РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/634/18

Провадження № 2/643/435/19

07.02.2019 року Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Довготько Т.М.,

за участю секретаря судового засідання - Стальмакової В.О.

перекладача - ОСОБА_1

представника позивача - адвоката ОСОБА_2

відповідача - ОСОБА_3

представника відповідача - адвоката ОСОБА_4

третьої особи - ОСОБА_5

представника третьої особи ОСОБА_5 - ОСОБА_6

представника третьої особи Департаменту служби у справах дітей Харківської міської ради - Сидорчук В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_5, Територіальний підрозділ Центру надання адміністративних послуг Московського району, Департамент служби у справах дітей Харківської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_8 звернувся до суду з позовом, в якому просить: визнати відповідача ОСОБА_3 такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1; зобов'язати Територіальний відділ Центру надання адміністративних послуг Московського району м. Харкова зняти з реєстрації відповідача ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1.

В обґрунтування позовних вимог позивач ОСОБА_8 зазначив, що він є власником квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Квартира приватизована на праві спільної власності по 1/4 частині кожному, а саме: йому, його дружині, доньці та сину. Згідно довідки з місця проживання про склад сім'ї та прописки від 12.01.2018 року в даній квартирі зареєстровано 7 членів сім'ї, а саме: ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_5, ОСОБА_11, 2012 року народження, ОСОБА_12, 2016 року народження, ОСОБА_3. Проте, вже тривалий час, а саме з моменту реєстрації, його невістка ОСОБА_3 не оплачує комунальних послуг та не бере участі у її утриманні, а саме квартири, в якій вона мешкає, в належному чині. Постійно створює конфліктні ситуації, сварки. Він є людиною похилого віку, інвалідом ІІ групи, тому йому досить важко підтримувати квартиру у належному стані, поратися по господарству. Однак для вчинення певних правочинів щодо квартири для забезпечення власних потреб необхідна згода проживаючих у ньому осіб. Його невістка на даний час не проживає з ним та не допомагає йому вести господарство, а її прописка не дозволяє йому розпоряджатись квартирою на власний розсуд та значно обмежує його законні права. Крім того, 05.01.2018 року невістка скоїла крадіжку, а саме вкрала з квартири його гроші та пішла, про що є заява до Московського ВП ГУНП в Харківській області. Відповідно до вищевикладеного, позивач вважає, що відповідач є такою, що втратила право на користування житловим приміщенням.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 23.02.2018року було прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 20.04.2018року, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

05.04.2018 року через канцелярію суду від представника відповідача ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 надійшов відзив, в якому представник відповідача просила відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, з огляду на наступне. Так, згідно Свідоцтва про право власності на житло від 03.08.1999 року, реєстраційний № 5-99-193477, квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_5 та ОСОБА_5 Виходячи з наступного, позивачами повинні виступати всі співвласники, в іншому випадку - коли частина співвласників є третіми особами, які не заявляють самостійних вимог, виявляється конфлікт інтересів. На даний момент вони не заявляють самостійних вимог про виселення відповідача. Щодо тверджень позивача, що відповідач не сплачує комунальних послуг, то чоловік відповідача - ОСОБА_10, який є співвласником житла, надавав гроші за комунальні платежі. Відносно того, що відповідач, як невістка не допомагає позивачу вести господарство, то з цієї обставини відповідач зазначає, що в неї є двоє малолітніх дітей - ОСОБА_11, 2012 року народження та ОСОБА_12, 2016 року народження, і у відповідача було обмаль часу для догляду за позивачем. Крім того, у позивача є дружина - ОСОБА_9 та двоє дорослих дітей - ОСОБА_5 (чоловік відповідача) та ОСОБА_5 (дочка позивача), які мають задовільний стан здоров'я та цілком можуть доглядати за своїм чоловіком та батьком. Відповідач зазначає, що її обвинувачують у скоєнні крадіжки, що зовсім не відповідає дійсності. На підтвердження вказаного, мається Висновок, затверджений начальником ВП ГУНП в Х/о 17.01.2018 року, де вказано, що відсутні ознаки кримінального правопорушення та розгляд матеріалу по заяві ОСОБА_5 - припинено. Крім того, відповідач є членом родини співвласника - дружиною ОСОБА_5 та невісткою ОСОБА_8, що вказано в довідці з місця проживання № 109 від 12.01.2018 року. ЇЇ чоловік - співвласник житла, не ставить питання про визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку. Також, відповідачу незрозуміло, чому вона втратила право користування житлом, в якому вона зареєстрована, оскільки відсутні акти або ще якісь письмові докази її відсутності без поважних причин в приміщенні більше року, як цього вимагає ст. 405 ЦК України.

