КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2019 року місто Київ.

Справа 760/10799/18

Апеляційне провадження № 22-ц/824/3560/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого Желепи О.В., суддів Іванченко М.М., Рубан С.М. розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 06 листопада 2018 року (у складі судді Шереметьєвої Л.А., повний текст рішення складено 13.11.2018 року)

в справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» про стягнення страхового відшкодування, -

ВСТАНОВИВ:

20 квітня 2018 року позивачка звернулась до районного суду з позовом і, з урахуванням уточненої позовної заяви, просила стягнути з відповідача 82 129 грн. 46 к. за договором страхування цивільної відповідальності з урахуванням сум, передбачених ст. 625 ЦК України та 7 000,00 грн. витрат на правничу допомогу.

Посилалась в позові на те, що 18 серпня 2016 року з вини ОСОБА_2, який в порушення вимог п. 1.5, 2.3 пп. «б», 10.1 та 10.2 ПДР України, рухаючись за кермом автомобіля марки «ТойотаЛенд Крузер» д.н.з. НОМЕР_1, допустив зіткнення з мотоциклом «Сузукі» д.н.з.НОМЕР_2, внаслідок чого її чоловік ОСОБА_4 загинув на місці ДТП.

Вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 30 серпня 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначено покарання у вигляді 3 років позбавлення волі з випробувальним терміном на 1 рік.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 15 листопада 2017 року вирок суду першої інстанції залишено без змін.

Цивільно-правова відповідальність засудженого ОСОБА_5 за даним страховим випадком була застрахована у ПрАТ «СК «Провідна» згідно з Полісом №АЕ/5880444, відповідно до якого страхова сума за шкоду, заподіяну життю та здоров»ю становить 100 000, 00 гр., за шкоду, заподіяну майну - 50 000, 00 гр.

09 лютого 2018 року відповідач перерахував їй 50 000, 00 гр. за шкоду, заподіяну пошкодженням мотоциклу «Сузукі» д.н.з. НОМЕР_2.

Що стосується виплат, пов'язаних зі смертю чоловіка, 23 лютого 2018 року відповідач перерахував їй 20 378 грн. 60 к. а 27 березня 2018 року ще 11 200,00 грн. а всього 31 578 грн 60 к.

Виходячи з того, що Полісом визначена сума страхового відшкодування за щкоду, заподіяну життю та здоров'ю на одного потерпілого в розмірі 100 000, 00 грн. то з відповідача підлягає стягненню невиплачена сума у розмірі 68 241, 00 грн.

Крім того, у зв'язку з затримкою виплати суми страхового відшкодування просила стягнути з відповідача 883,00 грн. річних, 9 100 грн. 93 к. пені та 3 774 грн. 53 к. інфляційних втрат. Виходячи з цього, просила задовольнити позов.

Рішенням Солом`янського районного суду м.Києва від 06 листопада 2018 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» про стягнення страхового відшкодування - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, 04 січня 2019 року ОСОБА_1 звернулась з апеляційною скаргою, в якій просила його скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити

Зазначала, що оскаржуване рішення є незаконним, безпідставним та необґрунтованим.

Судом встановлено та не спростовується позивачкою, що їй відшкодована моральна шкода в розмірі 17 400, 00 грн.Проте позивач вважає, що занаявності загальної суми 100 000 , 00 грн. визначеної договором, моральна шкода за загибель потерпілого, оцінена відповідачем в 17 400, 00 грн. неправомірно, без жодних належних, допустимих розрахунків, без жодного експертного висновку. Представник відповідача не надав жодного обґрунтованого пояснення чи доказу - виходячи з чого саме відповідач дійшов висновку про визначення розміру моральної шкоди саме в такому мізерному еквіваленті.

Згідно страхового полісу № АЕ/5880444, страхова сума за шкоду, заподіяну життю і здоров'ю на одного потерпілого становить 100 000 грн. (за нульової франшизи),

Відповідно до страхового акту від 10.01.2018 № , складеного начальником відділу виплат з майнових видів страхування Відповідача Пастушенком Л.С., також зазначено в п. V зазначеного акту - «розрахунок страхового відшкодування» - «страхова сума по кожній потерпілій особі 1 00 000, 00 грн» (копія акту була додана до матеріалів позовної заяви).

Вказувала на те, що відповідачем сплачено їй, як потерпілій особі, лише 31578 грн. 60к.

Таким чином, оплаті підлягала страхова сума, виходячи з наступного розрахунку: 8 грн. 60к = 68 421 грн. 40 к.). Така позиція, як зазначає заявник, ґрунтується на ст. 27 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»

Посилалась на ст. 1166 ЦК України , якою встановлений принцип повного відшкодування шкоди, а також на ст.ст. 27.1, 27.5 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», як підстави для виплати їй страхової суми - 100 000 грн.

