Справа № 689/1156/18
РІШЕННЯ

Іменем України

16.12.2019 року Ярмолинецький районний суд Хмельницької області -

головуючий - суддя Баськов М.М.

за участю:

секретаря судового засідання Кушнір О.М.

представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Ярмолинці цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Служба у справах дітей Ярмолинецької районної державної адміністрації Хмельницької області, Служба у справах дітей Лиманської районної державної адміністрації Одеської області, про позбавлення батьківських прав,

встановив:

У травні 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про позбавлення його батьківських прав відносно сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На обґрунтування заявлених вимог позивач зазначила, що 17 лютого 2004 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Комінтернівського районного управління юстиції Одеської області вона зареєструвала шлюб з відповідачем ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_4 . Подружнє життя не склалося і рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 29.09.2010 шлюб між ними було розірвано. З січня 2010 року сторони не підтримують подружні відносини, проживають окремо. Дитина проживає з позивачем. Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 13.01.2014 з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на дитину в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, однак відповідач протягом останніх чотирьох років їх не сплачує, внаслідок чого утворилася заборгованість в сумі 20785,90 грн. Також ОСОБА_3 ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню сина, не турбується про його фізичний і духовний розвиток, не займається доглядом за дитиною, ні морально, ні фізично дитину не підтримує, життям та здоров`ям сина не цікавиться.

Позивач, яка у встановленому порядку оповіщена про час, день і місце розгляду справи, в судове засідання не з"явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності.

Відповідач, який у встановленому порядку оповіщений про час, день і місце розгляду справи, в судове засідання не з"явився, подав до суду відзив на позов, у якому проти задоволення позову заперечив. Пояснив, що, не зважаючи на відсутність постійної роботи, він по мірі фінансової можливості добровільно позивачу надавав матеріальну допомогу на утримання сина. Довідки-розрахунки заборгованості по аліментах, надані позивачем, не відповідають дійсності, а сума заборгованості вдвічі менша. Крім того, вказав, що твердження позивача про те, що він ухиляється від виконання батьківських обов"язків щодо сина не відповідає дійсності, оскільки саме позивач не допускає його до дитини, запобігає його спілкуванню з сином, що унеможливлює повноцінне виконання ним батьківських обов"язків. Позивач створила такі умови, за яких відповідач не має змоги спілкуватися та бачитись з сином, займатися його розвитком та вихованням. Тому вважає, що відсутні будь-які підстави щодо позбавлення його батьківський прав.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечила, пояснила, що згідно висновку органу опіки і піклування Ярмолинецької районної державної адміністрації було встановлено, що між ОСОБА_3 і ОСОБА_2 є непорозуміння, через що відповідач не мав можливості спілкуватися з сином. Також вказала, що ОСОБА_3 перераховував ОСОБА_2 кошти на утримання дитини. Зазначила, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і потрібно довести вину відповідача в ухиленні від виконання батьківських обов"язків, а тому просила у задоволенні позову відмовити.

Представник Служби у справах дітей Лиманської районної державної адміністрації Одеської області, який у встановленому порядку оповіщений про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з"явився, подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав та просив справу розглянути у його відсутності. Пояснив, що згідно інформації, яка надійшла від ОСОБА_2 , її неповнолітнього сина ОСОБА_4 , а також депутата Доброславської селищної ради відповідач ОСОБА_3 до сина не приїжджає, не спілкується з ним, матеріально йому не допомагає, життям та розвитком дитини не цікавиться, участі у вихованні не приймає. Дитина не має бажання зустрічатися з батьком.

Представник Служби у справах дітей Ярмолинецької районної державної адміністрації Хмельницької області, який у встановленому порядку оповіщений про час, день і місце розгляду справи, в судове засідання не з"явився.

Заслухавши представника відповідача, дослідивши докази по справі, суд прийшов до таких висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 30.09.2004 відділом реєстрації актів цивільного стану Комінтернівського районного управління юстиції Одеської області (а.с. 7).