Позивач ОСОБА_8 в судове засідання не з'явився, про час та дату судового розгляду повідомлявся належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити з підстав, зазначених в позові. Зазначив, що відповідач не проживає у кватирі з 05.01.2018року.

Відповідач ОСОБА_3 та її представник - адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог в повному обсязі, просили відмовити в їх задоволенні. Крім того зазначила, що 04.01.2018року стався конфлікт, і вона була вимушена покинути квартиру.

Третя особа - ОСОБА_5, та його представник - адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили його задовольнити. ОСОБА_5 зазначив, що дійсно в їх родині були конфлікти на побутовому рівні з відповідачем, відповідач ставилася до його батьків з неповагою. Сварки почали відбуватись з літа 2017 року. Відповідач наразі не проживає за адресою спірної квартири.

Третя особа - ОСОБА_9 в судове засідання не з'явилася, про час та дату судового розгляду повідомлялася належним чином, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити.

Третя особа - ОСОБА_13 в судове засідання не з'явилася, про час та дату судового розгляду повідомлялася належним чином, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити.

Представник третьої особи - Територіального підрозділу Центру надання адміністративних послуг Московського району в судове засідання не з'явився, про час та дату судового розгляду повідомлявся належним чином, причини не явки суду не повідомив.

Представник третьої особи - Департаменту служби у справах дітей Харківської міської ради, яка діє на підставі довіреності - Сидорчук В.М. в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог в повному обсязі, оскільки у разі задоволення позову будуть порушені права малолітніх дітей - ОСОБА_12, 2016 року народження та ОСОБА_11, 2012 року народження.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо відсутності підстав для задоволення позову, з огляду на наступне.

Квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної спільної сумісної власності: ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_5, що підтверджується Свідоцтвом про право власності на житло від 03.08.1999 року, реєстраційний № 5-99-193477 /а.с. 6/.

Відповідно до довідки з місця проживання про склад сім'ї та прописку № 109 від 12.01.2018 року, наданої дільницею № 33 КП «Жилкомсервіс», за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано 7 осіб: ОСОБА_8 (власник), ОСОБА_9 (дружина), ОСОБА_5 (син), ОСОБА_5 (дочка), ОСОБА_14 (онук), ОСОБА_3 (невістка), ОСОБА_12 (онук) /а.с. 22/.

Згідно даних паспорту громадянина України НОМЕР_5, ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 23.11.1999 року /а.с. 7/.

Згідно посвідки на постійне проживання НОМЕР_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 16.11.2013 року /а.с.9/.

Згідно даних паспорту громадянина України НОМЕР_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 02.11.2002 року /а.с. 11-12/.

Згідно даних паспорту громадянина України НОМЕР_3, ОСОБА_9,ІНФОРМАЦІЯ_7, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 22.06.1983 року /а.с.14-15/.

Згідно даних паспорту громадянина України НОМЕР_4, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_8, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 22.06.1983 року /а.с.17/.

Як вбачається з копії пенсійного посвідчення НОМЕР_6, та довідки МСЕК серії 10ААБ № 165944, ОСОБА_8 є інвалідом ІІ групи, загального захворювання з 30.08.2012 року безстроково /а.с. 19-20/.

Відповідно до Висновку т.в.о. заступника начальника Московського Вп ГУНп в Х/о Авалян В.С. від 17.01.2018 року, 05.01.2018 року до відділу поліції надійшла заява ОСОБА_5 про те, що 05.01.2018 року за адресою: АДРЕСА_1 начебто дружина взяла гроші. Під час проведення перевірки за даним фактом ОСОБА_5 пояснив, що за вищевказаною адресою: АДРЕСА_1, 05.01.2018 року знаходився разом з дружиною ОСОБА_18, та дітьми, в них виник конфлікт в ході якого, остання разом з дітьми пішла з дому, після чого заявник начебто виявив відсутність своїх речей, як саме вони зникли пояснити не зміг. Вказаним висновком було прийнято рішення про припинення розгляду матеріалу /а.с. 21, 106, 109/.

