15,6 кв. м. - по 1-му поверху площею 128,0 кв. м, житловою площею 45,9 кв. м; коридор № 3-10 площею 25,8 кв. м, житлова кімната № 3-11 площею 35,4 кв. м, житлова кімната № 3-12 площею 20,1 кв. м, санвузол № 3-13 площею 4,6 кв. м, комора № 3-14 площею 12,0 кв. м, житлова кімната № 3-15 площею 17,6 кв. м, житлова кімната № 3-16 площею 20,5 кв. м, тамбур № 1 площею 2,8 кв. м, - по 2-му поверху 138,8 кв. м, житловою площею 93,6 кв. м, всього по літ. «Б-2» загальною площею 266,8 кв. м, житловою площею 139,5 кв. м. та господарських будівель і споруд: літ. «Щ» - басейн, № 8 - зливна яма, № 1- огорожа, № 2 - ворота, які розташовані на земельній ділянці, площею 910 кв. м, виділено в окреме домоволодіння, що розташовано за адресою: АДРЕСА_1 ;

визначено порядок користування земельною ділянкою, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 відповідно до фактичного користування у рівних частинах від загальної площі земельної ділянки по 910,00 кв. м.;

зустрічний позов ОСОБА_3 - задоволено;

виділено в натурі ОСОБА_3 відповідно до 22/100 частин та визнано право власності на: житловий будинок літ. «А-1», що складається з приміщень: тамбуру № ІІ площею 2,0 кв. м, комора № ІІІ площею 0,9 кв. м, коридор № 1-1 площею 10,9 кв. м, кухні № 1-2 площею 12,7 кв. м, житлової кімнати № 1-3 площею 7,5 кв. м, санвузол № 1-4 площею 5,7 кв. м, житлова кімната № 1-5 площею 13,7 кв. м, житлова кімната № 1-7 площею 8,6 кв. м, житлова кімната № 1-8 площею 8,8 кв. м, коридор № 1 площею 4,7 кв. м, коридор № 2-1 площею 7,7 кв. м, кухня № 2-2 площею 8,1 кв. м, кухня № 2-2 площею 8,1 кв. м, ванна № 2-3 площею 3,1 кв. м, житлової кімнати № 2-5 площею 13,5 кв. м, вбиральня № 2-7 площею 1,8 кв. м, коридор № 2-8 площею 3,5 кв. м, житлова кімната № 2-9 площею 9,9 кв. м, загальною площею 123,1 кв. м, житловою площею 62,0 кв. м, та господарських будівель і споруд, а саме: літ. «О» - тамбур, літ. «Г» та «Л» - погріб, літ. «Р» та «С» - гараж, літ. «К» - літня кухня, літ. «к» - вхід в літню кухню, літ. «Ш» та «Ч» - сараї, літ. «Т» - більярдна, літ. «П» - душ-вбиральня, літ. «Н» - вбиральня, літ. «У» - навіс, № 4 - дворовий водопровід, № 5-6 - огорожа, № 7 - зливна яма, І - вимощення, які розташовані на земельній ділянці, площею 910,00 кв. м, залишено за адресою: АДРЕСА_1 .

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду та ухвали про виправлення у ньому описок - скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовів ОСОБА_1 і ОСОБА_3 відмовити; вирішити питання щодо судових витрат.

Постановою Харківського апеляційного суду від 26 лютого 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_6 - задоволено, рішення Жовтневого районного суду м. Харкова, ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 02 грудня 2016 року та ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 02 грудня 2016 року - скасовано, ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_1 та зустрічний позов ОСОБА_3 - залишено без задоволення.

Не погоджуючись з постановою суду ОСОБА_1 подав касаційну скаргу.

Постановою Верховного Суду від 12 червня 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, постанову Харківського апеляційного суду від 26 лютого 2019 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постановою Харківського апеляційного суду від 10 вересня 2019 року заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_8 про закриття апеляційного провадження - задоволено; апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 26 серпня 2016 року, ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 02 грудня 2016 року, ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 02 грудня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Харківська міська рада про виділення в натурі частки нерухомого майна із спільної часткової власності та встановлення порядку користування земельною ділянкою та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа: Харківська міська рада про виділення в натурі частки нерухомого майна із спільної часткової власності - закрито; стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 2000, 00 грн. витрат на правову допомогу.

13 вересня 2019 року поштою представник ОСОБА_1 - ОСОБА_8 подав до суду апеляційної інстанції заяву про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу.

Заява мотивована тим, що до судових дебатів у справі представником позивача зроблено заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу та він вважає за необхідне протягом п`яти днів з дня ухвалення судового рішення надати докази понесених витрат.

Вказав, що між Адвокатським об`єднанням «Ай Ел Еф» та ОСОБА_1 укладено договори про надання правової допомоги від 19 листопада 2018 року № 18.11.11 та 10 липня 2019 року № 19.07.03 на час розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Зазначив, що за договором від 19 листопада 2018 року № 18.11.11 надано наступні послуги: підготовка та подання до Харківського апеляційного суду відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_6 , на що адвокатом витрачено 4 години часу, загальною вартістю 10 000,00 грн.; підготовка та подання заяви про закриття апеляційного провадження, клопотання про витребування доказів, на що помічником адвоката витрачено 3 години, загальною вартістю 4050,00 грн.; представництво адвокатом інтересів клієнта під час розгляду справи у 4 судових засіданнях у Харківському апеляційному суді протягом 6,78 годин, загальною вартістю 16 950,00 грн. Всього сума судових витрат за цим договором складає 31 000,00 грн., що погоджено актом №22 здачі-приймання наданих послуг.

Вказав, що за договором від 10 липня 2019 року № 19.07.03 надано наступні послуги: підготовка, відправка сторонам та подання до Харківського апеляційного суду письмових пояснень, на що помічником адвоката витрачено 4 години, загальною вартістю 5400,00 грн.; підготовка та подання до Харківського апеляційного суду інших процесуальних документів (заяви про закриття апеляційного провадження), на що помічником адвоката витрачено 2 години, загальною вартістю 2700,00 грн.; представництво адвокатом інтересів клієнта у 3 судових засіданнях в Харківському апеляційному суді протягом 4 годин, загальною вартістю 10 000,00 грн. Всього сума судових витрат за цим договором складає 18 100,00 грн., що погоджено актом №43 здачі-приймання наданих послуг.

Просив ухвалити додаткове рішення у справі, яким стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 49 100,00 грн.

23 вересня 2019 року від ОСОБА_6 до суду апеляційної інстанції надійшли заперечення на заяву, в яких він вважав, що оскільки ОСОБА_6 не є стороною у справі, він не повинен сплачувати судові витрати.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення з`явившихся учасників справи, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи заяви вважає, що заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_8 про ухвалення додаткового рішення необхідно задовольнити частково, виходячи з наступного.

Відповідно до частин 1, 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати: на професійну правничу допомогу.

Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000, від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009.

Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо.

За змістом статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до статті 33 Правил адвокатської етики єдиною допустимою формою отримання адвокатом винагороди за надання правової допомоги клієнту є гонорар.

Розмір гонорару та порядок його внесення мають бути чітко визначені в угоді про надання правової допомоги. Засади обчислення гонорару (фіксована сума, погодинна оплата, доплата гонорару за позитивний результат по справі тощо) визначаються за домовленістю між адвокатом та клієнтом і також мають бути закріплені в угоді.

Згідно вимог статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі, гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі, впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Як вбачається з матеріалів справи інтереси ОСОБА_1 під час розгляду справи судом апеляційної інстанції представляли адвокати ОСОБА_8. та ОСОБА_2.

23 липня 2019 року до суду апеляційної інстанції від представника позивача ОСОБА_8. надійшла заява про розподіл судових витрат, у якій він вказав, що витрати ОСОБА_1 на правову допомогу орієнтовно складатимуть 46 600,00 грн., докази чого будуть надані протягом п`яти днів після ухвалення постанови у справі (а. с. 115-116, том 2).

Постановою Харківського апеляційного суду від 10 вересня 2019 року закрито апеляційне провадження у справі та стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 2000,00 грн. у рахунок відшкодування витрат на правову допомогу, надану адвокатом ОСОБА_2.

Питання щодо стягнення витрат на правову допомогу, надану позивачу адвокатом ОСОБА_8., не вирішувалось, оскільки ним було надано лише орієнтовний розрахунок витрат на правову допомогу.

Докази розміру понесених позивачем витрат на правову допомогу подано адвокатом ОСОБА_8. поштою 13 вересня 2019 року, тобто в межах п`ятиденного строку з дня прийняття постанови судом апеляційної інстанції.

Зазначене є підставою для ухвалення додаткового судового рішення у справі.

Водночас, судова колегія вважає розмір суми витрат на правову допомогу завищеним, виходячи з наступного.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування в справі, що свідчить про те, що витрати на правову допомогу повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.

На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг, акти виконаних або отриманих послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При цьому, недопустимими є документи, які не відповідають встановленим вимогам.

До складу витрат включаються лише фактично сплачені стороною або її представником (а не будь-ким) витрати, та їх сплата повинна бути підтверджена відповідними фінансовими документами.

Таким чином, на підтвердження здійсненої правової допомоги, необхідно долучати й розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги, та може міститися у акті приймання-передачі послуг за договором.

Розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та час витрачений на: участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо.

Суд має вирішити питання про відшкодування стороні, на користь якої відбулося рішення, витрат на послуги адвоката, керуючись принципами справедливості, співмірності та верховенства права.

Верховний Суд у постанові від 03 травня 2018 року в справі №372/1010/16-ц дійшов висновку, що якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме, надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Разом з тим, у рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Матеріали справи свідчать про те, що 19 листопада 2018 року між ОСОБА_1 та Адвокатським об`єднанням «Юридична фірма Ай Ел Еф» в особі партнера Гавриш Т.С. укладено договір про надання правової допомоги (юридичних послуг) №18.11.11 (а. с. 214-221, том 2).

Предметом договору є надання ОСОБА_1 правової допомоги щодо представництва інтересів під час судового розгляду апеляційної скарги ОСОБА_6 , що включає підготовку та надання відзиву на апеляційну скаргу, інших процесуальних документів, представництво інтересів під час розгляду справи у Харківському апеляційному суді та під час отримання рішення суду, вчинення інших необхідних дій та надання інших юридичних послуг за домовленістю сторін (пункти 1.1, 1.2 договору).

Пунктом 3.1. цього договору передбачено, що за надання юридичних послуг клієнт сплачує виконавцю суму грошових коштів у розмірі 31 000,00 грн., яку клієнт перераховує на поточний рахунок виконавця у наступному порядку: 15 000,00 грн. протягом 5 робочих днів після підписання цього договору, 16 000,00 грн. протягом 5 днів після отримання рішення Харківського апеляційного суду.

Згідно умов вказаного договору виконавцем виконані та належним чином оформлені, а замовником прийняті юридичні послуги, а саме: підготовлено та подано до Харківського апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_6 , інші процесуальні документи, представлено інтереси клієнта під час розгляду справи в Харківському апеляційному суді та під час отримання рішення по справі загальною вартістю 31 000,00 грн., що підтверджується актом №22 здачі-приймання наданих послуг від 31 травня 2019 року (а. с. 222-223, том 2).

Сплата зазначеної суми коштів ОСОБА_1 підтверджується копіями виписок по рахунку № НОМЕР_1 від 28 лютого 2019 року на суму 16 000,00 грн. та № НОМЕР_1 від 28-29 листопада 2018 року на суму 15 000,00 грн. (а. с. 212-213, том 2).

У подальшому між ОСОБА_1 та Адвокатським об`єднанням «Юридична фірма Ай Ел Еф» в особі партнера Харитонова О.В. укладено договір №19.07.03 про надання правової допомоги (юридичних послуг) від 10 липня 2019 року (а. с. 226-234, том 2).

Предметом цього договору є надання клієнту правової допомоги (юридичних послуг) щодо представництва його інтересів під час повторного судового розгляду апеляційної скарги ОСОБА_6 , що включає: підготовку, відправку сторонам та подання до Харківського апеляційного суду письмових пояснень, інших процесуальних документів, представництво клієнта у трьох судових засіданнях та під час отримання рішення у Харківському апеляційному суді, а також вчинення інших дій, спрямованих на захист порушеного права та надання інших юридичних послуг за домовленістю сторін (пункти 1.1, 1.2 договору).

Пунктом 3.1. договору передбачено, що за надання юридичних послуг клієнт сплачує виконавцю суму грошових коштів у розмірі 18 100,00 грн. у наступному порядку: 10 000,00 грн. протягом 5 робочих днів після підписання цього договору та 8100,00 грн. протягом 5 робочих днів після отримання рішення Харківського апеляційного суду.

Як вбачається з акта №43 здачі-приймання наданих послуг (правової допомоги) від 12 вересня 2019 року ОСОБА_1 прийнято наступні послуги: адвокат підготовив, відправив сторонам та подав до Харківського апеляційного суду письмові пояснення, інші процесуальні документи, представляв інтереси клієнта у трьох судових засіданнях (а. с. 235-236, том 2).

За надання зазначених послуг ОСОБА_1 сплачено 18 100,00 грн., що підтверджується копіями квитанцій №СВ01916310/1 від 31 липня 2019 року на суму 10 000,00 грн. та №7 від 13 вересня 2019 року на суму 8100,00 грн. (а. с. 224, 225, том 2).

Наказом директора Адвокатського об`єднання «Ай Ел Еф» від 05 вересня 2017 року затверджено розмір погодинних ставок, що застосовуються для розрахунку вартості наданих юридичних послуг, які для помічника адвоката становлять 1350,00 грн., для адвоката - 2500,00 грн. (а. с. 237, 238, том 2).

