Справа № 720/359/19
Провадження № 6/720/5/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2019 року Новоселицький районний суд Чернівецької області

в складі: головуючого судді Ляху Г.О.

з участю секретаря Постолатія К.Р.

державного виконавця Танасійчука С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Новоселиця подання державного виконавця Новоселицького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до повного виконання покладених на нього зобовязань, -

В С Т А Н О В И В:

Державний виконавець Новоселицького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до повного виконання покладених на нього зобовязань вимогою ДФС про сплату боргу (недоїмки), посилаючись на те, що боржник ухиляється від примусового виконання даного рішення.

В судовому засіданні державний виконавець підтримав подання та просив задовольнити його вимоги.

Суд, оцінюючи у сукупності пояснення державного виконавця, досліджені матеріали подання та виконавчого провадження, вважає, що у задоволенні подання слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Статтею 12 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об'єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров'я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Таким чином, при вирішенні подання та встановленні тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон боржника має бути зясовано чи є ці обмеження необхідними в демократичному суспільстві з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Аналогічна правова позиція висловлена у рішенні Європейського суду з прав людини від 11 липня 2013 року у справі «Хлюстов проти Росії».

Відповідно до ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення.

Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею.

Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Згідно з п. 19 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

За нормою п. 5 ч. 1 ст. 6 «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», у редакції, яка була чинною на час розгляду судом першої інстанції подання, право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадку, коли він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

Ухиленням від виконання зобов'язань, покладених на боржника судовим рішенням, є будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини.

Отже, право на звернення до суду із поданням про обмеження боржника у праві виїзду за межі України виникає у державного виконавця лише у випадку доведення і обґрунтування факту ухилення останнього від виконання зобов'язань за судовим рішенням.

В матеріалах справи відсутні належні докази, які б стверджували факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням.

На такі обставини й докази не послався і державний виконавець.

У поданні державного виконавця йдеться про невиявлення у боржника майна.

Проте відсутність майна у боржника не є свідченням його ухилення від виконання обов'язку за виконавчим документом, а в матеріалах виконавчого провадження відсутні дані про отримання боржником конкретного доходу від відповідної діяльності.

Отже, зі змісту подання державного виконавця та матеріалів виконавчого провадження не вбачається факту вчинення свідомих діянь боржником, спрямованих саме на невиконання рішення, що унеможливлює задоволення подання про його тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України.

На підставі ст. 33 Конституції України, ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України", керуючись ст.ст. 10, 11, 13, 441 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання державного виконавця Новоселицького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до повного виконання покладених на нього зобовязань, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду через Новоселицький районний суд протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: