Провадження №2/523/4872/19
"27" грудня 2019 р. м.Одеса
Суворовський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - Аліна С.С.
при секретарі - Вовкович І.В.,
розглянувши в судовому засіданні матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання дій незаконними,-
До Суворовського районного суду м. Одеси надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в якому просила:
- Визнати незаконними вимоги зміни в п.3.7 договору про спільну діяльність №01/07 від 01.07.2017 р. укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на підставі рішення Приморського районного суду м. Одеси по справі №522/3699/17-ц від 03.03.2017 року.
- Визнати незаконними вимоги зміни в п.3.7 договору про спільну діяльність №01/07 від 01.07.2017 р. укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на підставі рішення Приморського районного суду м. Одеси по справі №522/3699/17-ц від 03.03.2017 року
Свої вимоги обґрунтувала тим, що 01.07.2017р. між ОСОБА_2 (Партнер 1) та СПД «Крилова Р.Д.» (Партнер 2) укладено договір про спільну діяльність №01/07.
01.07.2017р. між ОСОБА_4 (Партнер 1) та СПД «Крилова Р.Д.» (Партнер 2) укладено договір про спільну діяльність №09/07.
Згідно вищевказаних договорів сторони домовилися про те, що спільно діяти в цілях створена та розвитку «Будинку Павлових», призваного сприяти наданню населенню та господарюючим суб`єктам тимчасово проживаючих в гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1 (п.1.1 Договору).
Відповідно до п. 1.6. Партнер 1, маючи статус приватного підприємця, в обов`язковому порядку управлінського впливу на діяльність і економічну ефективність комерційного проекту, передбаченого в п. 1.1. цього договору, на пільгових умовах надає СПД «Крилова Р ОСОБА_5 Д.», такі види послуг: - надання будинків і приміщень -100 кв.м.
Згідно п. 3.7 Договору, чистий дохід від спільної діяльності ділиться по 50% кожному учаснику договору.
07.10.2019р. від ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на адресу позивачки ОСОБА_1 надійшло повідомлення з якого вбачається про те, що в зв`язку з тим, що статус гуртожитку який знаходиться за адресою АДРЕСА_2 змінено на житлові будівлі, з 01.10.2019 р. в договорах про спільну діяльність укладених: 01 липня 2017 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 №01/07; 01 липня 2017 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 №09/07 п. 3.7 даних угод буде змінено, в зв`язку з підвищенням оплати за житлові приміщення, а не гуртожиток, в яких буде вказано, що чистий дохід від спільної діяльності ділиться 20% ОСОБА_1 , а 80% ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .
Вищевказані зміни до Договору позивачка вважає незаконними, тому звернулася до суду.
В судове засідання позивачка не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена судом належним чином, надав до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала.
Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
У зв`язку з викладеним, за згодою позивача, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідачів, який був повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи, так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280-282 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено про те, що з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта вбачається про те, що на праві приватної спальної часткової власності ОСОБА_2 у розмірі 5/10 частин належать нежитлові приміщення, які розташовані за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.18-23).
01.07.2017р. між ОСОБА_2 (Партнер 1) та СПД «Крилова Р.Д.» (Партнер 2) укладено договір про спільну діяльність №01/07 (а.с.24).
01.07.2017р. між ОСОБА_4 (Партнер 1) та СПД «Крилова Р.Д.» (Партнер 2) укладено договір про спільну діяльність №09/07 (а.с.25).
Згідно вищевказаних договорів сторони домовилися про те, що спільно діяти в цілях створена та розвитку «Будинку Павлових», призваного сприяти наданню населенню та господарюючим суб`єктам тимчасово проживаючих в гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1 (п.1.1 Договору).
Відповідно до п. 1.6. Партнер 1, маючи статус приватного підприємця, в обов`язковому порядку управлінського впливу на діяльність і економічну ефективність комерційного проекту, передбаченого в п. 1.1. цього договору, на пільгових умовах надає СПД «Крилова Р ОСОБА_5 Д.», такі види послуг: - надання будинків і приміщень-100 кв.м.
Згідно п. 3.7 Договору, чистий дохід від спільної діяльності ділиться по 50% кожному учаснику договору.
07.10.2019р. від ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на адресу позивачки ОСОБА_1 надійшло повідомлення з якого вбачається про те, що в зв`язку з тим, що статус гуртожитку який знаходиться за адресою АДРЕСА_2 змінено на житлові будівлі, з 01.10.2019 р. в договорах про спільну діяльність укладених:
01 липня 2017 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 №01/07;
01 липня 2017 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 №09/07 п. 3.7 даних угод буде змінено, в зв`язку з підвищенням оплати за житлові приміщення, а не гуртожиток, в яких буде вказано, що чистий дохід від спільної діяльності ділиться 20% ОСОБА_1 , а 80% ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с.26).
Судом встановлено про те, що 12.07.2019р. державний реєстратор прав на нерухоме майно Дунай Христина Богданівна, Державне підприємство "Агенція з державної реєстрації", Одеська обл. розглянув заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, прийняту 12.07.2019 16:47:20 за реєстраційним номером 34978078, що подала ОСОБА_3 , податковий номер НОМЕР_1 , та ОСОБА_2 ; податковий номер НОМЕР_2 , для проведення державної реєстрації права власності, форма власності: приватна, спільна часткова, на гуртожиток, що розташований АДРЕСА_2 та виніс рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень № 47762465 з таких підстав.
Статтею 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі-Закон), визначений перелік підстав для відмови у проведенні державної реєстрації прав, зокрема: заявлене речове право, обтяження не підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону.
Відповідно до ст. 26 Закону, у разі зміни ідентифікаційних даних суб`єкта права, визначення часток у праві спільної власності чи їх зміни, зміни суб`єкта управління об`єктами державної власності, відомостей про об`єкт нерухомого майна, у тому числі зміни його технічних характеристик, виявлення технічної помилки в записах Державного реєстру прав чи документах, виданих за допомогою програмних засобів ведення цього реєстру (описка, друкарська, граматична, арифметична чи інша помилка), за заявою власника чи іншого правонабувача, обтяжувана, а також у випадку, передбаченому підпунктом «в» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, вносяться зміни до записів Державного реєстру прав.
Статтею 27 Закону визначені підстави для державної реєстрації прав, а саме: державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі, зокрема: рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.
Відповідно до п. 50 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно,затвердженого постановою Кабінету Міністрі України від 26 жовтня 2011 р. № 1141, зміни до записів Державного реєстру прав вносяться у випадках, передбачених законом, у тому числі в разі виникнення необхідності внесення додаткових відомостей до наявних записів Державного реєстру прав, що не пов`язані з набуттям, зміною чи припиненням речових прав на нерухоме майно, їх обтяжень.
Рішенням Приморського районного суду м, Одеси від 10.06.2015 р. по справі № 522/4298/15-ц та рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 03.03.2017 р. по справі № 522/3699/17 були встановлені факти того, що будівлі, які знаходяться на праві приватної власності у громадян ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , є гуртожитками.

