Провадження № 2-р/754/22/19
Справа № 2-1302/11
У Х В А Л А

Іменем України

26 грудня 2019 року м.Київ

Деснянський районний суд м.Києва в складі:

головуючого-судді Скрипки О.І.

при секретарі Моторенко К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про роз`яснення рішення суду у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду із заявою про роз`яснення рішення Деснянського районного суду м.Києва від 05.04.2011 року у справі за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення.

У даній заяві заявник зазначає про те, що вказаним рішенням стягнуто солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором в розмірі 23 289,19 доларів США, що за курсом НБУ станом на 30.11.2010 року складає 184 869,59 грн., а також судові витрати в розмірі 1820,00 грн. Заявник вказує на те, що зазначення судом у своєму рішенні двох грошових сум, які необхідно стягнути з боржника, вносить двозначність до розуміння суті обов`язку боржника, який має бути виконаний примусово, в зв`язку з чим виникла необхідність у роз`ясненні рішення суду.

Посилаючись на викладені обставини, а також на те, що рішення суду на даний час не виконано, заявник просить задовольнити його вимоги та роз`яснити вищевказане рішення суду, вказавши, в якій валюті має бути стягнута з відповідачів заборгованість при примусовому виконанні рішення.

Представник заявника в судове засідання не з`явився, надавши заяву, в якій просить розглянути справу в його відсутність.

Інші учасники судового розгляду в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Враховуючи положення ст.271 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути заяву у відсутність сторін.

Оскільки сторони по справі в судове засідання не з`явились, то відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що заява про роз`яснення рішення суду підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 271 ЦПК України, за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання. Суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може викликати учасників справи, державного чи приватного виконавця в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розглядові заяви про роз`яснення рішення. Про роз`яснення або відмову у роз`ясненні судового рішення суд постановляє ухвалу, яку може бути оскаржено.

Суд, здійснюючи правосуддя у цивільній справі, керуючись законом, відображає свій розсуд, свої висновки у судовому рішенні. Проте, учаснику справи може бути незрозумілим їх виклад, може не розуміти суті викладених у судовому рішенні висновків суду. У цих випадках виникає необхідність роз`яснити (розтлумачити) зміст судового рішення.

Рішення суду може бути роз`яснено у разі, якщо без такого роз`яснення його важко виконати, оскільки існує значна ймовірність неправильного його виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення.

Отже, в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Так, рішенням Деснянського районного суду м.Києва від 05.04.2011 року стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк», заборгованість по кредитному договору від 30.05.2006 року в розмірі 23 289, 19 доларів США, що за курсом НБУ станом на 30.11.2010 року складає 184 869,59 грн., а також судові витрати в сумі 1820,00 грн.

Рішення суду не даний час не виконано, строк пред`явлення виконавчого листа не сплинув.

Згідно зі статтею 99 Конституції України, грошовою одиницею України є гривня.

Відповідно до вимог статті 192 ЦК України, гривня є законним платіжним засобом на території України. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

За змістом статті 524 ЦК України, грошовим визнається зобов`язання, виражене у грошовій одиниці України - гривні, проте в договорі сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

Загальні положення виконання грошового зобов`язання закріплені у статті 533 ЦК України, зокрема: грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях; якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом; використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

У частині третій статті 533 ЦК України закріплено, що використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Відповідно до пункту 30.1 статті 30 Закону України від 05 квітня 2001 року № 2346-ІІІ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», моментом виконання грошового зобов`язання є дата зарахування коштів на рахунок кредитора або видачі їх йому готівкою.

При цьому правовий режим іноземної валюти на території України, хоча і пов`язується з певними обмеженнями в її використанні як платіжного засобу, тим не менше, не виключає здійснення платежів в іноземній валюті.

Особливості звернення стягнення на кошти боржника в іноземній валюті та виконання рішень при обчисленні боргу в іноземній валюті визначені у статті 53 Закону № 606-XIV.

Відповідно до частини третьої вказаної статті, у разі обчислення суми боргу в іноземній валюті державний виконавець у результаті виявлення у боржника коштів у відповідній валюті стягує ці кошти на валютний рахунок органу державної виконавчої служби для їх подальшого перерахування стягувачу. У разі виявлення коштів у гривнях чи іншій валюті державний виконавець за правилами, встановленими частинами першою і другою цієї статті, дає доручення про купівлю відповідної валюти та перерахування її на валютний рахунок органу державної виконавчої служби.

Із матеріалів справи вбачається, що, ухвалюючи рішення у справі, Деснянський районний суд м.Києва визначив суму боргу в іноземній валюті з її відображенням в еквіваленті у гривні за офіційним курсом НБУ станом на день звернення позивача до суду з даним позовом.

Тобто, визначаючи характер грошового зобов`язання, судом було визначено стягнення з боржників суми саме в іноземній валюті з визначенням еквіваленту у національній валюті України за курсом НБУ. Зазначення судом у своєму рішенні двох грошових сум, які необхідно стягнути з боржників, внесло двозначність до розуміння суті обов`язку боржників, який має бути виконаний примусово за участю державного виконавця.

У разі ухвалення судом рішення про стягнення боргу в іноземній валюті стягувачу має бути перерахована саме іноземна валюта, визначена судовим рішенням, а не її еквівалент у гривні. Перерахування суми у національній валюті України за офіційним курсом НБУ не вважається належним виконанням.

Вищевикладене відповідає правовій позиції Верховного Суду від 04.07.2018 року у справі № 761/12665/14-ц.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що заява АТ КБ «ПриватБанк» підлягає задоволенню, оскільки рішення суду потребує роз`яснення щодо виду валюти, в якій має бути стягнуто заборгованість.

Керуючись ст.ст. 271 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про роз`яснення рішення суду - задовольнити.

Роз`яснити рішення Деснянського районного суду м.Києва від 05 квітня 2011 року у справі № 2-1302/11 за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення, а саме роз`яснити що за вказаним судовим рішенням стягненню підлягає саме сума заборгованості в іноземній валюті, визначеній судовим рішенням - доларах США, а не її еквівалент у гривні.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 26 грудня 2019 року.

Суддя: