Провадження №2/523/2080/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" грудня 2019 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м.Одеси в складі:

головуючої судді - Середи І.В.,

за участю секретаря судових засідань - Щербан О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №9, в м.Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , правонаступник відповідача ОСОБА_3 , про стягнення боргу за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 11.12.2017 р. звернувся з позовом до ОСОБА_2 та просив стягнути з відповідача заборгованість за договором позики у розмірі 405450 грн. та 3% річних у розмірі 2899,25 грн..

В обгрунтування позовних вимог позивач вказував на те, що 14.08.2014 року відповідач отримав у позику від нього грошові кошти у сумі 15000 доларів США, які відповідач зобов`язався повернути до 14.08.2017 року, що підтверджується розпискою. У зв`язку з тим, що кошти не повернуто у строк позивач також просив стягнути 3% річних від простроченої суми.

Ухвалою судді від 13.12.2017 р. відкрито провадження у справі.

14.12.2017 р. судом з метою забезпечення позову накладено арешт на майно відповідача.

Ухвалою суду від 22.12.2018 р. у зв`язку із смертю ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідача ОСОБА_2 до участі у справі залучено його сина ОСОБА_3 .

В засідання сторони не з`явилися, судом здійснювалися заходи щодо належного виклику учасників процесу, заяв про відкладення розгляду справи не надходило.

В матеріалах справи є заява позивача про розгляд справи в його відсутності (а.с.32).

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до виновку, що позов не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як видно з копії розписки, доданої до позовної заяви, 14.08.2014 року ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 грошову суму в розмірі 195000 грн. які зобов`язався повернути у строк до 14.08.2017 року.

Згідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Нормами ст.1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Як визначено нормами ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

Згідно вимог ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до п.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 статті 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що представлена розписка про отримання коштів в оригіналі до суду не була представлена.

ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 помер, актовий запис №10554, складений 18.10.2014 р. відділом ДРАЦС у м.Одесі реєстраційної служби ОМУЮ.

Згідно з матеріалами спадкової справи №321/2015 відкритої щодо майна ОСОБА_2 . Четвертою одеською державною нотаріальною конторою, 28.10.2015 р. з заявою про прийняття спадщини звернувся син відповідача - ОСОБА_3 .

Ухвалою суду від 22.12.2018 р. у зв`язку із смертю відповідача до участі у справі залучено його сина ОСОБА_3 .

Даною ухвалою судом також було надано час позивачу для уточнення вимог, однак письмових заяв від позивача не надходило, вимоги не уточнювалися і не змінювалися.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках.

За нормами частин 1 та 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з нормами ч.1 ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно з вимогами ст.1281 ЦК України, в редакції яка діяла на час виниклих правовідлносин, тобто на ІНФОРМАЦІЯ_2 :

1. Спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги.

2. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.

3. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги.

4. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Відповідно до норм ст.1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Отже, з урахуванням встановлених обставин правовідносини після смерті боржника регулюються іншими нормами.

Крім того, суд звертає увагу на те, що позивач не звертався до нотаріальної контори та не заявляв про наявність претензій як кредитора до спадкоємців, в матеріалах спадкової справи заява - претензія ПАТ "Альфа - Банк", яка надійшла 15.04.2015 р..

Як було судом вказано позивач не змінював підстави позовних вимог, не надавав інформації щодо прийнятого спадкового майна, тому враховуючи встановлені обставини та виходячи із норм ст.13 ЦПК України, а також меж заявлених вимог, суд прийшов до висновку, що відсутні підстави для задоволення вимог та стягнення коштів.

Згідно з нормами ч.1,9 ст.158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

Враховуючи висновки суду щодо відсутності підтав для задоволення вимог, накладений ухвалою суду від 14.12.2017 р. арешт на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_1 , на підставі свідоцтва про право власності від 06.06.2005р., виданого виконавчим комітетом Одеської міської ради САА №446116, реєстраційний номер 11116969, підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст.12,13,76-81,258-259,263,265,268,273,353-355, пп.15.5 п.15 ч.1 Перехідних положень розділу ХІІІ ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , правонаступник відповідача ОСОБА_3 , про стягнення боргу за договором позики залишити без задоволення.

Скасувати арешт, накладений ухвалою суду від 14.12.2017 р., справа №523/17171/17, з квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_1 , на підставі свідоцтва про право власності від 06.06.2005р., виданого виконавчим комітетом Одеської міської ради САА №446116, реєстраційний номер 11116969.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд м.Одеси протягом 30 днів з дня складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення складено 13.12.2019 р.

Суддя: