П О С Т А Н О В А

Іменем України

05 лютого 2019 року м. Ужгород

Закарпатської апеляційний суд у складі:

головуючої - судді Кожух О.А.,

суддів - Собослоя Г.Г., Фазикош Г.В.,

за участі секретаря - Волощук В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Прокуратури Закарпатської області в інтересах держави на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 13 вересня 2017 року (головуючий суддя Леміш О.М.) у справі за позовом Ужгородського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Державної інспекції сільського господарства в Закарпатській області та Державного підприємства "Агропромислова фірма "Леанка" до Середнянської селищної ради Ужгородського району, Управління Держкомзему в Ужгородському районі, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання незаконним рішень Середнянської селищної ради, визнання недійсними державних актів на право власності на земельні ділянки,-

в с т а н о в и в:

У листопаді 2012 року Ужгородський міжрайонний прокурор в інтересах держави в особі Державної інспекції сільського господарства в Закарпатській області та ДП «Агропромислова фірма «Леанка» звернувся до суду з даним позовом.

Позов обґрунтовано тим, що Ужгородською міжрайонною прокуратурою проведено перевірку дотримання вимог земельного законодавства при наданні у власність земельних ділянок на території Середнянської селищної ради Ужгородського району для будівництва та обслуговування житлових будинків.

В ході перевірки встановлено, що всупереч вимог чинного законодавства рішенням 28-ї сесії 5-го скликання Середнянської селищної ради від 08.07.2010 громадянам ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_1, а рішенням 25-ї сесії 5-го скликання Середнянської селищної ради від 29.01.2010 громадянам ОСОБА_6, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 надано дозвіл на складання проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, розташованих в смт. Середнє, квартал забудови «Приозерний», площею по 0,15 га кожному для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд, з переведенням із земель сільськогосподарського призначення в землі житлової та громадської забудови.

На підставі даних рішень були розроблені проекти землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, з переведенням із земель сільськогосподарського призначення в землі житлової та громадської забудови в смт. Середнє, квартал забудови «Приозерний».

Рішеннями 1-ї сесії 6-го скликання Середнянської селищної ради від 24.11.2010 були затверджені проекти землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок громадянам ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6 ОСОБА_2, ОСОБА_5, а також рішенням 4-ї сесії 6-го скликання Середнянської селищної ради від 14.02.2011 був затверджений проект землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки громадянину ОСОБА_1

Вищезазначені земельні ділянки розташовані в контурах № 124, 125, 129, 130, 131, 132, 136. Однак, згідно поконтурної експлікації земель АПФ «Леанка», встановлено, що контури 124, 125, 129, 130, 131, 132, 136 належать до земель, які перебувають у постійному користуванні Агропромислової фірми «Леанка», згідно Державного акту на право постійного користування серія І-ЗК № 000715, виданого 28.02.1996.

Прокурор вказував, що при наданні земельних ділянок громадянам ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_7 , ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_1 було порушено ч.5 ст. 116 Земельного кодексу України.

Крім того, згідно довідок по формі 6-зем, земельні ділянки, які відводились для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель та споруд вказаним вище громадянам, відносились до земель сільськогосподарського призначення. Однак, у порушення вимог ст. 20 Земельного кодексу України, проект зміни цільового призначення земель не розроблявся та відповідно не затверджувався, що є підставою для визнання недійсними рішень органів місцевого самоврядування та визнання недійсними державних актів.

Посилаючись на викладене, просив визнати недійсними - рішення 28 сесії 5 скликання від 08.07.2010, якими громадянам ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_1 надано дозвіл на складання проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, розташованих в смт. Середнє, квартал забудови «Приозерний» площею 0,15 га для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд, з переведенням із земель сільськогосподарського призначення в землі житлової та громадської забудови; - рішення 25 сесії 5 скликання Середнянської селищної ради від 29.01.2010 року, якими громадянам ОСОБА_6, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 надано дозвіл на складання проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, розташованих в смт. Середнє, квартал забудови «Приозерний» площею 0,15 га для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд, з переведенням із земель сільськогосподарського призначення в землі житлової та громадської забудови; - рішення 1 сесії 6 скликання Середнянської селищної ради від 24.11.2010, якими були затверджені проекти землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок громадянам ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6 ОСОБА_2, ОСОБА_5; - рішення 4 сесії 6 скликання Середнянської селищної ради від 14.02.2011, яким був затверджений проект землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки громадянину ОСОБА_1; - державний акт на про право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2, виданий гр. ОСОБА_1; - державний акт на про право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1, виданий гр. ОСОБА_4; - державний акт на про право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3, виданий гр. ОСОБА_3; - державний акт на про право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_4 виданий гр. ОСОБА_5; - державний акт на про право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_5, виданий гр. ОСОБА_6; - державний акт на про право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_6, виданий гр. ОСОБА_2

