ЄУН № 335/3690/19
пр. № 2/336/2599/2019
РІШЕННЯ

Іменем України

26 грудня 2019 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Дацюк О.І., при секретарі Скибі О.Б., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені у зв`язку з простроченням сплати аліментів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2 , вказавши, що сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом із позивачем. Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 26.01.2015 року з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 на утримання неповнолітньої ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частки усіх видів доходу (заробітку), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Починаючи з 18.12.2014 року до досягнення дитиною повноліття. Натомість відповідач ОСОБА_2 аліменти за рішенням суду не сплачував, у зв`язку з чим утворилась заборгованість станом на 01.06.2019 року у сумі 21800.5 гривень. По суті вимог ОСОБА_1 просила стягнути з ОСОБА_2 пеню за прострочення сплати аліментів в сумі 19246,5 гривень за період з вересня 2018 року по червень 2019 гривень.

Ухвалою суду від 25.07.2019 року було відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

04.09.2019 року відповідачем ОСОБА_2 подано відзив на позовну заяву, в якій відповідач просив відмовити у задоволенні позову, вказуючи, що розрахунок заборгованості аліментів, наданий позивачем, є невірним, позивач сплачував аліменти та має заборгованості.

11.09.2019 року позивачем надано відповідь на відзив.

При дослідженні письмових доказів, наданих позивачем, встановлено наступне.

ОСОБА_6 та ОСОБА_7 є батьками неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджено копією свідоцтва про народження.

ОСОБА_7 змінила прізвище на ОСОБА_8 , а ОСОБА_6 змінив прізвище на ОСОБА_9 .

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 26.01.2015 року з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частки усіх видів доходу (заробітку), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18.12.2014 року до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості державного виконавця Шевченківського ВДВС м. Запоріжжя від 04.06.2019 року, станом на 31.05.2019 року загальна сума заборгованості ОСОБА_2 зі сплати аліментів становить 21800,5 гривень.

З наданого відповідачем розрахунку заборгованості державного виконавця Шевченківського ВДВС м. Запоріжжя від 29.08.2019 року, станом на 29.08.2019 року ОСОБА_2 не має заборгованості по аліментам.

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

За ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Аналогічним чином питання обов`язків доказування і подання доказів регулює ст. 81 ЦПК, за якою кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Позивачем та відповідачем надано два розрахунки заборгованості по аліментам, які здійснені одним і тим саме державним виконавцем, але містять суперечливі відомості.

Так, як вбачається з обох розрахунків за період часу з вересня 2018 року по червень 2019 року ОСОБА_2 мав сплатити аліменти в сумі 24486,5 гривень, при цьому станом на серпень 2018 року розмір заборгованості державним виконавцем зазначено мінус 20827,75 гривень, а у серпні 2019 року розмір заборгованості вказаний мінус 22330,51 гривень.

Відповідачем надано копії квитанції про сплату 4390.41 гривню 09.10.2018 року та суми у 5000 гривень 11.06.2019 року, натомість такі суми не відображені у розрахунку заборгованості державного виконавця.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивачем не надано належних та достатніх доказів наявності заборгованості зі сплати аліментів, а також її розміру, тож суд не вбачає підстав для задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 76-81, 141, 258, 259, 263-265, 274-279 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені у зв`язку з простроченням сплати аліментів залишити без задоволення.

Відповідно до ст. 265 ч. 5 ЦПК України зазначаються наступні відомості:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , індивідуальний ідентифікаційний номер НОМЕР_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса проживання: АДРЕСА_2 , індивідуальний ідентифікаційний номер НОМЕР_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. З урахуванням положень п. 15.5 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України апеляційна скарга подається через суд першої інстанції.

Суддя О.І. Дацюк

Повне судове рішення складене 26 грудня 2019 року