н/п 2/174/53/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

12 лютого 2019 року м. Вільногірськ

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області в складі: головуючого - судді Борцової А.А.,

з участю секретаря - Заіки А.В.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Вільногірської міської ради Дніпропетровської області про визначення додаткового строку на прийняття спадщини,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до Вільногірської міської ради Дніпропетровської області про визначення додаткового строку на прийняття спадщини вказуючи, що 21.02.2018 року у м. Вільногірську Дніпропетровської області, померла його мати ОСОБА_2. За своє життя ОСОБА_2 заповітів відносно належного їй майна у випадку своєї смерті не робила. Після смерті ОСОБА_2 залишилося нерухоме майно у вигляді належних їй 2/3 часток квартири АДРЕСА_1. Інша 1/3 частка вказаної квартири належить йому. Оскільки на час своєї смерті ОСОБА_2 одружена не була (її чоловік його батько, ОСОБА_3 помер 26.01.2002 року), її батьки вже були померлими, дітей у неї крім нього не було, він таким чином залишився єдиним спадкоємцем першої черги за законом згідно ст.1261 ЦК України. 29.11.2018 року приватний нотаріус Вільногірського міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_4 винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у вигляді видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2, оскільки він заяву про прийняття спадщини після смерті матері у встановлений шестимісячний строк з дня смерті спадкодавця до нотаріальної контори не подав. В свою чергу, він пропустив строк звернення з заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 з поважної причини, бо у нього на час смерті його матері не було свідоцтва про його народження, оскільки фактично в той час він мешкав в с.Лихівка Пятихатського району Дніпропетровської області, а його свідоцтво знаходилось за адресою проживання його матері, і після її смерті залишилось багато різних письмових документів, та оскільки вони не були систематизовані, він свідоцтва про своє народження не знайшов. Свідоцтво він знайшов лише 21.08.2018 року. Крім того, у серпні 2018 року він тривалий час хворів, що унеможливлювало його звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини.

Просить визначити йому додатковий строк у три місяці з часу вступу судового рішення про це в законну силу, на подачу заяви до приватного нотаріуса Вільногірського міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_4, про прийняття позивачем спадщини, яка відкрилася 21.02.2018 року, після смерті спадкодавця ОСОБА_2.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, посилаючись на вищевказані обставини. Просить позов задовольнити.

Відповідач - виконавчий комітет Вільногірської міської ради Дніпропетровської області, свого представника в судове засідання не направили, надали телефонограму, згідно якої просять розглядати справу без їх участі. (а.с. 27).

Вислухавши позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню по наступним підставам.

Так, факт смерті ОСОБА_2, 21 лютого 2018 року підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 5).

Факт родинних стосунків позивача та ОСОБА_2 підтверджується копією свідоцтва про народження ОСОБА_1, згідно якого останній народився 15.11.1969 року, його матірю є ОСОБА_5 (а.с. 6) та копією свідоцтва про шлюб, згідно якого 28.06.1982 року ОСОБА_6 уклала шлюб з ОСОБА_3, після чого їй присвоєно прізвище ОСОБА_3 (а.с. 28)

Факт наявності спадкового майна після померлої ОСОБА_2, підтверджено копією свідоцтва про право власності на житло від 19.05.1997 року, яке видано виконавчим комітетом Вільногірської міської ОСОБА_2 народних депутатів, згідно якого ОСОБА_2 належала 1/3 частина квартири № 19 в буд. № 20А в м.Вільногірську Дніпропетровської області (а.с. 7) та копією свідоцтва про право власності на спадщину за законом від 28.09.2002 року, згідно якого ОСОБА_2 успадкувала 1/3 частину квартири № 19 в буд. № 20А в м.Вільногірську Дніпропетровської області (а.с. 8)

Факт звернення позивача до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, факт відкриття 28.11.2018 року за заявою ОСОБА_1 спадкової справи № 81/2018 після смерті 21.02.2018 року ОСОБА_2, факт відмови позивачу у видачі свідоцтва про право спадщину за законом, підтверджується копією постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 29.11.2018 року, відповідно до якої приватним нотаріусом Вільногірського міського нотаріального округу Дніпропетровської області, ОСОБА_4, розглянуто звернення та документи ОСОБА_1 про видачу свідоцтва про право на спадщину на 2/3 частки квартири АДРЕСА_2, що в м.Вільногірську Дніпропетровської області та відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з пропуском останнім строку для прийняття спадщини (а.с.9)

Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до абзацу 6 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.08 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2, яка померла 21.02.2018 року, після смерті якої відкрилася спадщина на 2/3 частки квартири АДРЕСА_3, позивач є спадкоємцем померлої за законом, інші спадкоємці відсутні, однак ОСОБА_1 пропустив строк на прийняття спадщини з поважних причин, оскільки хворів, та не мав всіх необхідних документів для звернення до нотаріуса, тому позов у вказаній частині підлягає задоволенню, а ОСОБА_1 слід визначити додатковий строк для прийняття ним спадщини.

Разом з тим, вимоги позивача в частині встановлення додаткового строку на подання вказаної заяви до конкретного нотаріуса задоволенню не підлягають, оскільки фактичну вказану заяву позивачем вже подано, а відповідно до вимог ч.1 ст. 1269 ЦК України, нотаріусом, який може вчинити дії по видачі свідоцтва на право на спадщину може бути як нотаріус Вільногірського міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_4, так і інший нотаріус вказаного нотаріального округу, до якого заявник може звернутися у встановлений йому додатковий строк для прийняття спадщини у разі відсутності з будь-яких причин обраного ним нотаріуса, тому в цій частині заявлені вимоги є надмірними і задоволенню не підлягають.

На підставі ст.ст. 1269, 1270, 1272 ЦК України, керуючись ст.ст. 12, 81, 133, 141, 223, 247, 263-265, 268 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Вільногірської міської ради Дніпропетровської області про визначення додаткового строку на прийняття спадщини задовольнити частково.

Встановити ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, який народився в м.Вільногірськ Дніпропетровської області, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 В, кв. 33, і/н НОМЕР_1) додатковий строк в три місяці з моменту набрання даним рішенням законної сили для прийняття спадщини за законом, яка відкрилась 21.02.2018 року після смерті спадкодавця - ОСОБА_2.

В решті вимог відмовити.

Судові витрати у вигляді судового збору покласти на позивача.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Вільногірський міський суд Дніпропетровської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 14 лютого 2019 року.

Головуючий - суддя: підпис ОСОБА_7