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 13 вересня 2017 року в задоволенні даного позову відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням, Прокуратура Закарпатської області оскаржила його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить рішення місцевого суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову. В обґрунтування скарги посилається на те, що позов є доведеним належними доказами, а рішення суду є невмотивованим. Також вважає, що суд помилково послався на ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - ст. 1 Першого протоколу).

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника прокуратури Закарпатської області та представника Середнянської селищної ради, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що така підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції послався на його недоведеність. Також суд вважав, що позбавлення відповідачів права власності на земельні ділянки суперечитиме ст. 1 Першого протоколу.

Однак із таким висновком суду першої інстанції погодитись не можна, виходячи з наступного.

Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України (у редакції, чинній на момент розгляду справи судом першої інстанції) кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналогічні норми містяться у ст.ст. 12, 81 ЦПК України в діючій редакції.

Відповідно до ст. 14 Конституції України Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Згідно з ст. 38 ЗК України до земель житлової та громадської забудови належать земельні ділянки в межах населених пунктів, які використовуються для розміщення житлової забудови, громадських будівель і споруд, інших об'єктів загального користування. А статтею 39 ЗК України передбачено, що використання земель житлової та громадської забудови здійснюється відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, плану земельно-господарського устрою з дотриманням будівельних норм, державних стандартів і норм.

У відповідності до ст. 20 ЗК України (тут і надалі в редакції чинній на момент прийняття оспорюваних рішень) зміна цільового призначення земель провадиться органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про передачу цих земель у власність або надання у користування, вилучення (викуп) земель і затверджують проекти землеустрою або приймають рішення про створення об'єктів природоохоронного та історико-культурного призначення.

Згідно з ст. 21 ЗК України порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель є підставою для: а) визнання недійсними рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування про надання (передачу) земельних ділянок громадянам та юридичним особам; б) визнання недійсними угод щодо земельних ділянок.

Частиною 5 ст. 116 ЗК України передбачено, що надання у користування земельної ділянки, що перебуває у власності або у користуванні, провадиться лише після вилучення (викупу) її в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням 25 сесії 5 скликання Середнянської селищної ради від 29.01.2010 року громадянам ОСОБА_6, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 надано дозвіл на складання проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, розташованих в смт. Середнє, квартал забудови «Приозерний» площею по 0,15 га кожному для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд, з переведенням із земель сільськогосподарського призначення в землі житлової та громадської забудови (Т.1 а.с.17, 18, 21).

Рішенням 28 сесії 5 Середнянської селищної ради скликання від 08.07.2010 громадянам ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_1 надано дозвіл на складання проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, розташованих в смт. Середнє, квартал забудови «Приозерний» площею по 0,15 га кожному для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд, з переведенням із земель сільськогосподарського призначення в землі житлової та громадської забудови (Т.1 а.с.16, 19, 20).

Рішеннями 1 сесії 6 скликання Середнянської селищної ради від 24.11.2010 року затверджені проекти землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок громадянам ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6 ОСОБА_2, ОСОБА_5 (Т.1 а.с.22-26), а рішенням 4 сесії 6 скликання Середнянської селищної ради від 14.02.2011 затверджений проект землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки громадянину ОСОБА_1 (Т.1 а.с.27)

На підставі вказаних рішень видано відповідні державні акти на про право власності на земельну ділянку: серії НОМЕР_7 - гр. ОСОБА_1 (Т.1 а.с.28), серії НОМЕР_8 - гр. ОСОБА_4 (Т.1 а.с.29), серії НОМЕР_9 гр. ОСОБА_3 (Т.1 а.с.30), серії НОМЕР_10 - гр. ОСОБА_5 (Т.1 а.с.31), серії НОМЕР_11 - гр. ОСОБА_6 (Т.1 а.с.32), серії НОМЕР_12 - гр. ОСОБА_2 (Т.1 а.с.33).

