Справа № 524/8473/18
Провадження №2/524/625/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.02.2019 року Автозаводський районний суд м Кременчука в складі:

головуючого судді Предоляк О.С.

при секретарі судового засідання Гладкій К.О.

за участю позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Зазначає, що 04.05.1991 року він зареєстрував шлюб з відповідачем. Від зареєстрованого шлюбу мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Сторони спільного господарства не ведуть, стосунків не підтримують, шлюб носить лише формальний характер.

Позивач вважає, що подальше спільне проживання з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим, оскільки вони мають різні погляди на шлюб та сім'ю, у зв'язку з чим просить розірвати шлюб. Фактично шлюбні відносини припинені з 2016 року. Просить шлюб розірвати.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав, пояснив, що проживають окремо, шлюбні відносини припиненні, просить шлюб розірвати.

Відповідач ОСОБА_2 позов визнала, проти задоволення позову не заперечувала, на розірвання шлюбу згодна.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Як убачається із матеріалів справи 04.05.1991 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького МУЮ Полтавської області між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 15.

Від зареєстрованого шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Сторони спільного господарства не ведуть, стосунків не підтримують, шлюб носить лише формальний характер.

Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення.

Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст. ст. 111, 112 СК України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим і суперечить інтересам сторін, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст.ст. 133, 142 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 352,40 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 24, 105, 110, 111, 112 СК України, ст. ст. 12, 81, 263-265 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 04.05.1991 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького МУЮ Полтавської області між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,актовий запис № 15 - розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище ОСОБА_2 залишити - ОСОБА_2.

Шлюб вважати розірваним після набрання рішенням законної сили.

Стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь держави судовий збір у розмірі 352,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.С. Предоляк