ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/3071/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" листопада 2019 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Даниленко В.В.,

при секретарі - Скромна І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2017 року позивач, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 23.10.2017 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, вчинено виконавчий напис №17820 щодо звернення стягнення на Предмет іпотеки. Зазначає, що вчинення вказаного виконавчого напису було передчасним та незаконним, у зв`язку із чим він звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 13.12.2017 р. відкрито провадження у даній справі та постановлено провести розгляд даної справи в порядку загального позовного провадження.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали та просили задовольнити позов.

Представник відповідача Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» в судовому засіданні заперечував проти позову . У відзиві зазначив, що виконавчий напис вчиняється виключно за документально оформленими вимогами за якими стягнення заборгованості проводиться на підставі виконавчих написів нотаріусів. Банком було надано перелік документів які підтверджують заборгованість за договором.

В судове засідання треті особи, не з`явились, причини неявки суду не повідомили, повідомлялись належним чином.

Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Згідно положень ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Відповідно ч. 1 ст. 4 та ч. 1 ст. 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Судом встановлено та не спростовується сторонами, що 26.09.2008 року між Акціонерно - комерційним банком соціального розвитку Укрсоцбанк», та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір за умовами якого останній отримав кредит у сумі 168000,00 доларив США зі сплатою 11,40 відсотків річних та комісій, в розмірі та порядку визначених до кредитного договору та з кінцевим терміном повернення до 25 вересня 2028 року.

В забезпечення виконання кредитного договору, 26.09.2008 року між Акціонерно - комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», та ОСОБА_2 укладено іпотечний договір, згідно якого Іпотекодавець передав в іпотеку Іпотекодержателю нерухоме майно, а саме: квартиру №52 , що складається з 3 кім. Загальною площею 103,20 метрів квадратних та житловою площею 52, 90 метрів квадратних, що знаходиться за адресою АДРЕСА_5 .

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач, ОСОБА_1 прийняв спадщину і є фактичним власником нерухомого майна квартири №52 , що складається з 3 кім. Загальною площею 103,20 метрів квадратних та житловою площею 52, 90 метрів квадратних , що знаходиться за адресою АДРЕСА_5 .

23.10.2017 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, вчинено виконавчий напис №17820 щодо звернення стягнення на Предмет іпотеки квартири №52 , що складається з 3 кім. Загальною площею 103,20 метрів квадратних та житловою площею 52, 90 метрів квадратних, що знаходиться за адресою АДРЕСА_5 .

Відповідно до частин першої та третьої статті 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Нормою статті 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до приписів якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

При цьому стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного.

Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Така правова позиція викладена у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду України від 07.02.2018 у справі № 4071/14-ц та від 12.04.2018 у справі № 761/32388/13-ц.

Судом встановлено, що при зверненні до нотаріуса щодо вчинення виконавчого напису у якості підтверджуючих документів Акціонерно - комерційним банком соціального розвитку Укрсоцбанк», крім іншого було надіслано письмові вимоги (повідомлення) про усунення порушень основного зобов`язання, однак доказів отримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень, передбаченої п.2.3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, - матеріали справи не містять.

Позивачу нещодавно стало відомо про існування виконавчого напису коли він отримав постанову про відкриття виконавчого провадження.

Крім того, Відповідач був належним чином повідомлений про смерть Позичальника.

Відповідно до ст. 1281 ЦК України, спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємці, які прийняли спадщину.

Доказів того, що при вчиненні напису нотаріус отримував від Акціонерно - комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, чеки тощо), відповідачем не надано, тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості, зазначений у написі, є безспірними.

Крім того враховуючи той факт, що Акціонерно - комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» був належним чином повідомлений про смерть Позичальника, він мав можливість для задоволення вимог в межах строків встановлених ст. 1281 ЦК, не скориставшись таким правом, тому задоволення його вимог за рахунок отриманих від реалізації Нерухомого майна, порушить права Позивача як спадкоємця Позичальника.

Таким чином, нотаріус при вчиненні спірного напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом.

Підсумовуючи наведене вище, суд вважає позов ОСОБА_1 є обґрунтованим та таким, що ґрунтується на належних і допустимих доказах, у зв`язку з чим підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 88, 89 Закону України «Про нотаріат», ст. 35 Закону України «Про іпотеку», ст. 55, 129 Конституції України, ст. 24, 25, 30, 256-265, 1045 ЦК України, ст. 4, 5, 12, 76, 81, 82, 89, 133, 141, 263-265, 353, 354 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати виконавчий напис № 17820 від 04.09.2017, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським Володимиром Анатолійовичем, щодо звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_5 таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (ЄДРПОУ 0003909, м. Київ, вул. Ковпака, 29) на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: