Справа № 583/3353/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2019 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого-судді - Плотникової Н.Б.

при секретарі - Логвиненко Л.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Охтирка Сумської області справу за позовом

ОСОБА_1

до ОСОБА_2, ОСОБА_3

про визнання права власності на частину домоволодіння, ВСТАНОВИВ:

21 серпня 2018 року позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, в якому просить визнати за ОСОБА_1 право власності на 3/8 частини домоволодіння, що розташовано за адресою: вул. Шевченка, 70, с. Чернеччина Охтирського району Сумської області, до складу якого входить житловий будинок літера «А-1Ж», загальною площею 70,3 кв.м., прибудова а, погрібник В, погріб в, огорожа 1,2, колодязь № 3. Позовну заяву мотивує тим, що на підставі рішення виконкому Чернеччинської сільської ради народних депутатів від 28.12.1993 №116, виконавчим комітетом видано свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок № 70 (бувший 68) по вул. Шевченка, с. Чернеччина, Охтирський район, що належить колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_1 Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 30.08.2016 у справі № 583/1180/16 визнано співвласниками майна колишнього колгоспного двору, до складу якого входять житловий будинок літера «А-1Ж», загальною площею 70,3 кв.м., а житловою площею 63,2 кв.м., прибудова а, погрібник В, погріб в, колодязь № 3, що розташовані за адресою вул. Шевченка,70 с. Чернеччина, Охтирського району, ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_2 по ј частині кожному. Крім того, за ОСОБА_2 визнано право власності в порядку спадкування після смерті її батька ОСОБА_4, який помер 12.09.2008 року, на 1/8 частину майна колишнього колгоспного двору. Рішенням апеляційного суду Сумської області від 01.11.2016 у зазначеній справі рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 30.08.2016 в частині визнання співвласниками майна колишнього колгоспного двору з визначенням часток у ньому ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_3 скасовано, у задоволенні цих вимог відмовлено у звязку з тим, зокрема, що ОСОБА_1 відповідного позову про визнання за нею права власності як колишнього члена колгоспного двору не заявлялося до суду і вимог про поділ колгоспного двору не висувалося. Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 25.01.2017 у справі № 583/3507/16-ц, ОСОБА_3 визнано співвласником майна колишнього колгоспного двору, що розташований за адресою вул. Шевченка,70 с. Чернеччина, Охтирського району, з часткою у спільному майні колгоспного двору у розмірі ј частини. Рішенням Охтирського міськрайонного суду від 30.08.2017 у справі № 583/1179/17 за ОСОБА_1 визнано право власності на 1/8 частину майна колишнього колгоспного двору, що розташований за адресою вул. Шевченка,70 с. Чернеччина, Охтирського району, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 Посилаючись на те, що позивач ОСОБА_1 є співвласницею ј частини майна колишнього колгоспного двору, крім того, за нею вже визнано право власності на 1/8 частину колишнього колгоспного двору в порядку спадкування, а тому вважає, що разом її частина у майні колишнього колгоспного двору становить 3/8, тому просить переглянути частки у домоволодінні та визнати за нею право власності на 3/8 частини домоволодіння, що розташовано за адресою: вул. Шевченка, 70, с. Чернеччина Охтирського району Сумської області.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Представники позивача адвокат ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав, викладених в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечувала, однак не згодна з тим, щоб з неї стягували судові витрати по справі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_7 в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 не оспорюють право власності позивача ОСОБА_1 на 3/8 частини домоволодіння по вул. Шевченка, 70, с. Чернеччина Охтирського району, та не перешкоджають у державній реєстрації права власності на вказану частину домоволодіння за позивачем. 04.03.2015 року домоволодіння по вул. Шевченка, 70, с. Чернеччина Охтирського району на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок від 28.12.1993 року, виданого виконавчим комітетом Чернеччинської сільської ради народних депутатів, було зареєстровано у Державному реєстрі нерухомого майна з часткою 1/1 за позивачкою ОСОБА_1 Крім того, рішенням суду від 30.08.2017 за ОСОБА_1 вже визнано право власності в порядку спадкування на 1/8 частину вказаного домоволодіння, а тому повторно визнавати за нею право власності на цю саму ж частину домоволодіння не має потреби. Жодних доводів про те, яким саме чином відповідачі порушили права та інтереси позивачки щодо набуття нею права власності на вказане домоволодіння, позовна заява не містить, тому просить в позові відмовити.

Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача, відповідача ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_7, дійшов висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав.

Встановлено, що на підставі рішення виконкому Чернеччинської сільської ради народних депутатів № 116 від 20.12.1993 виконавчим комітетом Чернеччинської сільської ради народних депутатів 28 грудня 1993 року видано свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок за адресою вул. Шевченка, 68, с. Чернеччина, Охтирського району, Сумської області, згідно якого житловий будинок за адресою вул. Шевченка, 68 с. Чернеччина, Охтирського району дійсно належить колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_1А, що підтверджується свідоцтвом про право особистої власності на житловий будинок, зареєстроване в Охтирському МБТІ 28.12.1993 року за номером 953.

Нумерація житлового будинку за адресою вул. Шевченка, 68, с. Чернеччина, Охтирського району, була змінена на номер «70».

У відповідності до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно записів погосподарських книг Чернеччинської сільської ради Охтирського району господарство по вул.. Шевченка, 70 (колишній №68) у с. Чернеччина Охтирського району Сумської області станом на 15 квітня 1991 року відносилося до типу колгоспного двору, головою якого була на той час і значиться на теперішній час ОСОБА_1

На час набуття чинності Законом України «Про власність» станом на 15 квітня 1991 року у колгоспному дворі проживали ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_2, вони набули право власності на майно колгоспного двору, а їх часки у праві власності відповідно до ст.. 123 ЦК УРСР є рівними, тобто по ј частині кожному.

Станом на 15 квітня 1991 року, коли у звязку з уведенням у дію Закону України «Про власність» правовий режим колгоспного двору остаточно припинив своє існування у законодавстві, до складу спірного двору входило наступне майно: житловий будинок «А-1ж» загальною площе 70, 3 м2, веранда «а», погрібник «В», погріб «в», паркан - № 1, 2, ворота, колодязь № 3 та вбиральня, з якого на час вирішення спору збереглися житловий будинок «А-1ж» загальною площею 70, 3 м2, прибудова «а», погрібник «В», погріб «в» та колодязь № 3.

Вказані обставини встановлені рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 30.08.2016 року у справі № 583/1180/16 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про визнання права власності на частку майна в порядку спадкування, яке в частині визнання співвласниками спірного колгоспного двору з визначенням часток у ньому ОСОБА_1, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 скасовано, в іншій частині залишено без змін рішенням Апеляційного суду Сумської області від 01 листопада 2016 року. Згідно рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 30.08.2016 року ОСОБА_2 визнано співвласником майна колишнього колгоспного двору, що розташований за адресою вул. Шевченка,70 с. Чернеччина, Охтирського району, до складу якого входить житловий будинок літера «А-1Ж», загальною площею 70,3 кв.м., прибудова а, погрібник В, погріб в, колодязь № 3, з часткою у спільному майні колишнього колгоспного двору у розмірі ј частини. Крім того, за ОСОБА_2 визнано право власності в порядку спадкування після смерті її батька ОСОБА_4, який помер 12.09.2008 року, на 1/8 частину майна колишнього колгоспного двору (а.с. 16-20).

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 25.01.2017 у справі № 583/3507/16-ц, ОСОБА_3 визнано співвласником майна колишнього колгоспного двору, що розташований за адресою вул. Шевченка,70 с. Чернеччина, Охтирського району, Сумської області з часткою у спільному майні колгоспного двору у розмірі ј частини (а.с. 21-23).

Рішенням Охтирського міськрайонного суду від 30.08.2017 у справі № 583/1179/17 за ОСОБА_1 визнано право власності на 1/8 частину майна колишнього колгоспного двору, що розташований за адресою вул. Шевченка,70 с. Чернеччина, Охтирського району, Сумської області в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 (а.с. 24-26).

Відповідно до частини першої статті 120 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), чинної на час виникнення спірних правовідносин, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Згідно із частиною другою статті 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Відповідно до роз'яснень, викладених у пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме:

а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба);

б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вказане господарство дійсно відносилося до колгоспного двору, головою якого на той час була і значиться на теперішній час позивачка ОСОБА_1, станом на 15 квітня 1991 року у позивачки, як члена колгоспного двору, виникло право власності у майні колгоспного двору на ј частину.

Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права.

