ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7929/19 Справа № 204/9109/18 Суддя у 1-й інстанції - Антонюк О. А. Доповідач - Макаров М. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Макарова М.О.

суддів - Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.

при секретарі - Керімовій-Бандюковій Л.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 червня 2019 року по справі за позовом акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2018 року АТ "Райффайзен Банк Аваль" звернулись до суду із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

31 травня 2019 року АТ «Райффайзен Банк Аваль» до суду подали заяву про забезпечення позову в якій заявник просить суд накласти арешт на нерухоме майно (паркувальні місця та нежитлові приміщення), що перебувають у власності відповідача ОСОБА_2 , оскільки в провадженні суду перебуває зазначена справа та розмір заборгованості є значною, а тому невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробить неможливим виконання рішення суду.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 червня 2019 року у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено.

Ухвала суду мотивована тим, що у разі застосуванням зазначених вище заходів можуть бути порушені й інтереси інших осіб. Крім того до заяви не додано жодних відомостей відносно дійсної вартості майна щодо якого слід вжити заходи забезпечення позову, однак такі відомості потрібні для визначення, що вид забезпечення позову буде співмірним із заявленими вимогами. Також не може суд прийняти до уваги наполягання заявника по справі на задоволенні зазначеної вище заяви, оскільки вони спростовуються вищенаведеним, не ґрунтуються на фактичних даних та об`єктивно нічим не підтверджені.

В апеляційній скарзі АТ «Райффайзен Банк Аваль» просять ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою задовольнити їх заяву про забезпечення позову в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції безпідставно відмовлено у задоволенні заяви про забезпечення позову, оскільки не забезпечення позову, може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні заяви про забезпечення позову, районний суд виходив з того, що оскільки в заяві не обґрунтовано необхідність забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, також не зазначено, яким чином може сприяти виконанню рішення суду вказаний захід забезпечення позову, крім того не зазначено обставини та не надано документи, які б свідчили про те, що дійсно існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову у разі не вжиття цих заходів забезпечення позову, окрім того, в поданій заяві про забезпечення позову не обґрунтовано існування реальної загрози відчуження майна на користь третіх осіб, а лише містяться посилається на імовірність такої можливості, що за своєю суттю є суб`єктивним припущенням сторони заявника, також до заяви не надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження вище зазначеного, тобто з наведеного витікає, що заява немотивована та до неї не додані додаткові документи та інші докази, що підтверджують необхідність забезпечення позову саме у такий спосіб, як зазначено у заяві.

Проте, колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснено, що суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. При вирішенні питання щодо наявності або відсутності підстав для застосування заходів забезпечення позову судом, між іншим, підлягають встановленню: наявність або відсутність спору, наявність або відсутність реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовними вимогам, співмірність заявлених позовних вимог до майна, яким заявник просив забезпечити позов.

Проте, постановляючи спірну ухвалу, районний суд взагалі не навів правових обґрунтувань доводів, щодо відмови у задоволенні заяви про забезпечення позову, не перевірив докази на які посилається позивач на обґрунтування заяви, а також не перевірив співмірність вартості нерухомого майна із сумою боргу, у зв`язку з чим прийшов передчасного висновку про відмову у задоволенні заяви.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а ухвала суду - скасуванню, з направленням справи для вирішення питання про скасування забезпечення позову до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 376 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" - задовольнити частково.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 червня 2019 року - скасувати, справу направити до суду першої інстанції на новий розгляд для вирішення питання про забезпечення позову.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Е.Л. Демченко

Т.Р. Куценко