Провадження № 2/592/4422/19
УХВАЛА

23 грудня 2019 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:

головуючого: судді Бичкова І. Г. ,

за участю секретаря судового засідання: Олійник В. О. ,

представниці позивачки: адвоката Сердюк О. В. ,

відповідача: ОСОБА_1 ,

представника відповідача: ОСОБА_2 ,

розглянув в підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Ковпаківського районного суду м. Суми клопотання представниці позивачки ОСОБА_3 адвоката Сердюк Оксани Валентинівни про призначення комплексної судової будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В :

13.09.2019 року ОСОБА_3 звернулася до Ковпаківського районного суду м. Суми з позовом до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, із змісту якого вбачається, що з відповідачем за цим позовом ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вона вступила у шлюб 11.03.2001 року, який був зареєстрований ними у відділі актів громадянського стану Зарічного районного управління юстиції м. Суми, актовий запис № 49. Ця обставина вбачається із ксерокопії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 . Від цього шлюбу вони мають неповнолітню дитину сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В період перебування у шлюбі ними було придбане наступне майно, яке є об`єктом спільної сумісної власності подружжя: - житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; - двокімнатна квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_2 ; - автомобіль Nissan Pathfinder, державний номер НОМЕР_2 . На даний час виникла необхідність поділити спільне майно, оскільки не досягнуто згоди щодо реалізації їхніх з відповідачем прав. Оскільки майно було придбане нею та відповідачем в період шлюбу, відтак воно належить їм, як подружжю, на праві спільної сумісної власності, тому вона має намір поділити вищезазначене майно шляхом визначення за нею 1/2 його частки в порядку поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу) . Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до змісту ч. ч. 1, 2, 3 ст. 61 СК України об`єктами права спільної сумісної власності подружжя можуть бути будь-які речі, за винятком тих, які виключені з цивільного обороту, а також заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя і внесені до сімейного бюджету або внесені на його особистий рахунок у банківську (кредитну) установу. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Ч. 1 ст. 70 СК України передбачено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Ст. 71 СК України встановлено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (ч. 2 ст. 71 СК України) . Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою крім випадків, передбачених ЦК України (ч. 4 ст. 71 СК України) . Приписами ч. ч. 1, 2 ст. 372 ЦК України передбачено, що майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя від 21.12.2007 року № 11 сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. У зв`язку із тим, що відповідач не надає їй жодних правовстановлювальних документів на спірне майно, вона позбавлена можливості здійснити оцінку майна, тому на даний час визначає вартість майна самостійно, а саме: - житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , вона оцінює у 2500000 (два мільйони п`ятсот тисяч) грн. ; - двокімнатну квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , вона оцінює у 800000 (вісімсот тисяч) грн. ; - автомобіль Nissan Pathfinder, державний номер НОМЕР_2 , вона оцінює у 380000 (триста вісімдесят тисяч) грн. . Загальна вартість спірного майна складає 3680000 грн. , відповідно 1/2 частина складає 1840000 грн. . Відповідно до п. 6 ч. 3 ст. 175 ЦПК України повідомляє про те, що заходи досудового врегулювання спору не проводилися. Відповідно до п. 7 ч. 3 ст. 175 ЦПК України повідомляє про те, що вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви не здійснювалось. Відповідно до п. 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України повідомляє про те, що у позивача (або іншої особи) перебувають оригінали письмових доказів, копії яких додано до заяви. Згідно із п. 9 ч. 3 ст. 175 ЦПК України повідомляє про те, що понесені нею витрати становлять (оплата судового збору) , що підтверджується квитанцією. У відповідності до п. 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України підтверджує, що нею не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав. На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 60 71 СК України; ст. ст. 12,13, 76 81, 141, 247, 263 265 ЦПК України, вона просила: 1. Здійснити поділ майна подружжя: - житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , вартістю 2500000 (два мільйони п`ятсот тисяч) грн. ; - двокімнатної квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , вартістю 800000 (вісімсот тисяч) грн. ; - автомобіля Nissan Pathfinder, державний номер НОМЕР_2 , вартістю 380000 (триста вісімдесят тисяч) грн. . 2. Визнати за нею ОСОБА_3 право власності на: - 1/2 частину житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ; - 1/2 частину двокімнатної квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 ; - 1/2 частину автомобіля Nissan Pathfinder, державний номер НОМЕР_2 3. Судові витрати по справі стягнути з відповідача (вхідний № 47975/19 від 13.09.2019 року) (а. с. 2, 3) .

