КОМСОМОЛЬСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД
Справа № 534/1520/18
Провадження № 2/534/175/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2019 року місто Горішні Плавні

Комсомольський міський суд Полтавської області у складі головуючого судді Крикливого В.В., з участю: секретаря судового засідання Клімової С.І., позивача ОСОБА_1, представника третьої особи ОСОБА_2,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за цивільним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_4, про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом до відповідача, в якому прохає стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ј частини заробітку (доходу) боржника, але не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17.10.2018 і до досягнення дитиною повноліття.

Процедурні питання, повязані із рухом справи в суді та інші процесуальні дії.

Ухвалою Комсомольського міського суду Полтавської області від 16.11.2018 провадження у справі було відкрито з призначенням справи до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.9).

За ухвалою Комсомольського міського суду Полтавської області від 10.01.2019 до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача залучено ОСОБА_4 (а.с.37-38).

Згідно із ухвалою суду від 08.02.2019 (а.с.64), було відмовлено у задоволенні клопотання представника третьої особи про закриття провадження у справі.

Стислий виклад позиції сторін.

Вимоги за предявленим позовом обґрунтовані ОСОБА_1 тим, що вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі та має спільну з ОСОБА_3 неповнолітню доньку ОСОБА_5. Донька перебуває на утриманні позивачки, відповідач участі в утриманні дитини не бере, матеріальної допомоги у добровільному порядку не надає.

Відповідач у встановлений строк подав до суду відзив на позов, в якому вимоги ОСОБА_1 визнав у повному обсязі, та у звязку із перебування за межами міста прохав справу розглядати за його відсутності. Крім того, в звязку зі скрутним матеріальним становищем прохав суд при винесенні рішення не покладати на нього судові витрати (а.с.16-20).

Третя особа правом надання письмових пояснень щодо позову не скористалась.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 наполягала на задоволенні заявлених нею вимог у повному обсязі, посилаючись на викладені у позові підстави.

Відповідач ОСОБА_3, будучи належно повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не зявився. Звернувся на адресу суду із клопотанням про розгляд справи за його відсутності.

Третя особа ОСОБА_4 до суду не прибула. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку.

Представник третьої особи адвокат ОСОБА_2 в судовому засіданні, проти задоволення позову заперечувала за безпідставністю заявлених вимог та фактичної відсутності спору. Адвокат ОСОБА_2 наголосила, що дійсними мотивами предявлення ОСОБА_1 позову про стягнення аліментів не є факт ухилення відповідача від утримання їх спільної дитини, а зменшення розміру аліментів, які стягуються з ОСОБА_3 на користь її довірительки на утримання доньки ОСОБА_6.

Встановлені судом фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин.

Згідно з копією свідоцтва про шлюб серії І-КЕ 100335, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, з 12 січня 2013 року перебувають у зареєстрованому шлюбу, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану Комсомольського міського управління юстиції Полтавської області зроблено відповідний актовий запис № 04 (а.с.3).

Сторони мають спільну неповнолітню дитину - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 (зворотній бік а.с.3 ).

Згідно із приєднаною до справи копією довідки № 1250 від 05.07.2018, наданою Комунальним житлово-експлуатаційним підприємством №3, в квартирі АДРЕСА_1, зареєстровані ОСОБА_3 (відповідач), його дружина ОСОБА_1 (позивач) та донька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.4).

Відповідно до рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 11.01.2019 (а.с.58-59), яке на момент розгляду даної справи законної сили не набрало, частково задоволені позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 та зменшено розмір аліментів, який стягується на користь останньої на утримання ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, до 1/6 частини заробітку.

Згідно із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 мають спільну неповнолітню доньку ОСОБА_6 на утримання якої, на підставі рішення суду від 06.12.2010 ОСОБА_3 зобовязаний до сплати аліментів у розмірі ј частини заробітку.

Виходячи із змісту позовної заяви та згідно із наданими позивачем ОСОБА_1 поясненнями в ході розгляду справи, сторони проживають разом, проте між ними існує спір з приводу утримання спільної дитини.

Суд зазначає, що виниклі між сторонами спірні правовідносини регулюються нормами Сімейного Кодексу України від 10.01.2002 №2947-ІІІ із змінами, також судом взято до уваги норми Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 № 2402-ІІІ із змінами та Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII із змінами.

Оцінка наведених учасниками справи аргументів, норми права, які застосував суд та мотиви їх застосування.

Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі (частина 1,2 статті 181 СК України).

Згідно із ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до статті 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Суд зауважує, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. При цьому мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (частина друга статті 182). Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Зазначене кореспондується із нормами статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», згідно із якою кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Таким чином, нормами сімейного законодавства України презюмується рівність обовязків обох батьків з утримання дитини до досягнення повноліття, при цьому способи виконання батьками такого обовязку можуть визначатись як за домовленістю, так і судом за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом із яким проживає дитина.

Тобто, законодавцем право на отримання аліментів повязано саме із проживанням дитини з одним із батьків, а також фактом прийняття участі в утриманні дитини.

Згідно із поясненнями позивача в судовому засіданні, відповідач участі в утриманні їх спільної дитини не бере. Вказаної обставини відповідач не заперечував та повністю визнав вимоги позивача.

