Борівський районний суд Харківської області

справа: № 614/1265/18
провадження: 2/614/36/19
категорія: 26

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.02.2019 року

смт. Борова Борівського району Харківської області

справа № 614/1265/18

Борівський районний суд Харківської області в складі судді Гуляєвої Г. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу

за позовом ОСОБА_1

до АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_2 «ПРИВАТБАНК», треті особи: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_3, Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Барвінківському, Борівському, Ізюмському районах та м. Ізюм Головного територіального управління юстиції у Харківській області

про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню

за участю учасників справи:

позивача: ОСОБА_1,

представника відповідача: не зявився,

третіх осіб: не зявилися,

В С Т А Н О В И В :

1. Короткий зміст позовних вимог

21.12.2018 р. ОСОБА_1 звернувся до Борівського районного суду Харківської області з позовом до АТ КБ «ПриватБанк», треті особи: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_3, Міжрайонний ВДВС по Барвінківському, Борівському, Ізюмському районах та м. Ізюм ГТУЮ у Харківській області, в якому просив визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_3, вчинений 02.09.2015 р., зареєстрований в реєстрі за № 4688.

Позовні вимоги мотивовані наступними обставинами.

03.12.2015 р. старшим державним виконавцем ВДВС Борівського РУЮ Харківської області була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № 49505433.

Вказане виконавче провадження відкрите на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 від 02.09.2015 р., зареєстрованого в реєстрі за № 4688, про стягнення з позивача заборгованості за кредитним договором № HAH2AW11680001 від 26.04.2007 р. за період з 26.04.2007 р. по 21.08.2015 р., на загальну суму 300 968.05 грн. та витрат за вчинення виконавчого напису в розмірі 1700.00 грн.

Про існування виконавчого напису позивач дізнався лише 10.12.2018 р. після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження.

26.04.2007 р. між ОСОБА_1 та ЗАТ КБ «ПриватБанк» укладено кредитний договір № HAH2AW11680001, про надання кредиту в розмірі 54 483.82 грн. під 14.04 % річних (1,17 % на місяць), на строк до 25.04.2012 р.

За час дії кредитного договору, позивач постійно вів переговори з представниками відповідача щодо шляхів реструктуризації та дійсного розміру виниклої заборгованості.

Таким чином, позивач не мав наміру відмовлятися від реструктуризації заборгованості, було тільки незясованим питання щодо суми заборгованості, а тому і на даний час сума заборгованості має спірний характер, тому не може вважатися безспірною.

Але як виявилося, в період переговорів було вчинено виконавчий напис. Таким чином, позивач не міг раніше знати ні прізвища нотаріуса, який вчиняє виконавчий напис, ні суми, які стягуються з позивача, ні періоду, за який ці суми стягуються, тобто був позбавлений права надіслати нотаріусу свою згоду чи незгоду з сумами заборгованості, які були зазначені у виконавчому написі.

Також нотаріус повинен був направити на імя позивача запит щодо безспірності суми заборгованості та упевнитись про відсутність спору щодо розміру заборгованості. Вказані дії нотаріусом проведені не були.

Крім того, кредитний договір укладався на строк до 25.04.2012 р., тобто 25.04.2015 р. настав останній день трирічного строку в період якого відповідач мав право предявити вимоги до позивача щодо невиконання або неповного виконання кредитного договору. Станом на 02.09.2015 р. вказаний строк відповідачем було пропущено понад 4 місяці.

В матеріалах виконавчого провадження також відсутні первинні бухгалтерські документи, оформлені у відповідності до вимог ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», які доводять факт отримання позивачем коштів та факти їх оплати, періоди здійснення оплат.

Також, кредитний договір, на момент вчинення виконавчого напису вже не був документом, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

При цьому, нотаріусом в порушення вимог нормативних актів, не була перевірена безспірність заявлених вимог. В оскаржуваному виконавчому написі не зазначено якими документами підтверджується безспірність заборгованості позивача та саме у тих сумах, які зазначено в ньому.

2. Позиції учасників справи

Ухвалою судді від 26.12.2018 року у справі відкрито провадження і справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Станом на 19.02.2019 р. відзив на позовну заяву до Борівського районного суду Харківської області не надійшов.

Згідно ч. 2 ст. 191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Позивач в судове засідання не зявився, надав заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за його відсутності.

Відповідач в судове засідання повторно не зявився, причину неявки суду не повідомив. Про дату, час і місце судового засідання повідомлений у встановленому законом порядку, шляхом вручення судової повістки.

Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи без її участі.