Адвокат ОСОБА_8. дійсно входить до складу Адвокатського об`єднання «Ай Ел Еф» з 11 грудня 2017 року, що підтверджується довідкою від 13 вересня 2019 року №05/09-19 (а. с. 240, том 2).

Матеріали справи свідчать про те, що постановою суду апеляційної інстанції апеляційне провадження у справі закрито, однак у зв`язку з поданням ОСОБА_6 апеляційної скарги ОСОБА_1 поніс певні витрати на правничу допомогу.

Так, ОСОБА_1 дійсно подано відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_6 (а. с. 207-212, том 1), а також адвокатом ОСОБА_8. подано клопотання про витребування доказів (а. с. 246-247, том 1) заяви про закриття апеляційного провадження під час розгляду апеляційної скарги ОСОБА_6 (а. с. 5-7, том 2) та при повторному розгляді справи судом апеляційної інстанції після перегляду справи касаційним судом (а. с. 151-154, том 2), письмові пояснення (а. с. 110-114, том 2).

Крім того, адвокат ОСОБА_8. брав участь у судових засіданнях у Харківському апеляційному суді 22 січня 2019 року протягом 10 хвилин, 26 лютого 2019 року протягом 37 хвилин, 23 липня 2019 року протягом 9 хвилин, 03 вересня 2019 року протягом 37 хвилин, 10 вересня 2019 року протягом 12 хвилин, що підтверджується відповідними протоколами судових засідань. Судові засідання, призначені на 11 грудня 2018 року, 12 лютого 2019 року, не відбулись та розгляд справи відкладено.

У зв`язку з чим, твердження представника позивача щодо того, що представництво інтересів ОСОБА_1 у судових засіданнях в суді апеляційної інстанції здійснювалось протягом 6,78 годин та 4 годин, є необгрунтованими.

При цьому, судова колегія враховує, що крім адвоката ОСОБА_8. представництво інтересів ОСОБА_1 також здійснювала й адвокат ОСОБА_2., за правничу допомогу якої постановою Харківського апеляційного суду від 10 вересня 2019 року з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 стягнуто 2000,00 грн.

Тому, судова колегія вважає, що зазначений адвокатом у заяві про стягнення витрат на правову допомогу час, витрачений на надання відповідних юридичних послуг не відповідає їхній складності, тому розмір оплати за надання таких послуг безпідставно завищено.

В суді апеляційної інстанції адвокат ОСОБА_8. пояснив, що такий розмір погодинних ставок судових витрат затверджено адвокатським об`єднанням, в якому він працює.

Адвокат Плугатирьова Н.В. в суді апеляційної інстанції заперечувала проти такого розміру витрат на правничу допомогу та зазначила, що один день надання клієнту юридичних послуг в суді коштує 500,00 грн.

Посилання ОСОБА_6 в своїх запереченнях на те, що він не є стороною у справі, тому не повинен сплачувати судові витрати є безпідставними, виходячи з наступного.

Частиною 1 статті 381 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги приймає постанову з особливостями, зазначеними в статті 382 цього Кодексу.

Стаття 382 ЦПК України передбачає форму та зміст постанови, в якій, зокрема, зазначено, що в резолютивній частині постанови вирішується питання щодо розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи.

ОСОБА_6 не є стороною у справі, але він оскаржував рішення суду першої інстанції, чим змусив позивача у справі понести відповідні витрати у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, яка, до речі, переглядалася неодноразово. В разі закриття апеляційного провадження позивач має право на компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать і витрати на професійну правничу допомогу.

Аналізуючи наведене, виходячи з складності справи і обсягу виконаних робіт, принципів співмірності та розумності судових витрат, судова колегія дійшла висновку про те, що виваженим в даному випадку є розмір витрат на правничу допомогу, який становить 3000,00 грн. і підлягає стягненню з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 141, 142, 270, 368, ст. ст. 381-384, 389 ЦПК України

п о с т а н о в и в:

Заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_8 про ухвалення додаткового судового рішення по справі за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 26 серпня 2016 року в складі судді Шиянова Л.О., ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 02 грудня 2016 року в складі судді Іванової І.В., ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 02 грудня 2016 року в складі судді Іванової І.В. по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Харківська міська рада про виділення в натурі частки нерухомого майна із спільної часткової власності та встановлення порядку користування земельною ділянкою та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа: Харківська міська рада про виділення в натурі частки нерухомого майна із спільної часткової власності - задовольнити частково.

Ухвалити додаткове судове рішення.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 3000, 00 грн. витрат на правову допомогу.

Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий І.В. Бурлака

Судді І.О. Бровченко

А.І. Колтунова

Повний текст додаткової постанови складено 27 вересня 2019 року.