Суд зауважує, що згідно із ст.49 ЦПК України, до кола гарантованих процесуальних прав сторін належить право відповідача на визнання позову на будь-якій стадії судового процесу, а відповідно до ч.4 ст.13 ЦПК України, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд.

Разом із тим, згідно із ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

За змістом статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно із ст.70 Закону України «Про виконавче провадження», якою встановлені загальні правила щодо розміру відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника у виконавчому провадженні, розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування. Загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами.

Разом із тим, це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків (ч.3 ст.70 Закону України № 1404-VIII).

За таких обставин, визнання відповідачем позову у межах заявленого ОСОБА_1 розміру аліментів, що становить ј частину заробітку, з урахуванням наявного судового рішення про стягнення аліментів на користь третьої особи ОСОБА_4, не порушує прав та інтересів інших осіб та не суперечитиме вимогам ст.70 Закону України «Про виконавче провадження» щодо обмежень розмірів відрахувань аліментів.

Таким чином, враховуючі всі обставини справи, передбачені ст.182 СК України критерії визначення розміру аліментів, беручи до уваги факт стягнення з відповідача аліментів за попереднім рішенням суду, суд вважає, що з ОСОБА_3 необхідно стягнути на користь позивачки аліменти на утримання доньки ОСОБА_5 у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше встановленого законодавством мінімального гарантованого розміру аліментів для дитини відповідного віку.

Згідно із ч.1 ст.191 ЦПК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Як убачається з матеріалів справи позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із згаданим позовом 17.10.2018 (вх.№8441/18Вх від 17.10.2018), з огляду на що аліменти підлягають стягнення щомісячно до досягнення дитиною повноліття саме починаючи з 17.10.2018.

Між тим, даючи оцінку наведеним представником третьої особи аргументам щодо мотивів предявлення позову, які на думку адвоката ОСОБА_2, викликані бажанням відповідача зменшити розмір аліментів, які стягуються на користь її довірительки, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Однією із основоположних засад цивільного судочинства є його диспозитивність, яка, зокрема, полягає у розгляді судом справ виключно за зверненням особи, у межах заявлених нею вимог та на підставі поданих доказів.

Доказами у цивільному процесі, згідно із ст.76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У свою чергу, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, тобто щодо обставин, які підтверджуються заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення.

За таких обставин, суд не бере до уваги пояснення представника третьої особи, як такі, що не підтверджені будь-якими даними та не стосуються предмета доказування у даній справі. В судовому засіданні позивач наполягала на тому, що батько дитини участі в її утриманні не бере, що було визнано відповідачем та не було спростовано іншими учасниками судового процесу.

Також, суд акцентує увагу на тому, що на розгляді Комсомольського міського суду Полтавської області знаходилась справа за цивільним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів, рішення у якій з частковим задоволенням позовних вимог ухвалено судом 11.01.2019. Тобто, посилання представника третьої особи на те, при зверненні до суду з вказаним позовом подружжя ОСОБА_3 фактично намагається у процесуальний спосіб зменшити розмір аліментів на утримання доньки ОСОБА_6, за умови існування судового рішення, яким вже вирішено спір про зменшення розміру аліментів, на увагу не заслуговують.

Питання про судові витрати вирішено судом у відповідності до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України, згідно із якою, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з урахуванням дати звернення позивача до суду та з огляду на задоволення позову у повному обсязі, суд доходить висновку про стягнення з відповідача на користь держави 704,80 грн. судового збору.

У поданому на адресу суду відзиві відповідач ОСОБА_3, з урахуванням майнового стану, просив звільнити його від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.8 ЗУ «Про судовий збір».

Разом із тим, згідно із ст.8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, зокрема, якщо предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоровю тощо. Згідно із частиною другою наведеної статті, суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті. З огляду на викладене, суд зазначає, що можливість відстрочення, розстрочення або звільнення від сплати судового збору передбачена виключно до стадії ухвалення судового рішення і стосується сплати судового збору при зверненні до суду. Отже, заявлене відповідачем клопотання є безпідставним та таким, що ґрунтується на хибному тлумаченні ним норм законодавства.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.180-183,191 СК України, ст.263-265 ЦПК України, ст.8 Закону України «Про судовий збір», суд, -

в и р і ш и в :

Цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача ОСОБА_4, про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше мінімального гарантованого розміру аліментів на одну дитину, що становить 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку на дитину.

Аліменти стягувати щомісячно починаючи з 17 жовтня 2018 року до повноліття дитини.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 704,80 грн. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Полтавського апеляційного суду через Комсомольський міський суд Полтавської області.

Повне імя позивача: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, РНОКПП НОМЕР_1, адреса: 39800, АДРЕСА_2;
Повне імя відповідача:ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7, РНОКПП НОМЕР_2, адреса: 39800, АДРЕСА_2;
Третя особа:ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_8, РНОКПП НОМЕР_3, адреса: 39800, АДРЕСА_3.

Суддя підпис ОСОБА_7

Згідно з оригіналом.

Суддя В.В. Крикливий

Повне судове рішення складено 12.02.2019.