Крім того скарга містить доводи про безпідставну відмову в задоволенні вимог, передбачених ст. 625 ЦК України.

Ухвалою від 22 січня 2019 року Київським апеляційним судом відкрито апеляційне провадження в даній справі та надано учасникам справи 5-ти денний строк з моменту отримання ухвали для подачі відзиву на апеляційну скаргу.

04 лютого 2019 року на адресу Київського апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від відповідача ПрАТ « СК «Провідна», в якому просили, апеляційну скаргу ОСОБА_1, залишити без задоволення, рішення Солом'янського районного суду міста Києва від 06 листопада 2018 року - без змін.

Як вбачається з відзиву на апеляційну скаргу, ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» вважає, що рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 06.11.2018 року є законним, обґрунтованим, винесеним внаслідок правильного застосування норм матеріального і процесуального права. Суд, виконав всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а також правильно витлумачив ці норми.

У відзиві на апеляційну скаргу, зазначили, що суд вірно встановив, що ПрАТ «СК «Провідна» повністю виконала свої зобов'язання за Полісом АЕ/5880444, перерахувавши Позивачці у строк та на умовах, передбачених Законом України « Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхове відшкодування за шкоду, завдану майну у розмірі 50 000, 00 грн., та за шкоду, завдану життю потерпілого у загальному розмірі 31 578 грн. 60к.

Відповідно до ч. 1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно із ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевказані норми, колегія суддів ухвалила розглядати справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму, а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно зі статтею 3 Закону України « Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Статтею 6 Закону зазначено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд вважав встановленими такі обставини.

Судом першої інстанції встановлено, що 25 грудня 2015 року між ПрАТ «СК «Провідна» та ОСОБА_8, був укладений Поліс №АЕ/5880444, відповідно до якого забезпеченим транспортних засобом є автомобіль марки «Тойота Ленд Крузер» д.н.з. НОМЕР_1, строком дії з 26 грудня 2015 року до 25 грудня 2016 року з лімітом відповідальності за шкоду майну у розмірі 50 000, 00 гр., та за шкоду життю та здоров'ю у розмірі 100 000, 00 грн.

17 серпня 2016 року в м. Києві на бульв. Тараса Шевченка, 31 сталася дорожньо - транспортна пригода за участю автомобіля марки «Тойота Ленд Крузер» д.н.з. НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_2, та мотоцикла марки «Сузукі» д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди мотоцикл «Сузукі» д.н.з. НОМЕР_2 отримав механічні пошкодження, а ОСОБА_4 загинув на місці ДТП.

Вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 30 серпня 2017 року ОСОБА_5 було визнано винним у вчиненні зазначеного правопорушення.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 15 листопада 2017 року вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 30 серпня 2017 року залишено без змін (а.с. 15-18; 23-26; 33)

Відповідно до ч.ч. 4, 6 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

В пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» роз'яснено, що відповідно до частини четвертої статті 61 ЦПК при розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, що набрав законної сили, або постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, цей вирок або постанова обов'язкові для суду лише з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Тому, розглядаючи позов, який випливає з кримінальної справи чи зі справи про адміністративне правопорушення, суд не вправі обговорювати вину відповідача, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. Інші прийняті в рамках кримінальної справи чи справи про адміністративне правопорушення постанови оцінюються судом згідно з положеннями статті 212 ЦПК.

Таким чином, вина ОСОБА_5 в дорожньо-транспортній пригоді доказуванню не підлягала.

Позивач є дружиною потерпілого ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3, виданого 26 жовтня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві.

Відповідно до п.22.1 Закону України « Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно з п. 35.1 ст. 35 Закону для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

Пунктом 36.1 ст. 36 Закону встановлено, що страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Встановлено, що 17 травня 2017 року позивачка звернулася до ПрАТ «СК «Провідна» з заявою про виплату страхового відшкодування за шкоду, завдану пошкодженням транспортного засобу в ДТП - мотоцикла марки «Сузукі» д.н.з. НОМЕР_2, в зв'язку з чим відповідачем була заведена страхова справа № .

Того ж дня за заявою позивачки про виплату страхового відшкодування, пов'язаного зі смертю ОСОБА_4, була заведена страхова справа № .

Листом відповідача від 30 червня 2017 року розгляд заяви був зупинений до надання позивачкою документа, що підтверджує настання цивільно-правової відповідальності водія забезпеченого транспортного засобу.

13 вересня 2017 року позивачкою був наданий вирок відносно ОСОБА_5, який не набрав законної сили.

07 грудня 2017 року позивачкою була надана ухвала Апеляційного суду м. Києва, якою вирок Шевченківського районного суду м. Києва відносно ОСОБА_5 був залишений без змін.

11 січня 2018 року позивачці було перераховано страхове відшкодування за шкоду, завдану майну, в межах ліміту відповідальності в розмірі 50 000, 00игр.

Дані обставини сторони в судовому засіданні суду першої інстанції підтвердили(а.с. 92-93).

