П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2019 року м. Київ

Справа № 22-1631 Головуючий у1-й інстанції - Борець Є. О.

Унікальний №359/10588/15-ц Доповідач - Пікуль А. А.

Київський апеляційний суд. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ у складі:

головуючого Пікуль А. А.

суддів Борисової О. В.

ГаращенкаД. Р.

за участю секретаря Пузикової В. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Голяченка ІванаПавловича та апеляційною скаргою Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05 червня 2018 року у справі за скаргою ОСОБА_4 на дії старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Голяченка Івана Павловича,-

у с т а н о в и л а:

У березні 2018 року ОСОБА_4 звернувся до суду зі скаргою на дії старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області (далі - ВПВР УДВС ГТУЮ у Київській області) Голяченка І.П.

Заявник просив визнати неправомірною та скасувати постанову старшого державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ у Київській області Голяченка І.П. від 21 лютого 2018 року у ВП №52592820 про накладення арешту на все майно боржника ОСОБА_4

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 5 червня 2018 року скарга ОСОБА_4 задоволена.

Суд визнав неправомірною та скасував постанову старшого державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ у Київській області Голяченка І.П. від 21 лютого 2018 року, якою був накладений арешт на все майно, що належить ОСОБА_4

Не погодившись з ухвалою суду, Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України через свого представника, Дармограй М.В., подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до постановлення незаконної та необґрунтованої ухвали, просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_4 (а.с.108-113).

Також не погодившись з ухвалою суду, старшийдержавний виконавець ВПВР УДВС ГТУЮ у Київській області Голяченко І.П. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до постановлення незаконної та необґрунтованої ухвали, просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_4 (а.с.170-174).

Відзиву на апеляційну скаргу заявник, ОСОБА_4, у визначений судом строк не подав.

В суд апеляційної інстанції заявник ОСОБА_4 не з'явився, про місце та час апеляційного розгляду повідомлений належним чином, про що свідчить наявна в матеріалах справи розписка про повідомлення про день та час розгляду справи (а.с.242).

Суд ухвалив розглядати справу у відсутність ОСОБА_4, оскільки відповідно до положень ч.2 ст.372 ЦПК неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді Пікуль А.А., пояснення учасників справи: представника ВПВР УДВС ГТУЮ у Київській обл., Голяченка І. П. та представника Департаменту ДВС МЮУ, Дармограй М. В., які підтримали подані апеляційні скарги та просили суд їх задовольнити, з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія приходить до висновку про те, що апеляційні скарги слід залишити без задоволення з таких підстав.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та убачається з матеріалів справи, у ВПВР УДВС ГТУЮ у Київській області перебувало виконавче провадження №52592820 з виконання виконавчого листа №2/359/363, виданого 30 вересня 2016 року Бориспільським міськрайонним судом, про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 аліментів на утримання дочки ОСОБА_7 та сина ОСОБА_8 в розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 9 листопада 2015 року до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

21 лютого 2018 року старший державний виконавець ВПВР УДВС ГТУЮ у Київській області Голяченко І. П. виніс постанову про накладення арешту на все майно боржника.

Згідно з довідкою-розрахунком №779 від 20 лютого 2018 року заборгованість ОСОБА_4 за аліментами була визначена в розмірі 568580 грн. Відповідно до декларації боржника в його власності перебуває квартира у м. Борисполі, корпоративні права в ТОВ "МОНОЛІТ.НЕТ" та грошові вклади в загальному розмірі 27300 доларів США та 187000 гривень. Старший державний виконавець ВПВР УДВС ГТУЮ у Київській області Голяченко І.П. вжив заходів, спрямованих на виявлення цього майна, та обмежився накладення арешту на все майно ОСОБА_9, вартість якого перевищує розмір його заборгованості за аліментами. Крім того, в оскаржуваній постанові не зазначений розмір суми стягнення, в межах якої накладений арешт.