Враховуючи те, що рішенням Охтирського суду від 30.08.2017 за ОСОБА_1 вже визнано право власності на 1/8 частину майна колишнього колгоспного двору, розташованого за адресою вул. Шевченка, 70, с. Чернеччина, Охтирського району, а тому в цій частині її права не порушені, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню шляхом визнання за останньою права власності на ј частину спірного майна.

Доводи представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_7 про те, що у позивачки є правовстановлюючий документ на спірне майно, а саме - свідоцтво про право власності на житловий будинок від 28.12.1993 року, видане виконавчим комітетом Чернеччинської сільської ради народних депутатів, на підставі якого 04.03.2015 року домоволодіння по вул. Шевченка, 70, с. Чернеччина Охтирського району було зареєстровано у Державному реєстрі нерухомого майна з часткою 1/1 за позивачкою ОСОБА_1, та що відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 не оспорюють право власності позивача ОСОБА_1 на 3/8 частини спірного домоволодіння та не перешкоджають у державній реєстрації права власності на вказану частину домоволодіння за позивачем, а тому в позові слід відмовити, суд не бере до уваги з наступних підстав.

Постановою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 25.07.2017 року по справі №583/1534/17, що набрала законної сили, скасовано рішення державного реєстратора від 04.03.2015 року №19775447 щодо вчинення державної реєстрації прав та їх обтяжень про реєстрацію за ОСОБА_1 права власності на житловий будинок за адресою вул. Шевченка, 70, с. Чернеччина, Охтирського району, розмір частки 1/1.

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 30.08.2016 року у справі № 583/1180/16 ОСОБА_2 визнано співвласником майна колишнього колгоспного двору, що розташований за адресою вул. Шевченка,70 с. Чернеччина, Охтирського району, з часткою у спільному майні колишнього колгоспного двору у розмірі ј частини. Крім того, за ОСОБА_2 визнано право власності в порядку спадкування після смерті її батька ОСОБА_4, який помер 12.09.2008 року, на 1/8 частину майна колишнього колгоспного двору (а.с. 16-20).

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 25.01.2017 у справі № 583/3507/16-ц, ОСОБА_3 визнано співвласником майна колишнього колгоспного двору, що розташований за адресою вул. Шевченка,70 с. Чернеччина, Охтирського району, Сумської області з часткою у спільному майні колгоспного двору у розмірі ј частини (а.с. 21-23).

За таких обставин позивачка ОСОБА_1, не маючи відповідних документів, що посвідчують її право власності на ј частину спірного майна, не має можливості зареєструвати своє право власності на майно та розпоряджатися своєю часткою, а тому суд вважає, що між сторонами виник спір про право власності на майно колгоспного двору, і права позивачки підлягають захисту в судовому порядку.

Згідно ч.1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. До витрат, повязаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати повязані із залученням спеціалістів.

Згідно ч.6 ст.. 139 ЦПК України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

Встановлено, що позивачем ОСОБА_1 під час розгляду справи були понесені судові витрати, повязані із залученням спеціаліста в сумі 1000,00 грн., та сплачено судовий збір у сумі 704,80 грн., що підтверджується квитанцією від 16.08.2018 р. та товарним чеком №05-02/18 від 05.02.2018р. (а.с.1, 41).

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позов ОСОБА_1 задоволено частково, з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 необхідно стягнути судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог (2/3 частини) сумі 1136,53 грн., тобто по 568,27 грн. з кожного (1000,00 грн. + 704,80 грн. = 1704,80 грн. 2/3 = 1704,80 грн. : 3 х 2 = 1136,53 грн.).

Керуючись статті 120, 123 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), ст. ст.. 16, 316, 392 ЦК України, ст.ст. 2, 5, 10-13, 76-82, 141, 263-265, 273 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП: НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2) право власності на 1/4 частину майна колишнього колгоспного двору, розташованого за адресою: вул. Шевченка, 70, с. Чернеччина, Охтирський район, Сумська область, до складу якого входить житловий будинок «А-1Ж», загальною площею 70,3 кв.м, прибудова «а», погрібник «В», погріб «в», колодязь №3.

В іншій частині позовні вимоги ОСОБА_1 залишити без задоволення за безпідставністю вимог.

Стягнути із ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП: 331897724, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2), ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП: НОМЕР_2, місце проживання: вул. Антоненка Давидовича, 59 а, м. Охтирка, Сумська область) на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі по 568,27 грн. з кожного.

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Охтирський міськрайонний суду Сумської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.Б. Плотникова