Вказані судові рішення не є рішеннями щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно, а отже, відповідно до ст. 27 Закону не є підставами для державної реєстрації прав власності на об`єкти нерухомого майна.

Крім того, згідно судових рішень, технічна характеристика та загальна площа будівель не змінилась, будівельні роботи щодо них не проводились, що свідчить про відсутність необхідності внесення додаткових відомостей до наявних записів Державного реєстру прав.

Таким чином, керуючись статтями 24, 26 Закону, п. 50 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрі України від 26 жовтня 2011 р. № 1141, на даний час відсутні підстави для проведення реєстраційних дій щодо об`єктів нерухомого майна (а.с.53-54,55-56,57-58).

Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У статті 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судове рішення проголошується публічно, але преса і публіка можуть бути не допущені в зал засідань протягом усього судового розгляду або його частини в інтересах моралі, громадського порядку чи національної безпеки в демократичному суспільстві, якщо того вимагають інтереси неповнолітніх або захист приватного життя сторін, або - тією мірою, що визнана судом суворо необхідною, - коли за особливих обставин публічність розгляду може зашкодити інтересам правосуддя.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання дій незаконними підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

А тому суд вважає, що на користь позивача слід стягнути понесені ним судові витрати пропорційно до задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст. 12, 83, 89, 141, 263-265, 268, 280-281 ЦПК України, ст.ст.526, 625, 627, 628, 629 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання дій незаконними задовольнити.

Визнати незаконними вимоги зміни в п.3.7 договору про спільну діяльність №01/07 від 01.07.2017 р. укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на підставі рішення Приморського районного суду м. Одеси по справі №522/3699/17-ц від 03.03.2017 року.

Визнати незаконними вимоги зміни в п.3.7 договору про спільну діяльність №01/07 від 01.07.2017 р. укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на підставі рішення Приморського районного суду м. Одеси по справі №522/3699/17-ц від 03.03.2017 року

Стягнути в рівних частинах з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_4 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_4 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_5 ) судовий збір у розмірі 1000 грн.

Копію заочного рішення направити сторонам по справі.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі проголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Рішення складене та підписане суддею 28.12.2019р.

Суддя Аліна С.С.