Справа № 2-6864/09 Головуючий у 1 інстанції: Пушкарчук В.П.
Провадження № 22-ц/802/152/19 Категорія: 61 Доповідач: Шевчук Л. Я.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2019 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Шевчук Л.Я.,

суддів - Грушицького А.І., Киці С.І.,

секретар с/з - Вергун Т.С.,

з участю:

представника заявника - ОСОБА_3,

представника ПАТ «ОТП Банк» - Кузіва О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за заявою ОСОБА_5 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07 грудня 2018 року,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 грудня 2009 року в даній справі позов ПАТ «ОТП Банк» задоволено.

Постановлено стягнути солідарно із ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в користь ПАТ «ОТП Банк» 687908,69 грн. заборгованості за кредитним договором.

23 грудня 2010 року Луцьким міськрайонним судом видано виконавчий лист про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду від 26 червня 2018 року постановлено замінити стягувача Акціонерне товариство «ОТП Банк» на ОСОБА_5 у виконавчому провадженні.

13 вересня 2018 року стягувач ОСОБА_5 подав до суду заяву про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07 грудня 2018 року в даній справі в задоволенні заяви стягувача ОСОБА_5 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відмовлено.

Не погоджуючись із постановленою судом ухвалою, стягувач ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу на це судове рішення, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення його заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконання.

В судовому засіданні представник стягувача та представник банку апеляційну скаргу підтримали і просили скаргу задовольнити, інші учасники справи в судове засідання не з'явилися, хоча у встановленому законом порядку були повідомлені про час та місце судового розгляду.

Апеляційну скаргу стягувача ОСОБА_5 слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін з наступних підстав.

Із матеріалів справи убачається, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 грудня 2009 року в даній справі, що набрало законної сили, постановлено стягнути солідарно із ОСОБА_6 і ОСОБА_7 в користь Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 687908,69 грн. (т.1,а.с.45,46).

23 грудня 2010 року Луцьким міськрайонним судом видано виконавчий лист про солідарне стягнення із ОСОБА_6 і ОСОБА_7 в користь ПАТ «ОТП Банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 687908,69 грн. (т.1,а.с.112).

Постановою державного виконавця від 05 серпня 2016 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа про солідарне стягнення із ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в користь ПАТ «ОТП Банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 687908,69 грн. (т.1,а.с.113).

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26 червня 2018 року постановлено замінити стягувача Акціонерне товариство «ОТП Банк» на ОСОБА_5 у вказаному виконавчому провадженні (т.1,а.с.114,115)

13 вересня 2018 року стягувач ОСОБА_5 подав заяву про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, в якій зазначав, що, на його думку, зобов'язання про стягнення заборгованості за кредитним договором припинилося шляхом його новації, а тому усі подальші правовідносини сторін регулюється договором про заміну зобов'язання (новація).

Відмовляючи в задоволенні заяви стягувача ОСОБА_5 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, суд першої інстанції виходив з того, що підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відсутні.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони зроблені з дотриманням вимог закону.

За положеннями статті 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю або частково у зв'язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 49 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, яка була чинна на час видачі виконавчого листа) наслідком визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є закінчення виконавчого провадження.

За положеннями статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі:

1) визнання судом відмови стягувача від примусового виконання судового рішення;

2) затвердження судом мирової угоди, укладеної сторонами у процесі виконання рішення;

3) припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов'язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника;

4) прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника;

5) скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню;

6) письмової відмови стягувача від одержання предметів, вилучених у боржника під час виконання рішення про передачу їх стягувачу, або знищення речі, що має бути передана стягувачу в натурі або оплатно вилучена;

7) закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення, крім випадку, якщо існує заборгованість із стягнення відповідних платежів;

8) визнання боржника банкрутом;

9) фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом;

10) повернення виконавчого документа без виконання на вимогу суду або іншого органу (посадової особи), який видав виконавчий документ;

11) надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 цього Закону;

12) якщо рішення фактично виконано під час виконання рішення Європейського суду з прав людини;

13) непред'явлення виконавчого документа за відновленим виконавчим провадженням у строки, визначені статтею 41 цього Закону;

14) якщо стягнені з боржника в повному обсязі кошти не витребувані стягувачем протягом року та у зв'язку з цим перераховані до Державного бюджету України;

15) якщо коштів, що надійшли від реалізації заставленого майна (за виконавчим документом про звернення стягнення на заставлене майно), недостатньо для задоволення вимог стягувача - заставодержателя, а також якщо майно, яке є предметом іпотеки, передано іпотекодержателю або придбано ним відповідно до вимог Закону України "Про іпотеку" за виконавчим документом про звернення стягнення на майно, яке є предметом іпотеки;

16) погашення, списання згідно із Законом України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" неустойки (штрафів, пені), інших штрафних, фінансових санкцій, а також інфляційних нарахувань і процентів річних, нарахованих на заборгованість теплопостачальних та теплогенеруючих організацій перед Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України", її дочірньою компанією "Газ України", Публічним акціонерним товариством "Укртрансгаз" за спожитий природний газ, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), перед постачальниками електричної енергії за спожиту електричну енергію, що підлягали виконанню на підставі виконавчого документа за судовим рішенням.

2. Постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

Разом з тим, зазначені норми закону не передбачають закінчення виконавчого провадження у випадку укладення договору про заміну зобов'язання (новації).

Заявник ОСОБА_5 просить визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, з тих підстав, що зобов'язання за кредитним договором, на його думку, припинилося шляхом його новації.

При цьому стягувач посилається на те, що 20 серпня 2018 року між ним та ОСОБА_1 був укладений договір про заміну зобов'язання (новація) та договір позики, а тому він вважає, що згідно умов укладених договорів кредитні зобов'язання ОСОБА_1 припинилися за погодженням з кредитором та їх замінено новим позиковим зобов'язанням.

Стаття 1053 ЦК України передбачає, що за домовленістю сторін, що виник із договорів купівлі-продажу, найму майна або з іншої підстави, може бути замінений позиковим зобов'язанням. Заміна боргу позиковим зобов'язанням провадиться з додержанням вимог про новацію і здійснюється у формі, встановленій для договору позики (стаття 1047 ЦК України).

В свою чергу порядок визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, регулюється нормами Цивільного процесуального Кодексу України, а саме статтею 432 ЦПК України, за положеннями якої суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю або частково у зв'язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою.

На думку колегії суддів, укладення між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 договору про заміну зобов'язання та договору позики не припиняє зобов'язання боржника за кредитним договором, а тому підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, не має.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_5 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Інші доводи апеляційної скарги не впливають на правильність ухвали суду першої інстанції, яка постановлена з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07 грудня 2018 року в даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Судді