За змістом п. 24.1 Закону у зв'язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов'язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров'я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів.

Відповідно до п.27.3. Закону Страховик (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього

Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим).

Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами.

Судом встановлено та не спростовується позивачкою, їй відшкодована моральна шкода в розмірі 17 400, 00 гр.(а.с. 102)

Дана сума та сума 2 978, 60 гр. на поховання були перераховані позивачці 12 лютого 2018 року.(а.с. 102).

Згідно з п.27.4 Закону Страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного

пам'ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред'явлення оригіналу свідоцтва про смерть.

На підставі поданої позивачкою заяви 07 березня 2018 року останній було відшкодовано 11 200. 00 гр. витрат на встановлення надгробного пам'ятника. (а.с. 104)

За змістом ст. ст. 9, 22-31, 35, 36 Закону України « Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» настання страхового випадку є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми.

Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров'ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов'язана зі смертю потерпілого.

Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на його отримання, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинне відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Саме за таких обставин та викладеного вище, суд першої інстанції прийшов до висновку про виконання відповідачем зобов'язань за умовами укладеного з водієм забезпеченого транспортного засобу, а тому підстави для задоволення вимог позивачки відсутні.

Враховуючи викладене, суму виплаченого відповідачем страхового відшкодування, наданих позивачкою доказів на підтвердження заподіяної шкоди, суд вважав хибною позицію позивачки про обов'язок відповідача виплатити їй суму страхового відшкодування за шкоду, завдану життю та здоров'ю, в розмірі 100 000 грн.

Дослідивши наявні в справі письмові докази, колегія суддів приходить до висновку що вищенаведені обставини справи, які суд вважав встановленими є доведеними.

Висновок суду про недоведеність та безпідставність заявлених позовних вимог відповідає цим обставинам та вимогам Закону.

Доводи апеляційої скарги про те, що судом першої інстанції порушено вимоги Цивільного законодавства є необгрунтованими виходячи і з наступного.

Доводи позивача про те, що суму відшкодування моральної шкоди страховик визначив в розмірі 17400 грн. без жодних належних, допустимих розрахунків, без жодного експертного висновку, колегія суддів не приймає з огляду на те, що вказана сума визначена відповідачем у відповідності з п.27.3. Закону , відповідно до якої Страховик (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим).

Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами.

Судом встановлено та не спростовується позивачкою, що їй відшкодована моральна шкода в розмірі 17 400, 00 гр.(а.с. 102)

Так, як мінімальна заробітна плата на день настання страхового випадку, а саме в серпні 2016 року складала 1450 грн., то загальний розмір відшкодування на одну особу становить 17 400 грн. ( 12х 1450)

Апеляційна скарга зводиться до того, що позивач вважала, що у відшкодування шкоди завданої смертю її чоловіка від страховика вона повинна отримати 100 000 грн. Проте вказаний висновок не ґрунтується на законі, яким чітко регламентовані виплати за відшкодування моральної шкоди, витрати на лікування, та витрати пов'язані з похованням. Суд дав належну оцінку і вимогам закону і наданим позивачем доказам і дійшов до обґрунтованого висновку, що відповідач виплачуючи, позивачу суму, меншу ніж 100 000 грн., вимоги Закону не порушив.

Разом з тим, колегія суддів роз'яснює позивачу, що різницю між фактичним розміром шкоди, яка їй завдана та отриманою нею виплатою від страховика, відповідно до ст. 1194 ЦК України зобов'язаний відшкодувати винний в ДТП водій.

Доводи в частині безпідставної відмови у стягнені сум, передбачених ст. 625 ЦК України, колегія також не приймає, оскільки судом вірно встановлено, що відповідач не порушив строки виплати страхового відшкодування, передбачені Законом. Апеляційна скарга не містить конкретних доводів з приводу відмови в цій частині позовних вимог.

Інші доводи скарги висновків суду не спростовують.

Судом встановлено, що рішення ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому суд апеляційної інстанції, керуючись ст. 375 ЦПК України залишає його без змін.

Враховуючи, те що апеляційна скарга залишається без задоволення, у суду апеляційної інстанції відсутні підстави для зміни розподілу судових витрат судом першої інстанції. Судовий збір за подання апеляційної скарги слід віднести за рахунок держави,оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, як позивач у спорах про відшкодування шкоди, завданої смертю особи. Іншими учасниками справи не заявлено до відшкодування судових витрат, понесених у зв'язку з переглядом справи у апеляційному суді.

В зв'язку з тим, що ціна позову в даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа згідно п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України є малозначною і в силу вимог п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України ухвалене по ній апеляційним судом судове рішення не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п.п. а) г) п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382-384, 389 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 06 листопада 2018 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Постанова складена 18 лютого 2019 року.

Головуючий Желепа О.В.

Судді Іванченко М.М.

Рубан С.М.