ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

іменем України

19 лютого 2019 року

м. Харків

справа № 643/6240/18

провадження № 22-ц/818/820/19

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Котелевець А.В.,

суддів - Піддубного Р.М., Тичкової О.Ю.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - ОСОБА_2,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 24 вересня 2018 року в складі судді Горбунової Я.М.,

у с т а н о в и в:

В травні 2018 року ОСОБА_1 звернулась у суд із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на непрацездатну матір.

Позов мотивовано тим, що вона є матір'ю ОСОБА_2 На даний час вона не працює, є пенсіонером та страждає хронічними захворюваннями. ЇЇ пенсія становить 2044 грн. 30 коп. та не забезпечую покриття мінімальних потреб, необхідних для проживання та лікування, а інших джерел доходів, крім пенсії, вона не має. Відповідач матеріальної допомоги не надає. Вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на її утримання в розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з моменту звернення до суду та до зміни матеріального та сімейного становища сторін.

27 серпня 2018 року ОСОБА_2 подала відзив на позов, в якому просила відмовити в задоволенні позовних вимог.

Відзив мотивовано тим, що позивач не довела того факту, що вона потребує матеріальної допомоги. Зазначає, що позивач ухилялася від виконання батьківських обов'язків, що є підставою для звільнення від обов'язку утримувати матір.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 24 вересня 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що пенсія позивача становить 2044 грн. 30 коп., що перевищує законодавчо встановлений розмір прожиткового мінімуму для осіб певної категорії.

20 листопада 2018 року ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд не дав належної оцінки доказам стану її здоров'я, а саме - випискам із її медичної картки. Вказує, що 30 жовтня 2018 року вона пройшла медичний огляд у Обласному центрі онкології, відповідно до якого поставлено діагноз - фіброаденома лівої молочної залози та рекомендовано хірургічне лікування. Зазначає, що пенсії на лікування не вистачає.

21 січня 2019 року ОСОБА_2 подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просила рішення суду першої інстанції залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Відзив мотивовано тим, що висновки суду першої інстанції по суті вирішення справи є правильними, підтверджуються наявними у справі доказами, яким суд дав належну оцінку. Доводи апеляційної скарги не спростовують цих висновків і не свідчать про порушення норм матеріального та процесуального права.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення (пункт 1 частини 1 статті 374 ЦПК України).

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України - в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Матеріали справи свідчать, що ОСОБА_3 є матір'ю ОСОБА_2 Позивач не працює, є пенсіонером, страждає хронічними захворюваннями, мешкає одна. Згідно з довідкою Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова позивач з грудня 2017 року по травень 2018 року отримала пенсію у розмірі 12265 грн. 80 коп.

Відповідно до частини 1 статті 202 СК України повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку залежно від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід, тощо. Сам по собі факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов'язку надання їй утримання та не свідчить про наявність потреби в отриманні матеріальної допомоги.

У частині 1 статті 204 СК України зазначено, що дочка, син можуть бути звільнені судом від обов'язку утримувати матір, батька, якщо буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов'язків.

Відповідно до пункту 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (стаття 202 СК України), не є абсолютним. У зв'язку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких пред'явлено позов про стягнення аліментів, зобов'язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обов'язків щодо них (статті 204 СК України).

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» визначено у 2018 році прожитковий мінімум на одну особу з розрахунку на осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2018 року - 1373 грн., з 1 липня - 1435 грн., з 1 грудня - 1497 грн.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Зазначене співвідношення доходу позивача до встановленого законодавцем розміру прожиткового мінімуму має вирішальне значення під час вирішення спору за вимогами, пред'явленими на підставі статей 202, 205 СК України, які визначають підстави виникнення обов'язку повнолітніх дочки, сина утримувати батьків та порядок визначення розміру присуджених аліментів.

ОСОБА_3 не доведено належними та допустимими доказами факт потреби матеріальної допомоги, що виключає можливість застосування частини першої статті 202 СК України та обов'язок відповідача утримувати свого непрацездатного батька.

Доводи апеляційної скарги про потребу додаткових витрат на лікування та на придбання лікарських засобів є безпідставними, оскільки з позовом до суду з підстав передбачених статтями 203, 206 СК України ОСОБА_3 не зверталась. Даний позов пред'явлено з підстав, передбачений статтями 202, 205 СК України, що не може бути підставою для присудження аліментів.

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (стаття 375 ЦПК України).

Оскільки апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв'язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв'язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 24 вересня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повне судове рішення складено 19 лютого 2019 року.

Головуючий А.В.Котелевець

Судді Р.М.Піддубний

О.Ю.Тичкова