ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3718/19 Справа № 195/1390/18 Суддя у 1-й інстанції - Скрипченко Д. М. Суддя у 2-й інстанції - Городнича В. С.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2019 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Городничої В.С.

суддів - Варенко О.П., Лаченкової О.В.

при секретарі Порубай М.Л.

розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи в письмовому провадженні у м. Дніпрі апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк ПриватБанк на рішення Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 28 листопада 2018 року у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

В вересні 2018 року АТ КБ ПриватБанк звернувся до суду першої інстанції з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 18 червня 2015 року між сторонами було укладено кредитний договір №б/н, відповідно до умов якого ОСОБА_1 отримав кредит в розмірі 33000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Внаслідок неналежного виконання взятих на себе кредитних зобов`язань у відповідача станом на 04 липня 2018 року утворилась заборгованість в розмірі 98243,46 грн.

У зв`язку з чим, АТ КБ ПриватБанк просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь банку заборгованість за кредитним договором №б/н від 18 червня 2015 року в розмірі 98243,46 грн., а також судові витрати в розмірі 1762,00 грн.

Рішенням Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 28 листопада 2018 року у задоволенні позовних вимог АТ КБ ПриватБанк було відмовлено, з чим позивач не погодився та подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та постановити нове і стягнути заборгованість з відповідача за кредитним договором.

В своїй апеляційній скарзі, позивач посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, а також на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

ОСОБА_1 своїм правом передбаченим положеннями ст. 360 ЦПК України щодо подання відзиву на апеляційну скаргу АТ КБ ПриватБанк не скористався.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін, з наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що АТ КБ ПриватБанк звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 18 червня 2015 року загальною сумою 98243,46 грн.

На підтвердження обставин, викладених позивачем у позовній заяві, надано копії: анкети-заяви про приєднання до умов і правил надання банківських послуг від 18 червня 2015 року, Умови та правила надання банківських послуг, розрахунок заборгованості за договором від 18 червня 2015 року.

При цьому, АТ КБ ПриватБанк вказує на те, що станом на 04 липня 2018 року відповідач має заборгованість в розмірі 98243,46 грн., яка складається з наступного:

- 32999,94 грн. - тіло кредиту;

- 9778,81 грн. - нараховано відсотки за користування кредитом;

- 50310,26 грн. - нараховано пені.

А також відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг:

- 500 грн. - штрафу (фіксована частина)

- 4654,45 грн. штрафу (процентна складова).

Водночас, із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 в період з 01 червня 2015 року по 08 липня 2016 року проходив службу в збройних силах України, що підтверджується Обліково-послужною карткою на сержантів і солдатів до військового квитка серії НОМЕР_1 та витягом з наказу командира військової частини польової пошти НОМЕР_2 від 26 липня 2016 року.

Таким чином, відмовляючи у задоволенні позовних вимог АТ КБ ПриватБанк, суд першої інстанції виходив із того, що банком належними, достовірними та допустимими в розумінні положень ст. ст. 76 81 ЦПК України доказами не доведено факту отримання ОСОБА_1 кредитних коштів в розмірі 33000,00 грн., оскільки на момент нібито підписання відповідачем анкети-заяви останній проходив службу в Збройних силах України.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції та відхиляє доводи апелянта щодо того, що між сторонами було укладено кредитний договір шляхом підписання анкети-заяви та відкриття карткового рахунку з лімітом в сумі 33000,00 грн. умови якого відповідач не виконує, чим допустив утворення заборгованості, оскільки жодних доказів на підтвердження факту укладення спірного договору та користування ОСОБА_1 кредитними коштами АТ КБ ПриватБанк надано не було.

Окрім цього, колегія суддів звертає увагу, що апеляційна скарга не містить жодних доводів та обґрунтування стосовно підстав відмови у стягненні заборгованості, зокрема, щодо спростування факту проходження ОСОБА_1 військової служби в Збройних силах України на момент підписання анкети-заяви на отримання кредиту в розмірі 33000,00 грн.

Факт проходження відповідачем військової служби підтверджується обліково-послужною карткою, згідно якої вбачається мобілізація останнього з 01 червня 2015 року до Збройних сил України.

Відповідно до діючого цивільного процесуального законодавства України, суд не збирає докази самостійно, обов`язок доказування покладається на учасників процесу.

А тому, враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги, матеріали справи та зміст оскаржуваного судового рішення, не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які передбачені нормами ЦПК України як підстави для скасування рішень.
Приведені в апеляційній скарзі доводи апелянтом не можуть бути прийняті до уваги, оскільки зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх переоцінці та особистого тлумачення апелянтом норм процесуального закону.
Відповідно ж до ст. 89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Таким чином, доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, а рішення суду відповідає вимогам закону та матеріалам справи.
Тож, керуючись положеннями ст. ст. 259, 367, 369, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк ПриватБанк залишити без задоволення.

Рішення Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 28 листопада 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: В.С. Городнича

Судді: О.П. Варенко

О.В. Лаченкова