Справа № 461/3596/19 Головуючий у 1 інстанції: Фролова Л.Д.
Провадження № 22-ц/811/3013/19 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Савуляка Р.В.,

суддів: Мікуш Ю.Р., Приколоти Т.І.

за участі секретаря: Фейір К.О.

без участі сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Галицького районного суду м. Львова від 31 липня 2019 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2019 року АТ «Ідея Банк» звернулося з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги мотивували тим, що 24 липня 2017 року між ПАТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №Z06.213.74151 згідно умов якого остання отримала кредит в сумі 48190 гривень зі сплатою 21,99% річних, з поверненням сплати кредиту та інших платежів, у тому числі процентів у терміни, передбачені встановленим Кредитним Договором графіком щомісячних платежів.

Позивач повністю виконав зобов`язання згідно кредитного договору.

Відповідачка не повернула кредит у встановлений законом термін та не сплатила нараховані платежі, останній платіж по кредитному договору здійснено 15 квітня 2019 року.

З урахуванням зазначених обставин, просили стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «Ідея Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 81 553,12 гривень, із яких: 33205,55 гривень - основний борг; 3843,31 гривень прострочений борг; 610,12 гривень прострочені проценти; 675,58 гривень строкові проценти; 999,27 гривень нарахована плата за обслуговування кредиту; 11295,52 гривень прострочена плата за обслуговування кредиту; 30923,77 гривень пені, судові витрати та витрати за надання правничої допомоги.

Оскаржуваним рішенням Галицького районного суду м. Львова від 31 липня 2019 року позов Акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Ідея Банк» заборгованість за кредитним договором, яка складається з: основного боргу - 33205,55 грн., простроченого боргу - 3843,31 грн., строкових процентів - 675,58 грн., прострочених процентів - 610,12 грн., нарахованої плати за обслуговування кредиту - 999,27 грн., простроченої плати за обслуговування кредиту - 11295,52 грн., пені за несвоєчасне погашення платежів - 28220,70 грн., судовий збір - 1857,33 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2100 (дві тисячі сто) грн. 00 коп., всього - 82807 (вісімдесят дві тисячі вісімсот сім) гривень 38 копійок.

Рішення суду оскаржила ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі покликається на те, що на наданій копії кредитного договору №Z06.213.74151 від 24 липня 2017 на сторінках 1,2,3 відсутній її підпис. Також її підпис відсутній на першій сторінці паспорта споживчого кредиту (інформації, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит), що не може свідчити про погодження нею умов кредитування з АТ «Ідея Банк», відсутні також оригінали кредитного договору.

У графіку щомісячних платежів відсутня інформація про реквізити основного договору, на ньому відсутній підпис і печатка представника банку, розрахунок заборгованості не містить обов`язкові реквізити.

Знаючи про її надзвичайно тяжке матеріальне становище Банк не пропонував їй скористатися кредитними канікулами та не пропонував реструктуризацію взагалі

Починаючи з 12 жовтня 2017 року банк неправильно списував кошти з транзитного рахунку в день їх надходження на рахунок банку для обліку заборгованості, а саме порушення черговості погашення.

На долучених до позовної заяви копіях меморіального ордеру №Z06.213.74151 від 24 липня 2017 року на суму 48 190 грн., 4 180,87 грн. та на суму 44 009,13 грн наявний підпис невстановленої особи без зазначеної посади, а також відсутній підпис головного бухгалтера, відсутній підпис одержувача коштів, а саме - відповідача.

У позовні заяві відсутній розрахунок заборгованості та порядок її нарахування.

Стягуючи заборгованість по пені суд не звернув уваги, що така може бути стягнута лише за період 12 місяців перед зверненням кредитора до суду.

Також при вирішенні питання стягнення заборгованості по пені судом не враховано її вкрай важке матеріальне становище, а саме: смерть її батьків та чоловіка, захворювання дитини ОСОБА_2 та відсутністю доходів як таких.

Просить рішення Галицького районного суду м. Львова від 31 липня 2019 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

В судове засідання строни не з`явилися, хоча належним чином повідомлядися про час та місце розгляду справи.

17 грудня 2019 року ОСОБА_1 подала клапотання про відкладення судового засідання у зв`язку з необхідність поїздки у м. Тернопіль для короткотермінового догляду за хворим членом сім`ї та відсутністю інших членів родини, які б її допомогли у цьому.

За значене клопотання відхилено колегією суддів як необгрунтоване.

Розгляд справи в суді апеляційної інстанції призначений був завчасно.

Згідно ухвали колегії суддів від 24 вересня 2019 року розгляд справи призначено на 18 грудня 2019 року, про що належним чином були повідомлені сторонни. За клопотанням позивачки, у зв`язку із вкрай складним матеріальним становищем, відстрочено останній сплату судового збору за подання апеляційної скарги.

З матеріалами справи ОСОБА_1 знайомилась особисто 16 грудня 2019 року.

