Справа №751/5379/19
Провадження №2/751/1212/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2019 року місто Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Косач І. А.

з участю секретаря Летяга М.О.

представників законного представника позивача ОСОБА_1 , ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові позовну заяву ОСОБА_4 , законним представником якої є ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позиції представників позивача та його законного представника, і заперечень представника відповідача.

31.07.2019 ОСОБА_7 , законним представником якої є ОСОБА_5 , звернулись до суду з позовом до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної шкоди, мотивуючи його наступним.

Законним представником позивачки ОСОБА_4 є ОСОБА_5 .

Постановою Гар`юнського повітового суду від 26.11.2013 у цивільній справі № 2-13-51526 над ОСОБА_8 було встановлено опіку для ведення усіх справ та її опікункою була призначена ОСОБА_6. Опікунство було встановлено терміном до 26.11.2018.

ОСОБА_10 була перевезена до м. Чернігова, та з того часу по теперішній проживає за адресою, АДРЕСА_1 . Фактично опіку здійснювали три її онуки: ОСОБА_5 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 .

Після призначення опікунства, ОСОБА_6 отримала доступ до рахунків підопічної, однак впродовж всього терміну призначення опіки, вона жодного дня про неї не піклувалась, усі кошти з рахунків, витрачені виключно на особисті потреби відповідачки.

ОСОБА_5 багато разів намагався домовитись із опікункою щодо піклування про підопічну, але безрезультатно. ОСОБА_6 відмовлялась виконувати обов`язки опікунки та відмовлялась передати банківську картку підопічній або ОСОБА_5 , який і по даний момент піклується про ОСОБА_13 .

18.06.2018 ОСОБА_5 подав до Гар`юського повітового суду заяву про звільнення ОСОБА_14 від обов`язків опікуна повнолітньої ОСОБА_4 та призначення нового опікуна, однак постановою від 26.06.2018 йому було відмовлено, продовжено опікунство за власного ініціативою суду, та надано ОСОБА_7 державну правову допомогу і зобов`язано учасників процесу висловити свою позицію у письмовому вигляді щодо продовження опіки та особи опікуна.

Посилаючись на текст рішення зазначають, що ним встановлено преюдицію, відповідно якої встановлено неналежне виконання колишньою опікункою своїх обов`язків, витрачання коштів ОСОБА_4 на власні потреби, остання не надавала звіти та докази, куди були витрачені кошті підопічної в той час, коли підопічна перебувала на території України. Позивачем самостійно отримано банківські виписки по рахункам, відповідно яких вбачається, що жодного платежу не було здійснено в інтересах підопічної ОСОБА_4 .

Надаючи виписки з естонського банку АТ «Шведбанк» вказують, що загальний розмір матеріальної шкоди завданої ОСОБА_4 складає 104 190,22 Євро, що в конвертації в національну валюту за курсом НБУ на час звернення до суду складає 3 096533,00 грн.

Просили стягнути з ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрована: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 на користь ОСОБА_4 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) 3096533,00 (три мільйони дев`яносто шість тисяч п`ятсот тридцять три) гривні; вирішити питання судових витрат.

Представники законного представника позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві (а.с.1-7) та письмових поясненнях (а.с.119,257-264).

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Додатково пояснив, що законний представник позивача не надав доказів, що ОСОБА_6 використовувала рахунки в особистих цілях. У справі відсутні докази протиправності дій з боку відповідачки. Крім того ОСОБА_5 не є тією особою, яка може бути належним позивачем у даному спорі.

ІІ. Процесуальні дії у справі та заяви (клопотання) учасників справи.

31.07.2019 з позовною заявою до суду надійшла заява законного представника позивача ОСОБА_4 ОСОБА_5 про забезпечення позову (а.с.58-61), яка ухвалою суду від 14.08.2019 була задоволена (а.с.89-91).

05.11.2019 представником законного представника позивача ОСОБА_16 ОСОБА_5 - ОСОБА_2 були подані до суду письмові пояснення (а.с.119).

29.11.2019 представником законного представника позивача ОСОБА_16 ОСОБА_5 - ОСОБА_2 було подано до суду клопотання про приєднання доказів та розрахунків до матеріалів справи з переліком додатків (а.с.155-159,160-252).

В судовому засідання від 16.12.2019 представником законного представника позивача ОСОБА_16 ОСОБА_5 - ОСОБА_2 долучені до справи письмові пояснення від 29.11.2019 (а.с.257-264).

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Докази, на підставі яких встановлені обставини справи

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є громадянкою Естонії, що підтверджується копією її паспорта з перекладом (а.с.120-124,125-126) та посвідченням особи з перекладом (а.с.127,128-129).

Рішенням Таллінського бюро департаменту соціального страхування від 29.07.2013 № 1003822 ОСОБА_7 було встановлено важкий ступінь інвалідності, через який вона кожний день потребує сторонньої допомоги у виконанні гігієнічних процедур, одяганні, пересуванні; інструкцій та нагляду на період три роки з 16.07.2013 по 31.07.2016 (а.с.130,131-133).

Постановою Гар`юмааського повітового суду від 26.11.2013 вирішено встановити опікунство над ОСОБА_8 ; призначити опікуном ОСОБА_4 , ОСОБА_9 Семенягу, строком на п`ять років з моменту прийняття цього рішення; опікун є законним представником опікуваного, правом та обов`язком якого є захист майнових та особистих прав та інтересів опікуваного в межах своїх повноважень; завданням опікуна є представництво ОСОБА_4 при здійсненні всіх правових та майнових угод, а також організація її життя, забезпечення необхідної стронної допомоги у повсякденних справах, надання соціальних послуг та лікування; опікун зобов`язаний 15 листопада кожного року надавати суду письмовий звіт про виконання повноважень з управління майном опікуваного та інших повноважень (а.с.238-240,241-244).

В матеріалах справи міститься копія письмової думки ОСОБА_6 з додатками, які направлені нею на адресу суду від 18.07.2018, згідно якої вона просить продовжити опіку над ОСОБА_8 та призначити її опікуном над ОСОБА_8 (а.с.246-247); як додаток надала звіт (а.с.248). Згідно наданої до суду стороною позивача копії перекладу відповіді Гар`юського повітового суду на запит про надання інформації вбачається, що даний звіт оцінено як неповний та такий, що був поданий неналежним чином (а.с.249-251).

Постановою Гар`юського повітового суду від 19.09.2018 вирішено звільнити ОСОБА_6 від обов`язків опікунки ОСОБА_4 , тобто з посади опікуна; зобов`язати ОСОБА_9 Семенягу подати до суду письмовий звіт про управління майном ОСОБА_4 та виконання інших завдань протягом 30 днів зі дня набрання чинності цим рішенням; призначити опікуном ОСОБА_4 (а.с.8-13,14-20).

В матеріалах справи містяться виписки з банківського рахунку ОСОБА_4, які відкриті в «SWEDBANK» за період з 01.01.2012 по 26.10.2018 (а.с.160-175,176-178,179-185,186,187-195).

ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, як її завдала.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Неправомірною можна вважати будь-яку поведінку, внаслідок якої завдано шкоду, якщо заподіювач шкоди не був уповноважений на такі дії. Під майновою шкодою слід розуміти втрату або пошкодження майна потерпілого. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди. Наявність всіх вищезазначених умов є обов`язковою для прийняття судом рішення про відшкодування завданої шкоди.

Таким чином, деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за вини заподіювача шкоди. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди.

Як вбачається з позовної заяви та наданих до неї доказів, вимоги до відповідача про стягнення коштів ґрунтуються на тому, що ОСОБА_6 будучи опікуном ОСОБА_7 ухилялась від виконання покладених на неї обов`язків та здійснювала нецільове використання коштів підопічної. Однак, з досліджених судом матеріалів справи, наданих стороною позивача на підтвердження своїх доводів, зазначені вище обставини належними та допустимими доказами не підтверджено. Згідно рішення Гар`юського повітового суду від 19.09.2018, яким вирішено звільнити ОСОБА_6 від обов`язків опікунки ОСОБА_4 , розмір та факт завдання позивачці будь-якої шкоди не встановлено. Надані до суду виписки по рахункам ОСОБА_7 не є доказами неналежного та нецільового використання ОСОБА_6 коштів на утримання підопічної, а відповідно й доказом завдання матеріальної шкоди, оскільки вони не відображають, що кошти використані не на потреби ОСОБА_18 . Крім того, посилання представників ОСОБА_5 на те, що він впродовж 2014-2018 років здійснював утримання бабусі за власний кошт жодним чином не обґрунтовано, доказів утримання ОСОБА_7 та понесення витрат на забезпечення її потреб до суду не надано.

Таким чином, з вищевикладеного вбачається, що жодних доказів вчинення ОСОБА_6 дій, що спричинили матеріальну шкоду ОСОБА_7 або її майну, відповідно до ст. 1166 ЦК України, законним представником позивачки не надано.

Отже, перевіривши та з`ясувавши всі необхідні обставини справи та оцінюючи усі наявні докази по справі, досліджені в судовому засіданні в їх сукупності, приймаючи до уваги вищевикладене, суд вважає, що законним представником позивача не зазначено законних підстав та не доведено обставини на обґрунтування своїх позовних вимог.

V. Розподіл судових витрат та вирішення питання щодо заходів забезпечення позову.

За правилами ч. 1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 9 ст. 158 ЦПК України, у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

Таким чином, оскільки судом відмовлено у задоволенні позовних вимог, тому відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, судові витрати не підлягають стягненню з відповідачки, а відповідно до ст. 158 ЦПК України, заходи забезпечення позову, накладені ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 14 серпня 2019 року, підлягають скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 81, 89, 247, 258-259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, ст.ст. 58, 67, 72, 1166 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_4 , законним представником якої є ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної шкоди - відмовити.

Скасувати заходи забезпечення позову, накладені ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 14 серпня 2019 року, а саме скасувати арешти, накладені на:

- 1/5 частку в праві власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_3 ;

- 11/50 часток у будинку за адресою: АДРЕСА_4 ;

- весь будинок за адресою: АДРЕСА_1 ;

- земельну ділянку за кадастровим номером :01:048:0022 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площа (га): 0.0472;

- 1/2 частки квартири за адресою: АДРЕСА_5 .

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду. Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну і резолютивну частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Відомості про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач та її законний представник:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_6 .

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , 14000, адреса реєстрації: АДРЕСА_7 .

Відповідач:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_7 .

Головуючий - суддя І. А. Косач

Повний текст рішення складено 26.12.2019.