З листа ДП «Закарпатський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» вбачається, що вищезазначені земельні ділянки гр. ОСОБА_2 , ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_1 розташовані в контурах № 124, 125, 129, 130, 131, 132, 136. Також згідно поконтурної експлікації земель АПФ «Леанка», встановлено, що контури 124, 125, 129, 130, 131, 132, 136 належать до земель, які перебувають у постійному користуванні Агропромислової фірми «Леанка» згідно Державного акту на право постійного користування серія І-ЗК № 000715, виданого 28.02.1996 (Т.1 а.с.34, 35, 72-75). Дані обставини також підтверджуються Актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 20.03.2012 (Т.1 а.с.36-38), викопіровкою земельних угідь та поконтурною відомістю ДП «АПФ «Леанка» (Т.1 а.с.108-115), матеріалами технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ДП «АПФ «Леанка» для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (Т.2 а.с.69-80).

Зазначені докази відповідачами жодним чином не спростовані.

Також слід зазначити, що за результатом проведеної перевірки дотримання вимог земельного законодавства при передачі земельних ділянко у приватну власність гр. ОСОБА_2 , ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_1 було порушено кримінальну справу. Постановою Ужгородського міськрайонного суду від 04.07.2013 ОСОБА_8 звільнено віл кримінальної відповідальності, передбаченої ч.2 ст. 367 КК України на підставі ст.47 Кк України з передачею його на поруки колективу Середнянської селищної ради. Провадження у кримінальній справі відносно ОСОБА_8 за ч.2 ст. 367 КК України - закрито з підстав ст.7-1 КПК України (Т.1 а.с.119-121).

При цьому з даної постанови вбачається, що ОСОБА_8, обіймаючи посаду спеціаліст - інженера землевпорядника Середнянської селищної ради, допустив службову недбалість при оформленні права власності на земельні ділянки за гр. ОСОБА_2 , ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_1 А саме, він не взяв до уваги той факт, що землі в межах населеного пункту смт.Середнє у контурах 124, 125, 129, 130, 131, 132, 136 належать до земель, які перебувають у постійному користуванні Агропромислової фірми «Леанка» згідно Державного акту на право постійного користування серія І-ЗК № 000715, виданого 28.02.1996. При розгляді даної кримінальної справи підсудний ОСОБА_8 свою вину визнав повністю, покаявся та виявив згоду щодо передачі його на поруки колективу Середнянської селищної ради. Тобто, провадження по даній кримінальній справі закрито з нереабілітуючих підстав.

На думку колегії суддів, зазначені докази в сукупності свідчать про те, що при оформленні відповідачами права власності на спірні земельні ділянки було порушено припис ч. 5 ст. 116 ЗК України, позаяк такі земельні ділянки знаходилися у постійному користуванні ДП «АПФ «Леанка» та не вилучалися в нього у відповідності до приписів земельного законодавства. Крім того, було порушено ст.20 ЗК України щодо порядку зміни цільового призначення земельних ділянок, оскільки такі відносилися до земель сільськогосподарського призначення. Вказане, в свою чергу є підставою для скасування оспорюваних рішень органу місцевого самоврядування та виданих на їх підставі державних актів.

Суд першої інстанції на вказане не звернув уваги, ба більше - взагалі не дав оцінки зазначеним доказам, у зв'язку з чим дійшов помилкового висновку про недоведеність позову.

З приводу посилання суду на ст.1 Першого протоколу колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права.

Основною метою ст. 1 Першого протоколу є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. При цьому в своїх рішенням Європейський суд з прав людини постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини (наприклад, рішення у справі «Спорронг і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 року, «Новоселецький проти України» від 22 лютого 2005 року, «Федоренко проти України» від 1 червня 2006 року). Необхідність забезпечення такої рівноваги відображено в структурі статті 1 Першого протоколу. Зокрема, необхідно щоб була дотримана обґрунтована пропорційність між застосованими заходами та переслідуваною метою, якої намагаються досягти шляхом позбавлення особи її власності.