Тому відкладення справи на тривалий час призведе до порушення розумних строків її розгляду в суді апеляційної інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення у межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково, а рішення Галицького районного суду м, Львова від 31 липня 2019 року зміні частково пп.1-3 ч.1 ст.376 ЦПК України з ухваленням нового рішення по справі.

Задовольняючи частково позов суд першої інстанції стягнув з ОСОБА_1 на користь АТ «Ідея Банк» заборгованість по пені за несвоєчасне погашення платежів в сумі 28 220,70 гривень.

З таким висновком суду, з урахуванням наявних обставин справи, погодитися не можна із наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Як убачається з матеріалів справи позивач ОСОБА_1 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 (а.с.84).

У шлюбі в них народився син ОСОБА_2 .

Згідно копії свідоцтва про смерть ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 44 роки (а.с.85).

Відповідачка у 2017 році звільнилася з роботи за згодою сторін. У вересні 2018 року знову працевлаштувалась, але у липні 2019 року знову змушена була звільнитися звільнилася з роботи.

Як зазначає ОСОБА_1 у заяві про відстрочення сплати судового збору (а.с.82) наявність щодо неї судової справи негативно вплинула ні її працездатність, вона не могла зосередитись на роботі, постійні хвилювання та вживання заспокійливих препаратів, відсутність нормального сну стали причиною звільнення її з роботи. На даний час вона не має ніяких доходів. Її дорослий син, має хронічне захворювання (дані не розголошуються відповідно до ст.286 ЦК України). У неї відсутнє рухоме чи нерухоме майно, вона ні з ким не проживає без реєстрації шлюбу, у неї померли батьки.

Наведені обставини мають істотне значення для справи і дають право зменшити розмір пені за несвоєчасне погашення платежів з 28820,70 гривень до 500 гривень.

Інші доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, 24 липня 2017 року мід ПАТ «Ідея Банк», яке у подальшому змінило власне найменування на АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №Z06.213.74151.

Умовами кредитного договору передбачено, що Банк надає Позичальнику кредит (грошові кошти) на поточні потреби в сумі 48190 гривень, включаючи витрати на страховий платіж (у разі наявності), а Позичальник зобов`язується одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами (процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості) згідно з умовами цього Договору (пункт 1.1.).

Також, пунктом 1.2. Кредитного договору передбачено, що Банк надає кредит у день підписання даного Договору строком на 36 місяців.. Датою видачі кредиту є дата списання коштів з позичкового рахунку для зарахування на банківський поточний рахунок Позичальника, вказаний в п.1.14. Договору.

Отже, на виконання вище вказаних умов Кредитного договору 24 липня 2019 року відповідачці було видано кредитні кошти в сумі 48 190 гривень шляхом їх зарахування на транзитний рахунок № НОМЕР_1 , підтвердженням чого є меморіальний ордер №Z06.213.74 від 24 липня 2017 року, належним чином засвідчена копія якого наявна в матеріалах справи.

В подальшому, вище вказані кредитні кошти в сумі 48190 гривень з транзитного рахунку № НОМЕР_1 були розподілені наступним чином:

44 009,13 грн. - зараховано на банківський поточний рахунок Відповідачки № НОМЕР_2 , вказаний у пункті 1.14 Кредитного договору, підтвердженням чого є меморіальний ордер №Z06.213.74 від 24 липня 2017 року, належним чином засвідчена копія якого наявна в матеріалах справи.

Таким чином, з моменту зарахування кредитних коштів в сумі 44009,13 на банківський рахунок ОСОБА_1 НОМЕР_2, такі вважаються виданими останній належним чином, оскільки згідно умов кредитного договору датою видачі кредиту є дата списання коштів з позичкового рахунку для зарахування на банківський поточний рахунок Позичальника (п.1.2.). Подальший рух коштів по банківському поточному рахунку відповідача є розпорядженням вже виданими їй кредитними коштами.

Після отримання кредитних коштів в розмірі 44009,13 гривень на власний банківський поточний рахунок № НОМЕР_2 , ОСОБА_1 , розпорядилася ними наступним чином:

43909,13 грн. отримала готівкою через касу банку (що підтверджується також заявою на видачу готівки №ТR.3409737.8781.3284 від 24 липня 2017 року), а також сплатила комісію у розмірі 100 гривень за відкриття банківського поточного рахунку. Вказане підтверджується випискою з банківського поточного рахунку відповідачки № НОМЕР_2 ;

4180,87 гривень - перераховано на оплату страхового платежу, що узгоджується із п.1.13 Кредитного договору, згідно якого Позичальник надає свою згоду на укладення за рахунок Позичальника як страхувальника та застрахованої особи договору добровільного страхування життя. Цим договором Позичальник доручає та дає розпорядження Банку переказати страховику, у безготівковій формі кредитні кошти в частині суми страхового платежу, належного страховику, через транзитний рахунок банку. Позичальник погоджується на страхування своїх, як застрахованої особи, пов`язаних із життям майнових інтересів, що не суперечить законодавству України, згідно договору страхування, вигодо набувачем за яким виступає Банк.

