З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 грудня 2019 року місто Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:
головуючого судді - Лемак О.В.,
за участю секретаря судового засідання - Сухан Н.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгороді, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
У позовній заяві позивач посилається на те, що вона - ОСОБА_1 є власником будинку АДРЕСА_1 .
Вказує, що даний житловий будинок був нею придбаний 24.12.1998 року, що підтверджується договором купівлі-продажу, посвідченого державним нотаріусом Бучацькою Л.В., також дане будинковолодіння зареєстроване за нею - ОСОБА_1 в цілому, що підтверджується довідкою виданою УМ МВП ТІ за № 9439 від 13.01.1999 р.
Зазначає, що відповідач по справі її син - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1., зареєстрований в даному житловому будинку, однак, фактично в ньому не проживає понад рік, про точне місце його фактичного проживання їй нічого не відомо.
Обставина реєстрації відповідача в будинку, який належить їй на праві приватної власності доводиться довідкою від 03.10.2019р за № 4430, виданою ПП «Ужгородський Будинковий Сервіс».
Пояснює, що відповідач не проживає в даному будинку більше року, не сплачує комунальні платежі , в утриманні житла участі не бере, добровільно з реєстрації не знімається, особистих речей в будинку не має і взагалі будинком він не цікавиться, а тому він втратив право на користування житлом.
Стверджує, що перешкод в користуванні жилим приміщенням ні вона, ні інші члени сім`ї відповідачу не чинили. Факт відсутності за місцем реєстрації відповідача ОСОБА_2 понад один рік можуть підтвердити свідки: ОСОБА_3 , який проживає за адресою АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 , який проживає за адресою: АДРЕСА_3 .
Враховуючи вищенаведене, вважає, що ОСОБА_2 втратив право користування житловим приміщенням будинку АДРЕСА_1 у зв`язку з тривалою, понад один рік без поважної причини, відсутністю за місцем реєстрації, крім того, не сплачує за комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню житлового приміщення, а також, вона позбавлена права оформити субсидії щодо оплати комунальних послуг, а тому вона, як власник житла вимушена звернутися до суду з даною позовною заявою, оскільки відповідач створює їй перешкоди у здійсненні права користування і розпорядження її майном.
На підставі вищевикладеного просить суд визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком АДРЕСА_1 . Судові витрати по справі просить не стягувати з відповідача.
Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.12.2019 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою, постановлено розгляд справи проводити у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.
Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.12.2019 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.
У судове засідання позивач - ОСОБА_1 не з`явилася, однак, 24.12.2019 року подала через канцелярію суду заяву про розгляд справи без її участі.
Відповідач - ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце підготовчого засідання повідомлявся належним чином, в порядку передбаченому ч. 11 ст. 128 ЦПК України, відзиву на позовну заяву не подав, причини неявки суду не відомі.
У відповідності до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відтак, суд розглядає справу відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України заочно на підставі наявних у справі доказів, оскільки проти цього не заперечує позивач.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд дійшов наступного висновку.
Як вбачається з копії договору купівлі-продажу від 24 грудня 1998 року за реєстровим № 662, посвідченого державним нотаріусом Бучацькою Л.В. ОСОБА_5 продала ОСОБА_1 житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Даний факт також підтверджується довідкою виданою УМ МВП ТІ за № 9439 від 13.01.1999 р.
З довідки № 4430 від 03.10.2019 року, виданої ПП «Ужгородський Будинковий Сервіс» вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4. - чоловік, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5. - син та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1. - син.
Судом встановлено, що відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 30.03.1999 року. Даний факт підтверджується відомостями відділу обліку та моніторингу інформації місця проживання ГУДМС України в Закарпатській області.
05.11.2019 року позивач - ОСОБА_1 подала через канцелярію суду заяву про приєднання до матеріалів справи нотаріально посвідченої заяви свідка ОСОБА_3 , який стверджує факт не проживання в будинку відповідача.
Як вбачається зі змісту заяви, посвідченої приватним нотаріусом Ужгородського районного нотаріального округу - Асаулюк А.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 2054, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який мешкає в АДРЕСА_2 , стверджує що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , понад один рік не проживає в житловому будинку АДРЕСА_1 . Так як, не може бути присутнім в судовому засіданні, просить суд розглянути справу без його участі.
Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до вимог ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно з ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ст. 71 ЖК України, суд може визнати особу такою, що втратила право користування житловим приміщенням, якщо доведено, що вона не користується цим приміщенням більше шести місяців без поважних причин.
Статтею 72 ЖК України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, провадиться в судовому порядку.
Відповідно до положень статті 405 Цивільного кодексу України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Судом встановлено, що відповідач не проживає у вказаному житловому приміщенні більше 1 року, підстав для продовження терміну зберігання за ним права користування спірним житловим приміщенням немає, участі в оплаті комунальних послуг відповідач не приймає, що свідчить про втрату ним інтересу до спірного житлового приміщення як до свого постійного місця проживання, тому відповідач підлягає визнанню таким, що втратив право користування житловим приміщенням.
Відповідно до ст. ст. 13, 76, 80, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
З огляду на те, що обставини, на які посилалася позивач, знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, не спростовані відповідачем, вони підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 71, 72 ЖК України, ст. ст. 16, 319, 321, 391, 405 ЦК України, ст. ст. 4, 13, 76, 80, 81, 89, 223, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280-283, 289, 354, 355 ЦПК України, суд,
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного тексту рішення - 28 грудня 2019 року.

Головуюча О.В. Лемак