Єдиний унікальний номер 741/1554/18
Провадження № 2/741/222/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Носівка 11 лютого 2019 року

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді Киреєва О.В.,

з участю секретаря Пасіки О.П.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Носівської об'єднаної територіальної громади в особі Носівської міської ради Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з цим позовом, мотивуючи його тим, що житловий будинок АДРЕСА_1 відносився до типу колгоспних дворів. Станом на 15 квітня 1991 року членами даного колгоспного двору були ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4. Спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняла його дружина (мати позивача) - ОСОБА_4 Вона (позивач) є спадкоємцем ОСОБА_4 за законом, спадщину прийняла, але нотаріус відмовив їй (позивачу) у видачі свідоцтва про право на спадщину на зазначений житловий будинок.

ОСОБА_1 просила суд визнати за нею право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4

У судове засідання позивач та її представник - адвокат Яцун В.М. не з'явилися, представник подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив їх задовольнити, розгляд справи проводити без його участі та участі позивача.

У судове засідання представник Носівської міської ради Чернігівської області не з'явився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що міська рада визнає позовні вимоги, не заперечує проти їх задоволення та просить розгляд справи проводити без участі їх представника.

Суд проводить підготовче засідання у відсутності учасників справи та відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України вважає за можливе за його результатами ухвалити рішення, оскільки відповідач визнав позов.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

У судовому засіданні встановлено, що житловий будинок АДРЕСА_1 відносився до типу колгоспного двору, станом на 15 квітня 1991 року в ньому проживали та були зареєстровані ОСОБА_3 та ОСОБА_4, що підтверджується копією повідомлення Носівської міської ради № 14-27/328 від 26 квітня 2018 року (а.с. 9).

Відповідно до п. 6 постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, тобто ЦК УРСР 1963 року.

Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Відповідно до пп. «а» п. 6 вищезазначеної постанови, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

За таких обставин ОСОБА_3 та ОСОБА_4 належало по 1/2 частині житлового будинку АДРЕСА_1, як членам колишнього колгоспного двору.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за життя не зареєстрували у встановленому порядку право власності на належний їм житловий будинок.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 5).

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 за життя заповіту не складав, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 6 лютого 2019 року (а.с. 41), а тому спадкоємство після його смерті здійснюється за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

З копії свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 7) вбачається, що з 28 грудня 1975 року ОСОБА_3 перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4

Такими чином, ОСОБА_4 в силу ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР має право на спадкоємство після смерті ОСОБА_3

У судовому засіданні вставновлено, що спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не заводилася, що підтверджується повідомленнями Державного нотаріального архіву Чернігівської області № 7219/01-17 від 4 грудня 2018 року (а.с. 34) та Носівської районної державної нотаріальної контори № 129/01-16 від 6 лютого 2019 року (а.с. 39).

Відповідно до п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Пунктом 113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 18 червня 1994 року № 18/5, встановлено, що доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути, крім іншого, довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4, як спадкоємець першої черги за законом, після смерті ОСОБА_3 фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, безпосередньо перед його смертю проживала та була зареєстрована разом із ним в АДРЕСА_1, що підтверджується копією довідки Носівської міської ради № 3235 від 22 вересня 2017 року (а.с. 8).

Таким чином, ОСОБА_4 визнається такою, що прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3, успадкувала після його смерті 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1.

Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 6).

У судовому засіданні встановлено, що спадщину після смерті ОСОБА_4 прийняла її дочка - ОСОБА_1, 6 липня 2017 року на її ім'я було видане свідоцтво про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай), що підтверджується копією спадкової справи № 320/2000 до майна померлої ОСОБА_4 (а.с. 43-46).

Таким чином, ОСОБА_1 успадкувала після смерті ОСОБА_4 належний їй житловий будинок АДРЕСА_1.

З матеріалів справи вбачається, що позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадковий житловий будинок у зв'язку із відсутністю на нього правовстановлюючого документа, що підтверджується копією постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 1069/02-31 від 4 вересня 2018 року (а.с. 11).

З матеріалів справи вбачається, що на житловий будинок АДРЕСА_1 виготовлена технічна документація (а.с. 14-16).

Проаналізувавши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню.

Ураховуючи те, що відповідач не вчинив жодних дій, які б порушували права позивача, судові витрати по сплаті судового збору необхідно покласти за рахунок позивача.

Керуючись ст.ст. 120, 123, 529, 548, 549 ЦК УРСР, ст.ст. 200, 259, 263, 264, 265, 273, 354 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_2, право власності на житловий будинок АДРЕСА_1, загальною площею 54,4 кв. м, житловою площею 28,6 кв. м, з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4.

Судові витрати по сплаті судового збору покласти за рахунок позивача.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В.Киреєв