Також 24 липня 2017 року ОСОБА_1 підписала також Заяву-приєднання (Акцепт) №Z06.213.74151 до договору добровільного страхування життя позичальника ПАТ «Ідея Банк» (приєднання): Оферта №ІВ0001 від 25 серпня 2015 року, пунктом 9 котрої передбачено страховий платіж в розмірі 4180,87 гривень.

Отже, видача кредитних коштів за Кредитним договором здійснювалася шляхом їх зарахування на банківський поточний рахунок відповідачки, визначений Кредитним договором, у розмірі 44009,13 гривень, а також шляхом перерахування 4180 грн. на оплату страхового платежу, що становить 48190 гривень.

Таким чином, не знайшли свого підтвердження доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що вона не отримували коштів за Кредитним договором №Z06.213.74151 від 24 липня 2017.

Доводи апеляційної скарги про те, що у меморіальних ордерах, котрі підтверджують вище вказані операції, відсутній її підпис як позичальника, не спростовують чинності останніх, оскільки меморіальні ордери відносяться до розрахункових документів, у яких не передбачено підпису клієнта банку.

Жодним чином не спростовують факту укладення Кредитного договору доводи апеляційної скарги про те, що наданий Банком примірник Договору не містить підписів сторін на всій його аркушах, окрім останнього, оскільки вирішальним у даному випадку є наявність підпису ОСОБА_1 , як і уповноваженого представника Банку, у призначеній для цього графі «Підписи сторін». Своїм же підписом відповідачка засвідчила факт отримання нею власного примірника оригіналу Кредитного договору в день його підписання, підтвердження чого міститься на останньому аркуші кредитного договору, одразу під реквізитами та підписами його сторін.

Вказане стосується також Паспорта споживчого кредиту від 24 липня 2017 року, котрий містить підписи обох його сторін у відведеному для цього місці; як і підпис відповідачки у додатку до нього - графіку щомісячних платежів, до Закон України «Про споживче кредитування» не вимагає підпису працівника Банку.

Підписання договору та отримання його примірника свідчить про ознайомлення ОСОБА_1 з усіма його істотними умовами.

Заява позивачки на видачу готівки №ТR.2929575.10334.1193 від 23 травня 2017 року на суму 6500 грн. не має відношення до спірної у даній справі заборгованості за Кредитним договором, що укладений 24 липня 2017 року.

Згідно вище вказаної заяви на видачу готівки 23 травня 2017 року відповідачка через касу Банку зняла з власного банківського поточного рахунку № НОМЕР_3 грошові кошти у розмірі 6500 гривень, що узгоджується із зазначеним у вказаній заяві змістом проведеної операції: «Виплата коштів зг. Дог. №40.88.005163 від 11.10.2016».

Слід зазначити, що згідно заяви відповідачки №40.88.005163 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб ПАТ «Ідея Банк» від 11 жовтня 2016 року ОСОБА_1 було відкрито поточний рахунок № НОМЕР_3 , кошти з якого вона знімала згідно заяви від 23 травня 2017 року.

Не знайшли свого підтвердження й доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про невірне розподілення коштів Банком, які вона сплачувала на погашення заборгованості.

Погашення заборгованості за кредитним договором здійснювалось згідно черговості передбаченої п.2.1. Кредитного договору.

Діюче на час виникнення спірних правовідносин законодавство України (станом на 24 липня 2017 року), надано право позивачу отримувати плату за обслуговування кредиту, оскільки таке прямо передбачено Законом України «Про споживче кредитування» який набрав чинності з 10 червня 2017 року.

Такий висновок суду першої та апеляційної інстанції узгоджується із правовою позицією Верховного Суду висловленої у справі №467/555/19 від 26 грудня 2019 року.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).

З урахуванням наведенного, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає до задоволення частково, рішення Галицького районного суду м. Львова від 31 липня 2019 року зміні частково з ухваленням нового рішення по справі.

У зв`язку із незадовільним матеріальним становищем та складними життєвими обставинами слід звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на підставі ч.3 ст.136 ЦПК України.

Розмір судових витрат та витрат на правничу допомогу слід визначити пропорційно розміру задоволених позовних вимог АТ «Ідея Банк».

Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ч. 5 ст. 268, ст. 367, ст. 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, п.п. 1-4 ч. 1 ст. 376, ст. 381, ст. 382, ст. 383, ст. 384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 31 липня 2019 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Ідея Банк» 28 220,70 гривень пені за несвоєчасне погашення платежів, судового збору - 1857,33 гривень та 2100 гривень витрат на професійну правничу допомогу змінити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Ідея Банк» 500 гривень пені за несвоєчасне погашення платежів, 1191 гривень судових витрат та 1302 гривень витрат за професійну правничу допомогу.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 28 грудня 2019 року.

Головуючий: Савуляк Р.В.

Судді: Мікуш Ю.Р.

Приколота Т.І.