Міжрайонний ВДВС по Барвінківському, Борівському, Ізюмському районах та м. Ізюм ГТУЮ у Харківській області в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, про дату, час і місце судового засідання повідомлений у встановленому законом порядку.

Відповідно до положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Більше того, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об'єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02 вересня 2010 року, "Смірнова проти України" від 08 листопада 2005 року, "Матіка проти Румунії" від 02 листопада 2006 року, "Літоселітіс проти Греції" від 05 лютого 2004 року та інші).

Приймаючи до уваги наведені положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, предмет спору, його значення для сторін, за письмової згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи без участі сторін та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі наявних матеріалів справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України, ч.2 ст. 247 ЦПК України.

3. Встановлені в судовому засіданні обставини справи

26.04.2007 р. між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № HAH2AW11680001 на строк з 26.04.2007 р. по 25.04.2012 р., згідно якого банк зобовязався надати позичальникові кредитні кошти у вигляді невідновлювальної кредитної лінії у розмірі 68 799.82 грн. (а.с.14-18).

02.09.2015 р. приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 вчинено виконавчий напис, згідно якого з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» належить стягнути за період з 26.04.2007 р. по 21.08.2015 р. заборгованість за кредитним договором № HAH2AW11680001 від 26.04.2007 р. в розмірі 300 968.05 грн. (а.с.12).

На підставі виконавчого напису № 4688 від 02.09.2015 р. старшим державним виконавцем ВДВС Борівського РУЮ Харківської області 03.12.2015 р. відкрито виконавче провадження відносно ОСОБА_1 (а.с.13).

4. Релевантні джерела права й акти їх застосування

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава14 Закону України «Про нотаріат» та Глава16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв'язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

5. Мотиви, з яких виходить суд при ухваленні рішення

З матеріалів справи вбачається, що між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 26.04.2007 р. укладено кредитний договір на строк з 26.04.2007 р. по 25.04.2012 р. Таким чином, у відповідача виникло право вимоги до позивача 26.04.2012 р., а виконавчий напис вчинено 02.09.2015 р.

Судом встановлено, що з виконавчого напису вбачається спір про право, оскільки строк, за який видається виконавчий напис, перевищує строк позовної давності, а сума кредитної заборгованості утворилася поза межами строку позовної давності.

У даному випадку не можна говорити про безспірність стягнення на користь АТ КБ «Приватбанк» із позивача грошової суми, адже наведена у виконавчому написі нотаріуса грошова сума кредитної заборгованості утворилася поза межами строку позовної давності.

Крім цього, сплив з дня виникнення у відповідача права вимоги до ОСОБА_1 до дня вчинення виконавчого напису більше трьох років, в силу ст. 88 Закону України «Про нотаріат» позбавляє нотаріуса права вчинення виконавчого напису.

З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису та чи не минуло більше трьох років з дня виникнення права вимоги.

Дані обставини підтверджують те, що заборгованість не можна вважати безспірною.

Таким чином, нотаріусом при вчиненні виконавчого напису не було зясовано, чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису, крім того, минуло більше трьох років з дня виникнення права вимоги.

Крім цього, із матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні напису нотаріус отримував від позивача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед банком, суми штрафних санкцій та процентів, зазначені у написі, є безспірними.

Отже, нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом, та дотримання стягувачем вимог закону щодо трирічного строку подання вимоги про вчинення виконавчого напису з часу настання у нього права на звернення по кожному окремому щомісячному платежу, чим порушив норми ст. 88 Закону України «Про нотаріат», п.284 Інструкції та п.1 Переліку.

6. Висновки суду за результатами розгляду справи

З дотриманням передбаченого законодавством порядку дослідження доказів, ухвалення судових рішень, судом було повно та всебічно зясовано всі обставини справи, на підставі яких, суд вважає за необхідне позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Вимог щодо стягнення судових витрат не заявлено.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 80, 81, 89, 141, 191, ч. 2 ст. 247, 259, 264, 265, 268, 273, 274-279, 280-282, п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України, на підставі ст.ст.15, 16, 18 ЦК України, ст.ст. 34, 39, 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_2 «ПРИВАТБАНК», треті особи: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_3, Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Барвінківському, Борівському, Ізюмському районах та м. Ізюм Головного територіального управління юстиції у Харківській області про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_3, вчинений 02.09.2015 р., зареєстрований в реєстрі за № 4688.

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Заочне рішення може бути переглянуте Борівським районним судом Харківської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку до Харківського апеляційного суду через Борівський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги через Борівський районний суд Харківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя Гуляєва Г. М.