Таким чином, особу може бути позбавлено її власності лише в інтересах суспільства, на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права, а при вирішенні питання про можливість позбавлення особи власності мусить бути дотримано справедливої рівноваги між інтересами суспільства та правами власника.

Також Європейський суд з прав людини у своїй практиці зауважує, що при визначенні суспільних інтересів завдяки безпосередньому знанню суспільства та його потреб національні органи мають певну свободу розсуду, оскільки вони першими виявляють проблеми, які можуть виправдовувати позбавлення власності в інтересах суспільства та знаходять засоби для їх вирішення (наприклад, рішення у справах «Хендісайд проти Сполученого Королівства» від 7 грудня 1976 року, «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» від 21 лютого 1986 року).

Отже, створена Конвенцією система захисту покладає саме на національні органи влади обов'язок визначальної оцінки щодо існування проблеми суспільного значення, яка виправдовує як заходи позбавлення права власності, так і необхідність запровадження заходів з усунення несправедливості.

ЄСПЛ, оцінюючи можливість захисту права особи за статтею 1 Першого протоколу, загалом перевіряє доводи держави про те, що втручання в право власності відбулося в зв'язку з обґрунтованими сумнівами щодо законності набуття особою права власності на відповідне майно, зазначаючи, що існують відмінності між тією справою, в якій законне походження майна особи не оспорюється, і справами стосовно позбавлення особи власності на майно, яке набуте злочинним шляхом або стосовно якого припускається, що воно було придбане незаконно (наприклад, рішення та ухвали ЄСПЛ у справах «Філліпс проти Сполученого Королівства» від 5 липня 2001 року, «Аркурі та інші проти Італії» від 5 липня 2001 року, «Ріела та інші проти Італії» від 4 вересня 2001 року).

Таким чином, стаття 1 Першого протоколу гарантує захист права на мирне володіння майном особи, яка законним шляхом, добросовісно набула майно у власність, і для оцінки додержання «справедливого балансу» в питаннях позбавлення майна мають значення обставини, за якими майно було набуте у власність, поведінка особи, з власності якої майно витребовується.

Так, у даній справі, відповідачі набули право власності на земельні ділянки незаконно, оскільки такі не були вилучені у встановленому законодавством порядку від ДП «АПФ «Леанка», у постійному користуванні якого дані землі знаходилися.

Фактично звернення прокурора до суду спрямоване на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно значимого питання про безоплатну передачу земельної ділянки у приватну власність та повернення її у власність попереднього землекористувача, що вибула з його користування незаконно і шляхом вчинення кримінально-караних дій.

За таких обставин, позбавлення відповідачів права власності не суперечить загальним принципам і критеріям правомірного втручання в право особи на мирне володіння майном, закладеним у статті 1 Першого протоколу, а тому суд помилково зазначив дану обставину, як підставу для відмови в задоволенні позову.

Зважаючи на викладене, колегія суддів вважає, що позов прокуратора ґрунтується на нормах матеріального права та доведений належними доказами, а відтак підлягає задоволенню.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції, відповідно до пунктів 1, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, є підставою для скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового судового рішення про задоволення позову.

Посилання представника Середнянської селищної ради на той факт, що у 2018 році земельна ділянка площею 73,3525 га. була передана із земель сільськогосподарського призначення державної власності до земель комунальної власності, не впливає на законність рішень, прийнятих Середнянською селищною радою у 2010 році.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідачів на користь прокуратури Закарпатської області підлягають стягненню витрати у вигляді судового збору сплаченого за подачу апеляційної скарги у розмірі 2124,54 грн., тобто по 354,09 грн. з кожного.