18.11.2019 року відповідач ОСОБА_1 надав до канцелярії Ковпаківського районного суду м. Суми відзив на позовну заяву, із змісту якого вбачається, що до Ковпаківського районного суду м. Суми звернулася його дружина ОСОБА_3 з позовною заявою до нього ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя. З її позовними вимогами він повністю не погоджується, а оскільки факти, наведені позивачкою в заяві не в повній мірі відповідають дійсності, тому він вимушений звернутися до суду з цим відзивом. Дійсно те, що з позивачкою вони перебувають у шлюбі з 11.03.2001 року і до теперішнього часу. Від шлюбу вони мають сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В її позовній заяві нечітко сформульовані позовні вимоги: дружина переслідує мету не поділити спільно нажите майно подружжя, а щоб за нею було визнане право на 1/2 частину його. Тобто річ йде про визнання майна об`єктом спільної сумісної власності подружжя та визначення часток кожного з подружжя, а не про реальний розподіл його. В позовній заяві дружина вказує, що за період перебування в шлюбі вони придбали: житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , двокімнатну квартиру в АДРЕСА_2 та автомобіль Nissan Pathfinder, державний номер НОМЕР_2 . Він не погоджується із вказаним нею обсягом спільно нажитого майна подружжя і наполягає на тому, щоб автомобіль було виключено з цього списку, виходячи з нижченаведених обставин. 22.12.2003 року його батько ОСОБА_5 згідно договору дарування квартири подарував йому однокімнатну кв. АДРЕСА_3 , що підтверджується договором дарування від 22.12.2003 року, посвідченим приватним нотаріусом Бурбикою Т. А. . Саме цю квартиру згідно з договором купівлі-продажу від 28.03.2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Ануфрієвим А. О. , він продав та відповідно до договору № П0236 від 15.08.2012 року за ці гроші, що належали йому особисто і не є спільно нажитими, був придбаний автомобіль Nissan Pathfinder, зареєстрований на ім`я позивачки. Він також здійснював експлуатаційні витрати, пов`язані з утриманням автомобіля. Правове обґрунтування позиції. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй (йому) особисто. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу) . Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (ст. ст. 60, 61 СК України) . Конструкція норми ст. 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим, зазначена презумпція може бути спростована одним із подружжя. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Вказаний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 24.05.2017 року у справі № 6-843цс17 (http://reyestr.court.gov.ua/Review/66867560) . За змістом ст. ст. 69, 70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Як роз`яснено в п. п. 23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя , вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (ст. ст. 60, 69 СК України, ч. 3 ст. 368 ЦК України) відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту) , незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Не належить до спільної сумісної власності майно одного з подружжя, набуте особою до шлюбу; набуте за час шлюбу на підставі договору дарування або в порядку спадкування; набуте за час шлюбу, але за кошти, які належали одному з подружжя особисто; речі індивідуального користування, в тому числі коштовності, навіть якщо вони були придбані за рахунок спільних коштів подружжя; кошти, одержані як відшкодування за втрату (пошкодження) речі, що належала особі, а також як відшкодування завданої їй моральної шкоди; страхові суми, одержані за обов`язковим або добровільним особистим страхуванням, якщо страхові внески сплачувалися за рахунок коштів, що були особистою власністю кожного з них. Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентується ст. 63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання спільним сумісним майном подружжя може відбуватися шляхом його поділу, виділення частки. Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя. Поділ майна подружжя здійснюється шляхом виділення його в натурі, а в разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (ч. ч. 1, 2 ст. 71 СК України) , або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (ч. 2 ст. 364 ЦК України) . Спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Суб`єктами права спільної сумісної власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, а також держава, територіальні громади, якщо інше не встановлено законом. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі (ст. 368 ЦК України) . Відповідно до ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. На теперішній час їхня з дружиною сім`я фактично розпалася і розірвання їхнього шлюбу це питання найближчого часу, адже вони не проживають спільно вже 1,5 роки. Зрозуміло, що вирішувати долю майна потрібно, але, на його думку, позивачка поквапилася звернутися до суду з позовною заявою. Вона сама вказує на те, що заходи досудового врегулювання спору не проводилися і всупереч собі ж не досягнуто згоди щодо реалізації наших з відповідачем прав . Отже, йому відомі приписи ч. ч. 1, 2 ст. 372 ЦК України щодо рівності часток, але є ще й домовленість, оскільки у них зростає син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Його, як батька, турбує його доля. Тому він вийшов на переговори з дружиною стосовно нажитого майна подружжя, запропонувавши визнати право власності на будинок і земельну ділянки, на якій він розташований, за ним, квартиру за дружиною, або по 1/3 частині кожному йому, дружині та сину. Законодавству це не суперечить, оскільки таким чином можна вирішувати ситуацію за домовленістю між сторонами. І дружина та мати замислилася. Він має на меті підписати з цього приводу в суді мирову угоду, автомобіль за ним і судовий збір на обидві сторони. На підставі викладеного, керуючись ст. 178 ЦПК України, він просив в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до нього ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя відмовити повністю за їх необґрунтованістю (вхідний № 58242 від 18.11.2019 року) (а. с. 19 22) .