З огляду на викладене суд першої інстанції дійшов висновку, що постанова старшого державного виконавця ВПВР УДВС ТУЮ у Київській області Голяченка І. П. від 21 лютого 2018 року про арешт всього майна Боржника не відповідає положенням ст.56 Закону України "Про виконавче провадження".

Крім того, міськрайонний суд виходив з того, що в боржника наявні грошові кошти в розмірі, достатньому для повного погашення заборгованості за аліментами. В такому випадку відсутні підстави для додаткового накладення арешту на інше майно ОСОБА_4

В ході апеляційного розгляду справи в судовому засіданні апеляційним судом задоволене клопотання представника Департаменту ДВС МЮУ, Дармограй М. В. про долучення додаткових документів: належним чином завірених копій ухвали Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21 травня 2018 року та постанови Київського апеляційного суду від 16 січня 2019 року (т.2, а.с.6-12).

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21 травня 2018 року суд задовольнив частково скаргу ОСОБА_4 та визнав неправомірними дії старшого державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ в Київській області Голяченка І. П. при примусовому виконанні виконавчого провадження №52592820 в частині видачі довідки-розрахунку заборгованості по аліментах за період з 09 листопада 2015 року по 01 січня 2017 року №779 від 20 лютого 2018 року.

Постановою Київського апеляційного суду від 16 січня 2019 року ухвала Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21 травня 2018 року скасована, апеляційний суд відмовив у задоволенні скарги ОСОБА_4

Апеляційний суд виходив з того, що оскаржувана довідка-розрахунок №779 від 20 лютого 2018 року складена не державним виконавцем Голяченком І. П., а виконувачем обов'язки начальника ВПВР УДВС ГТУЮ у Київській області Телявським А. М. Таким чином заявник неправильно визначив особу, дії якої оскаржувалось, що є підставою для відмови у задоволенні скарги.

Ураховуючи у їх сукупності та взаємному зв'язку ті обставини, що: по-перше, ОСОБА_4 оскаржує розмір заборгованості по аліментам, визначений державним виконавцем на підставі відомостей його декларації про наявність грошових активів та іншого майна; по-друге, як правильно встановлено районним судом, ОСОБА_4 має достатньо коштів і майна для добровільного погашення заборгованості, розмір якої наразі оскаржується, апеляційний суд доходить висновку про відсутність передбачених процесуальним законом підстав для спростування висновків міськрайонного суду про наявність правових підстав для визнання неправомірною та скасування постанови старшого державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ у Київській області Голяченка І.П. від 21 лютого 2018 року про накладення арешту на все майно, що належить ОСОБА_4

Тому доводи апеляційних скарг про те, що сама по собі наявність заборгованості по аліментам дає державному виконавцю підстави для накладення арешту на все майно боржника, не можуть бути прийняті апеляційним судом у якості підстав для скасування оскаржуваної ухвали.

Доводи апеляційної скарги Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про те, що грошові активи зазначені лише у декларації ОСОБА_4, водночас їх правова природа та місцезнаходження невідомі у даному випадку є неприйнятними, адже, зокрема, саме ці відомості (щодо наявних грошових активів) стали для державного виконавця підставою для нарахування заборгованості по аліментам у значному розмірі - 568 580 грн. Наразі цей розмір заборгованості є оспорюваним.

Доводи апеляційної скарги Голяченка І. П. про те, що на день винесення постанови про арешт майна боржника від 21 лютого 2018 року у відділі була відсутня повна та достовірна інформація щодо наявного у боржника майна чи коштів, відхиляються апеляційним судом як безпідставні, оскільки розмір заборгованості визначався державним виконавцем на підставі відомостей декларації майнового стану, яка містить відомості про доходи та майно боржника.

Ураховуючи наведене, підстав для скасування оскаржуваної ухвали з мотивів, викладених у поданих апеляційних скаргах, немає.

Керуючись ст. 367-368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Голяченка Івана Павловича залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України залишити без задоволення.

Ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05 червня 2018 року залишити без змін

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 14 лютого 2019 року.

Головуючий А. А. Пікуль

Судді О. В. Борисова

Д. Р. Гаращенко