Керуючись ст.ст. 141, 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, п.п.1,4 ч. 1 ст. 376 ст. 381, 382 - 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Прокуратури Закарпатської області - задовольнити.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 13 вересня 2017 року - скасувати та ухвалити у справі нове рішення, яким позов Ужгородського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Державної інспекції сільського господарства в Закарпатській області та Державного підприємства "Агропромислова фірма "Леанка" до Середнянської селищної ради Ужгородського району, Управління Держкомзему в Ужгородському районі, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання незаконним рішень сесій Середнянської селищної ради, визнання недійсними державних актів на право власності на земельні ділянки та скасування їх державної реєстрації - задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати рішення 28 сесії 5 скликання Середнянської селищної ради від 08.07.2010 року щодо надання ОСОБА_5 дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 0,15 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд.

Визнати незаконним та скасувати рішення 25 сесії 5 скликання Середнянської селищної ради від 29.01.2010 року щодо надання ОСОБА_3 дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 0,15 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд.

Визнати незаконним та скасувати рішення 25 сесії 5 скликання Середнянської селищної ради від 29.01.2010 року щодо надання ОСОБА_6 дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 0,15 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд.

Визнати незаконним та скасувати рішення 28 сесії 5 скликання Середнянської селищної ради від 08.07.2010 року щодо надання ОСОБА_2 дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 0,15 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд.

Визнати незаконним та скасувати рішення 28 сесії 5 скликання Середнянської селищної ради від 08.07.2010 року щодо надання ОСОБА_1 дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 0,15 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд.

Визнати незаконним та скасувати рішення 25 сесії 5 скликання Середнянської селищної ради від 29.01.2010 року щодо надання ОСОБА_4 дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 0,15 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд.

Визнати незаконним та скасувати рішення 1 сесії 6 скликання Середнянської сільської ради від 24.11.2010 року щодо затвердження проекту із землеустрою та передачу ОСОБА_3 безоплатно у власність земельну ділянку площею 0,15 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд.

Визнати незаконним та скасувати рішення 1 сесії 6 скликання Середнянської сільської ради від 24.11.2010 року щодо затвердження проекту із землеустрою та передачу ОСОБА_4 безоплатно у власність земельну ділянку площею 0,15 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд.

Визнати незаконним та скасувати рішення 1 сесії 6 скликання Середнянської сільської ради від 24.11.2010 року щодо затвердження проекту із землеустрою та передачу ОСОБА_6 безоплатно у власність земельну ділянку площею 0,15 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд.

Визнати незаконним та скасувати рішення 1 сесії 6 скликання Середнянської сільської ради від 24.11.2010 року щодо затвердження проекту із землеустрою та передачу ОСОБА_2 безоплатно у власність земельну ділянку площею 0,15 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд.

Визнати незаконним та скасувати рішення 1 сесії 6 скликання Середнянської сільської ради від 24.11.2010 року щодо затвердження проекту із землеустрою та передачу ОСОБА_5 безоплатно у власність земельну ділянку площею 0,15 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд.

Визнати незаконним та скасувати рішення 4 сесії 6 скликання Середнянської сільської ради від 14.02.2011 року щодо затвердження проекту із землеустрою та передачу ОСОБА_1 безоплатно у власність земельну ділянку площею 0,15 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд.

Визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,15 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд серії НОМЕР_7, який видано на ім'я ОСОБА_1.

Визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,15 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд серії НОМЕР_8, який видано на ім'я ОСОБА_4.

Визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,15 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд серії НОМЕР_9, який видано на ім'я ОСОБА_3.

Визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,15 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд серії НОМЕР_10, який видано на ім'я ОСОБА_5.

Визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,15 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд серії НОМЕР_11, який видано на ім'я ОСОБА_9.

Визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,15 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд серії НОМЕР_12, який видано на ім'я ОСОБА_2.

Стягнути з ОСОБА_1 (АДРЕСА_1), ОСОБА_2 (АДРЕСА_2), ОСОБА_3 (АДРЕСА_3), ОСОБА_4 (АДРЕСА_4 ОСОБА_5 (АДРЕСА_5), ОСОБА_6 (АДРЕСА_6) на користь Прокуратури Закарпатської області (88000, м. Ужгород, вул. Коцюбинського, 2а, ) по 354,09 грн. з кожного у відшкодування сплаченого судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційну скаргу на постанову апеляційного суду може бути подано безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

ОСОБА_2 судове рішення складено 14 лютого 2019 року.

Головуюча:

Судді: