Справа № 2-560/2006
Провадження № 6/628/80/19
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 вересня 2019 року Куп`янський міськрайонний суд Харківської області
у складі: головуючого судді - Коваленко О.А.
при секретарі Горбашовій І.М.,
З участю: представника стягувача - адвоката Тарасенко В.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Куп`янську Харківської області заяву ОСОБА_1 про розстрочення сплати заборгованості по аліментам та скасування постанови головного державного виконавця про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами,-
ВСТАНОВИВ:
28 серпня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про розстрочення сплати заборгованості по аліментам та скасування постанови головного державного виконавця про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, вказавши наступне.
02 грудня 2011 року державним виконавцем ВДВС Куп`янського МРУЮ Харківської області відкрито виконавче провадження ВП № 30220074 на підставі виконавчого листа № 2-560/2006, виданого Куп`янським міськрайонним судом Харківської області 17 березня 2006 року.
Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи без його участі, заяву просить задовольнити. Згідно відповіді на відзив просить відзив залишити без розгляду.
В судове засідання стягувач ОСОБА_2 не з`явилась, її інтереси в суді представляє адвокат Тарасенко В.Ю.
В судовому засіданні адвокат Тарасенко В.Ю. підтримала відзив, згідно якого просить відмовити у задоволенні зяави в повному обсязі, у зв`язку з тим, що матеріальний стан боржника не може бути підставою для позбавлення дитини прав на утримання, боржник ухиляється від сплати аліментів. Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови. Боржником до своєї заяви не надано доказів, що керування автомобілем є єдиним джерелом його доходу, що він є особою з інвалідністю або проходить військову службу.
В судовому засіданні головний державний виконавець Чабанна Н.В. заперечувала проти задоволення заяви та просить відмовити у задоволенні заяви, вважаючи її необґрунтованою.
Заслухавши думку представника стягувача - адвоката Тарасенко В.Ю., головного державного виконавця, дослідивши надані докази, суд прийшов до наступного.
Судом встановлено, що рішенням Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 17 березня 2006 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 , стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу відповідача, на утримання неповнолітньої дитини, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до її повноліття, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 03.02.2006 року та до повноліття дитини (а.. 15,16).
Відповідно до положень ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.
Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; щодо фізичної особи тяжке захворювання її самої або членів її сімї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.
Крім того, відповідно до ч.5 ст. 435 ЦПК України розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови, а заявник просить розстрочити виконання рішення суду на три роки.
За таких обставин підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 про відстрочення виконання судового рішення відсутні.
Згідно п. 2 ч. 9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить вмотивовані постанови: про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Положенням ст. ст. 6, 11 Закону України «Про виконавче провадження» зобов`язано виконавця вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії; здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом, і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.
Із змісту наведених положень закону випливає, що метою виконавчого провадження є захист інтересів стягувачів шляхом здійснення сукупності передбачених законом заходів, спрямованих на дієве та ефективне виконання рішень суду та інших органів і посадових осіб, а посадові особи державної виконавчої служби при здійсненні виконавчого провадження наділені широким колом повноважень та зобов`язані неухильно дотримуватись прав і законних інтересів фізичних і юридичних осіб.
06.02.2018 року набрав чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів», яким внесено зміни до ряду законодавчих актів, в тому числі і в Закон України «Про виконавче провадження». Зокрема посилено відповідальність платників аліментів у разі допущення заборгованості, введено відповідні заходи та порядок їх застосування, з наданням відповідних повноважень державному виконавцю.
Так відповідно до ч. 9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» у новій редакції за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, державний виконавець виносить вмотивовані постанови:
1) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі;
2) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі;
3) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі;
4) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.
Виходячи із змісту наведеної правової норми, у випадку виникнення заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, закон зобов`язує державного виконавця виносити постанови про тимчасові обмеження зазначених прав боржника.
Статтю 11 Закону України «Про виконавче провадження» було доповнено частиною четвертою, відповідно до якої строк обчислення заборгованості зі сплати аліментів для застосування заходів, передбачених пунктами 1-4 частин дев`ятої, дванадцятої статті 71 цього Закону, обчислюється з наступного робочого дня після винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.
У випадку виникнення заборгованості зі сплати аліментів закон зобов`язує державного виконавця виносити постанови про тимчасові обмеження прав боржника.
Разом з тим відповідно до п. 10 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» тимчасове обмеження боржника у праві керувати транспортними засобами не може бути застосовано в разі:
1) якщо встановлення такого обмеження позбавляє боржника основного законного джерела засобів для існування;
2) використання боржником транспортного засобу у зв`язку з інвалідністю чи перебуванням на утриманні боржника особи з інвалідністю I, II групи, визнаної в установленому порядку, або дитини з інвалідністю;
3) проходження боржником строкової військової служби, військової служби за призовом осіб офіцерського складу, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період або якщо боржник проходить військову службу та виконує бойові завдання військової служби у бойовій обстановці чи в районі проведення антитерористичної операції;
4) розстрочення або відстрочення сплати заборгованості за аліментами у порядку, встановленому законом.
Таким чином у разі незгоди боржника із застосованим до нього тимчасовим обмеженням у праві керувати транспортними засобами, він має довести в суді наявність хоча б однієї з вищезазначених підстав.
Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Заявником ОСОБА_1 не надано доказів на спростування наявної у нього заборгованості зі сплати аліментів. Також не надано до суду доказів неможливості застосувань тимчасових обмежень боржника у відповідності до п. 10 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження».
До заяви ОСОБА_1 на підтвердження свого тяжкого матеріального стану додав копію трудової книжки, відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів а утриманих податків, копію свідоцтва про народження ОСОБА_5 , довідку про склад сім`ї та копію кредитного договору (а.с. 26-38). Проте, зазначені обставини не є в розумінні статті 435 ЦПК України винятковими та такими, що істотно ускладнюють виконання рішення Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 17 березня 2006 року або роблять його неможливим.
Тимчасові обмежувальні заходи, вжиті державним виконавцем 07 серпня 2019 року на підставі ч. 9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», вдосконалюють порядок примусового стягнення, спрямовані на забезпечення належного виконання рішень щодо стягнення аліментів з метою зменшення розміру їх заборгованості, забезпечення захисту інтересів та належного утримання осіб, які їх отримують.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що в задоволенні заяви ОСОБА_1 слід відмовити в повному обсязі.
Керуючись ст.. ст. 435, 450, 451 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд-

ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні заяви ОСОБА_1 про розстрочення сплати заборгованості по аліментам та скасування постанови головного державного виконавця про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами- відмовити.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Куп`янський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі в 15-денний строк, з дня проголошення ухвали, апеляційної скарги, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом 15-ти днів, з дня отримання копії цієї ухвали.
Суддя Коваленко О.А.