18.11.2019 року представниця позивачки ОСОБА_3 адвокат Сердюк Оксана Валентинівна надала до канцелярії Ковпаківського районного суду м. Суми клопотання про призначення експертизи, із змісту якого вбачається, що в провадженні Ковпаківського районного суду м. Суми перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя. На 10 годину 00 хвилин 19.11.2019 року було призначено підготовче судове засідання. Уклавши 12.11.2019 року із позивачкою договір щодо надання адвокатом послуг та отримавши інформацію щодо спірного майна, з метою обрання належного способу захисту, принципу змагальності сторін щодо обов`язку кожної сторони довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог, враховуючи необхідність у спеціальних знаннях у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо, вона вважає за необхідне поставити перед судом питання про призначення у даній справі комплексної будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи, оскільки сторонами було набуте у шлюбі право власності на будинок, який на даний час є перебудованим (побудованим) із значним збільшенням якісних характеристик. Відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 197 ЦПК України у підготовчому засіданні суд вирішує питання про призначення експертизи. Відповідно до ч. 1 ст. 104 ЦПК України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб) , якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи. Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 103, 197 ЦПК України, вона просила призначити у цивільній справі № 592/14166/19 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя комплексну будівельно-технічну та оціночно-будівельну експертизу, проведення якої доручити експертам Андрєєву Леоніду Григоровичу та ОСОБА_6 Євгеновичу (м. Суми, вул. Шишкарівська, 11, офіс 334) . На вирішення експертизи поставити питання: 1. Яка ступінь готовності будинку, розташованого за адресою : АДРЕСА_1 , та чи можливо використання будинку як житлового? 2. Яка ринкова вартість будинку (домоволодіння в цілому) , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ? (вхідний № 58457 від 18.11.2019 року) (а. с. 34) .