Відповідач не виконує свої обов`язки по вихованню дитини, зокрема, не піклується про його життя і здоров`я, фізичний і духовний розвиток.

Дані обставини підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме: актом від 04.04.2018, складеним депутатом Доброславської селищної ради ОСОБА_6 у присутності сусідніх землевласників про те, що ОСОБА_3 не проживає в АДРЕСА_1 (а.с. 11); довідкою Доброславського навчально-виховного комплексу "Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів - гімназія" №153 від 13.04.2018, згідно якої ОСОБА_4 навчається у даному навчальному закладі і за весь навчальний період батько ОСОБА_3 до навчального закладу не з"являвся (а.с. 14).

Поважної причини, яка б перешкоджала відповідачу виконувати свої батьківські обов`язки по вихованню дитини, судом не встановлено.

Згідно висновку органу опіки та піклування Ярмолинецької районної державної адміністрації №544/2018-р від 26.12.2018 ОСОБА_3 бажає приймати активну участь у вихованні та розвитку своєї дитини, підтримувати її фінансово та має намір звернутися до служби у справах дітей за місцем проживання дитини щодо усунення перешкод у спілкуванні з неповнолітнім сином ОСОБА_4 . Тому підстав для позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 стосовно дитини ОСОБА_4 немає (а.с. 66).

Згідно висновку органу опіки та піклування Лиманської районної державної адміністрації №02-18/01/1596 від 15.07.2019 після розлучення ОСОБА_3 не проявляв та не проявляє батьківської турботи відносно сина ОСОБА_4 , не цікавиться його життям та здоров"ям, не займається його вихованням, жодного разу до нього не приїздив, несвоєчасно сплачує аліменти на утримання сина, ухиляється від виконання батьківських обов"язків. За час розгляду даної справи в суді ОСОБА_3 не вжив жодних заходів для налагодження відносин із сином, не приїхав до нього і не зателефонував, не звернувся до служби у справах дітей Лиманської районної державної адміністрації, що свідчить про те, що останній продовжує ухилятися від виконання батьківських обов"язків. Тому позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 стосовно дитини ОСОБА_4 є доцільним, відповідає інтересам дитини (а.с. 93).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Позбавлення батьківських прав - це насамперед санкція за протиправну поведінку матері або батька, яку можна вважати юридичною відповідальністю.

Між тим, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, при цьому слід враховувати як мати (батько) ставляться до дитини, які між ними взаємовідносини, бажання батьків приймати участь у вихованні дитини.

Відповідно до ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" від 26.04.2001 № 2402-III якою визначені права, обов`язки та відповідальність батьків за виховання та розвиток дитини, виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних, історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Згідно Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 (ратифікованої Постановою Верховної Ради Української РСР N789-XII від 27.02.1991) держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Згідно п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України N 3 від 30.03.2007 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Оцінюючи встановлене та враховуючи те, що в ході судового розгляду доведена винна поведінка ОСОБА_3 щодо невиконання своїх обов`язків по вихованню дитини, проте, враховуючи обставини справи і що відповідач бажає приймати активну участь у вихованні та розвитку своєї дитини, суд приходить до висновку про те, що у задоволенні позову про позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_4 слід відмовити, попередивши відповідача про необхідність зміни ставлення до виховання дитини, і покласти на орган опіки та піклування Лиманської районної державної адміністрації Одеської області контроль за виконанням відповідачем батьківських обов"язків.

На підставі ст. 164 СК України, керуючись ст. 12, 13, 81, 141, 206, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд

вирішив:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , який проживає в АДРЕСА_2 ) про позбавлення його батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає в АДРЕСА_1 ).

Попередити ОСОБА_3 про необхідність змінити ставлення до виховання дитини.

Покласти на орган опіки і піклування Лиманської районної державної адміністрації Одеської області контроль за виконанням ОСОБА_3 своїх батьківських обов`язків.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до Хмельницького апеляційного суду через Ярмолинецький районний суд Хмельницької області протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя підпис

Копія вірна:

Суддя М.М.Баськов