Як вбачається з листа начальника Московського ВП ГУНП в Х/о Драка Є.П. № 94а-5/119-69/а від 06.04.2018 року, ОСОБА_3 зверталась до відділу поліції за наступними фактами: 25.01.2018 року заява № 3902 щодо протиправних дій з боку чоловіка, та 26.01.2018 року № 4043 також щодо протиправних дій з боку чоловіка. Обидві заяви, після їх розгляду, були списані до справи № 24 Московського ВП за № 1455 /а.с. 102/.

Так, згідно Висновку Московського ВП ГУНП в Х/о від 11.01.2018 року, про результати розгляду матеріалу ЖЄО № 750 від 05.01.2018 року, 05.01.2018 року до відділу поліції надійшло звернення від ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_9, в якому вона прохає вжити заходів щодо її чоловіка ОСОБА_5, який вчиняє сімейні сварки, в ході яких погрожує фізичною розправою, та висловлюється нецензурною лайкою. В ході перевірки було встановлено, що ОСОБА_5 мешкає за адресою: АДРЕСА_1, який факти в зверненні ОСОБА_3 заперечує в категоричній формі. Також пояснив, що ніяких сварок з дружиною не вчиняє. Повідомив, що його дружина в жовтні 2017 року повернулась з Арменії та почала вести себе неадекватно. На даний час ОСОБА_5 не знає де знаходиться його дружина та діти, так як дружина забрала дітей та пішла з дому. Свідків та очевидців не встановлено. Вказаним висновком перевірку за матеріалом ЖЄО № 750 від 05.01.2018 року припинено та зазначено, що факти, викладені у зверненні частково підтвердилися /а.с. 107/.

Згідно інформації ст. СДОП Московського ВП ГУНП в Х/о Сімкіна А.І. від 18.01.2018 року, ОСОБА_10 мешкає за адресою: АДРЕСА_1. За місцем мешкання характеризується з позитивного боку. Скарг та заяв відносно ОСОБА_5 від мешканців будинку до відділу поліції не надходило. Спиртними напоями не зловживає, наркотичні засоби не вживає. Громадського порядку в нічний та денний час доби не порушує. Компрометуючих матеріалів відносно ОСОБА_5 не виявлено /а.с. 108/.

Як вбачається з висновків Протоколу № 4 засідання робочої комісії з питань координації дій щодо попередження домашнього насильства від 25.01.2018 року, не встановлено факту скоєння фізичного насильства над ОСОБА_3, з боку її чоловіка ОСОБА_5 /а.с.110-111/.

Як вбачається з висновків Протоколу № 5 засідання робочої комісії з питань координації дій щодо попередження домашнього насильства від 09.02.2018 року, не встановлено факту скоєння психологічного насильства над ОСОБА_12, 2016 року народження з боку батька дитини, ОСОБА_5 /а.с. 112-113, 116-117/.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 19.02.2018 року відкрито провадження по цивільній справі № 643/552/18 за позовом ОСОБА_10 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини /а.с.199/.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 25.06.2018 року (справа № 643/552/18), зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_10, третя особа: Департамент служб у справах дітей ХМР, про визначення місця проживання дітей з матір'ю об'єднано в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_10 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей з батьком /а.с.200/.

Згідно листа начальника Московського ВП ГУНП в Х/о Драка Є.П. № 18-03/119-67/01 від 07.02.2019 року, у АДРЕСА_1 мешкає ОСОБА_10, 1983 р.н., ОСОБА_12, 2016 р.н., ОСОБА_11, 2012 р.н., ОСОБА_8, 1954 р.н. та ОСОБА_9, 1960 р.н. Також зі слів сусіда АДРЕСА_1 було встановлено, що ОСОБА_3 в квартирі 29 не мешкає з січня місяця 2018 року /а.с. 201/.

Згідно листа начальника Московського ВП ГУНП в Х/о Драка Є.П. № 13аз/119-67/01 від 25.01.2019 року, згідно інформаційних даних, якими володіє Московський ВП ГУНП в Х/о, ОСОБА_3, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 неодноразово протягом 2018 року зверталась до Московського ВП ГУНП в Х/о із заявами щодо вчинення сварок з нею з боку її чоловіка - ОСОБА_5, але ж саме внаслідок цих сварок ОСОБА_5 міг чи не міг створювати перешкоди у здійсненні її права на мешкання за вищевказаною адресою в своїх поясненнях та заявах остання не вказувала /а.с. 202/.

Відповідно до ст. 6 Житлового кодексу Української РСР, жилі будинки і жилі приміщення призначаються для постійного проживання громадян, а також для використання у встановленому порядку як службових жилих приміщень і гуртожитків.

Частиною 4 ст. 9 ЖК УРСР встановлено, що ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб.

Згідно з частиною першою статті 156 ЖК УРСР члени сім'ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України.

Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК України до членів сім'ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім'ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство. За змістом зазначених норм правом користування житлом, яке знаходиться у власності особи, мають члени сім'ї власника (подружжя, їх діти, батьки) та інші особи, які постійно проживають разом з власником будинку, ведуть з ним спільне господарство, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Разом з цим, згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь- яких осіб будь- яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.

Статтею 405 ЦК України, зокрема, передбачено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до п. 39 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», члени сім'ї власника житла, які проживають разом із ним, мають право користування цим житлом відповідно до закону (особистий сервітут, частина перша статті 405 ЦК).

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а обов'язок надання доказів покладається на сторони та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів) який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу.

Член сім'ї власника житла може бути позбавлений права користування житловим приміщення на підставі ч. 2 ст. 405 ЦК України у випадку безперервного непроживання в даному житлі понад один рік, лише при умові відсутності поважних причин.

Тобто, для визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням на підставі ч. 2 ст. 405 ЦК України необхідно встановити дві обов'язкові умови: по-перше, відсутність члена сім'ї понад один рік, а по-друге, його відсутність без поважних причин. Оскільки збереження або втрата права користування житлом за відсутнім мешканцем, у будь-якому випадку, прямо залежить від причин відсутності, тобто волі, намірів та свідомих дій цієї особи щодо реалізації свого права на проживання у спірному приміщенні.

Доказами відсутності особи є акти складені представником балансоутримувача, квартальним комітетом, які підтверджують її відсутність за місцем реєстрації, складені в присутності не менше двох незацікавлених осіб на протязі року.

Сторони не заперечували, що між ними фактично склались неприязні стосунки.

Квартира АДРЕСА_1, в якій на даний час проживає та зареєстрована відповідач, не належить їй на праві власності, іншого житла вона не має. Крім того, за вищевказаною адресою зареєстровані малолітні діти відповідача.

Доказів, які б свідчили про добровільне, безпричинне непроживання відповідача у будинку розташованому по вказаній адресі понад встановлений ст. 405 ЦК України строк, а також, що відповідач втратила інтерес до цього житла позивачем не надано. Як не надано й доказів того, що відповідач порушує його право власності.

Особа, яка вимагає визнання члена її сім'ї таким, що втратив право користування житлом повинна довести його відсутність за місцем реєстрації протягом року без поважних причин, тобто тягар доказування покладено саме на позивача.

Аналізуючи надані докази, суд прийшов до висновку, що матеріалами справи не встановлено обставин відсутності відповідача ОСОБА_3 без поважних причин понад один рік в спірній квартирі.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 80, 81, 141, 263, 265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_8 /АДРЕСА_1/ до ОСОБА_3 /АДРЕСА_1/, треті особи: ОСОБА_9 /АДРЕСА_1/, ОСОБА_10 /АДРЕСА_1/, ОСОБА_5 /АДРЕСА_1/, Територіальний підрозділ Центру надання адміністративних послуг Московського району /м.Харків, вул. Юрївська,13/, Департамент служби у справах дітей Харківської міської ради /м. Харків, вул. Чернишевська, 55/ про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду, протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 13.02.2019 року.

Суддя - Т.М.Довготько