23.12.2019 року відповідач ОСОБА_1 надав до канцелярії Ковпаківського районного суду м. Суми заяву про відмовлення у задоволенні клопотання у проведенні експертизи, із змісту якої вбачається, що в провадженні Ковпаківського районного суду м. Суми знаходиться цивільна справа № 592/14166/19 за позовом ОСОБА_3 до нього ОСОБА_1 про визначення часток кожного з подружжя у спільній сумісній власності. В підготовчому засідання адвокат позивачки заявила клопотання про проведення комплексної будівельно-технічної та оціночної експертизи житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , який знаходиться в спільній сумісній власності подружжя. Питання, які позивачка просить вирішити шляхом проведення експертизи, а саме: про ступінь готовності будинку та його ринкову вартість не стосуються предмету розгляду справи. Оскільки в позовних вимогах позивачка просить суд не поділити майно подружжя, а визначити за нею 1/2 частку у спільній сумісній власності подружжя. Для визначення частки у спільній сумісній власності не потрібно знати його ціну. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Крім того позивачка і відповідач уклали мирову угоду щодо предмету спору, що додається. На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 13, 43, 76,77 ЦПК України, він просив в задоволенні клопотання ОСОБА_3 про проведення комплексної будівельно-технічної та оціночної експертизи відмовити повністю за його необґрунтованістю (вхідний № 64438 від 23.12.2019 року) (а. с. 41) .

В судовому засіданні представниця позивачки ОСОБА_3 адвокат Сердюк Оксана Валентинівна наполягала на задоволенні свого клопотання.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 заперечували проти задоволення клопотання представниці позивачки ОСОБА_3 адвоката Сердюк Оксани Валентинівни про призначення експертизи.

Розглянувши клопотання представниці позивачки ОСОБА_3 адвоката Сердюк Оксани Валентинівни про призначення комплексної судової будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, вислухавши представниці позивачки ОСОБА_3 адвоката Сердюк Оксани Валентинівни, думки відповідача ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 , суд вважає за необхідне призначити по справі комплексну судову будівельно-технічну та оціночно-будівельну експертизу, оскільки для з`ясування обставин, що мають значення для справи, потрібні спеціальні знання в цій галузі.

Із змісту ст. 103 ЦПК України вбачається, що суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності. При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну. Питання, які ставляться експерту, і його висновок щодо них не можуть виходити за межі спеціальних знань експерта.

Із змісту ст. 104 ЦПК України вбачається, що про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб) , якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи. Ухвала про призначення експертизи направляється особам, яким доручено проведення експертизи, та учасникам справи. У разі необхідності суд може заслухати експерта щодо формулювання питання, яке потребує з`ясування, та за його клопотанням дати відповідні роз`яснення щодо поставлених питань. Суд повідомляє учасників справи про вчинення зазначених дій, проте їх неявка не перешкоджає вчиненню цих дій. В ухвалі про призначення експертизи суд попереджає експерта про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків. У разі виникнення сумніву щодо змісту та обсягу доручення призначений судом експерт невідкладно подає суду клопотання щодо його уточнення або повідомляє суд про неможливість проведення ним експертизи за поставленими питаннями.

Оскільки для проведення зазначеної експертизи потрібний значний проміжок часу, на час проведення експертизи, провадження у справі слід зупинити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 7, 14, 102 104, 113, 210, 225, 239, 252, 253, 259, 268, 272, 353 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Клопотання представниці позивачки ОСОБА_3 адвоката Сердюк Оксани Валентинівни про призначення комплексної судової будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя задовольнити частково.

Призначити у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя комплексну судову будівельно-технічну та оціночно-будівельну експертизу, проведення якої доручити експертам Андрєєву Леоніду Григоровичу та ОСОБА_7 Євгеновичу (м. Суми, вул. Шишкарівська, АДРЕСА_4 , офіс 334) , попередивши їх про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на них обов`язків.

На вирішення експертизи поставити запитання:

1. Яка ступінь готовності будинку, розташованого за адресою : АДРЕСА_1 , та чи можливо використання будинку як житлового?

2. Яка ринкова вартість будинку (домоволодіння в цілому) , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ?

Оплату за проведення експертизи покласти на ОСОБА_3 , роз`яснити їй положення ст. 109 ЦПК України про наслідки ухилення від участі в експертизі.

Провадження у справі зупинити на час проведення експертизи.

Ухвала про призначення експертизи та про зупинення провадження у справі може бути оскаржена.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Апеляційна скарга подається Сумському апеляційному суду через суд першої інстанції Ковпаківський районний суд м. Суми, який ухвалив оскаржуване судове рішення (ухвалу) .

Головуючий: І.Г. Бичков