гСправа № 358/1407/18 Провадження № 2/358/76/19
18 лютого 2019 року м. Богуслав
Богуславський районний суд Київської області в складі: головуючого судді Корбута В.М., при секретарі Ведмеденко І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Богуславі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,
В судове засідання призначене на 29.11.2018 року, 21.12.2018 року, 18.01.2019 року та 18.02.2019 року позивач ОСОБА_1 та її представники ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не з'явилися. Натомість представники позивача ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися до суду з клопотаннями від 21.11.2018 року, 20.12.2018 року та 18.01.2019 року, в яких просили позовні вимоги задовольнити та розглянути справу без їх участі. Не заперечували проти ухвалення заочного рішення, про наслідки якого відомі та зрозумілі (а.с.22, 25, 38).
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилися без поважних причин, не дивлячись на те, що про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином шляхом направлення судових повісток та оголошенням розміщеного на веб-сайті суду, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 21, 29, 34, 38). Про причини неявки не повідомив. Відзив на позов не подав.
Зважаючи на ці обставини, суд керується ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), яка згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, та яка визначає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Відповідно до постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 № 11 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних і справ про адміністративні правопорушення» строки, встановлені Цивільним процесуальним кодексом України, є обов'язковими для судів та учасників судових процесів, оскільки визначають тривалість кожної стадії процесу або час, протягом якого має бути вчинено процесуальну дію (наприклад, строк оскарження судового рішення, строк подачі зауважень щодо журналу судового засідання). Зазначене є завданням цивільного судочинства та кримінального провадження (стаття 1 ЦПК, стаття 2 КПК). Розумним, зокрема, вважається строк, що є об'єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.
Верховний Суд України у постанові від 01 лютого 2017 року у справі № 6-1957цс16, яка є обов'язковою для усіх суб'єктів правозастосування та судів, вказав на те, що розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).
Ураховуючи, що відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин, судом визнано за можливе розглянути справу за його відсутності і ухвалити заочне рішення за правилами ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України.
Згідно із приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши та оцінивши надані докази у їх сукупності з увагою на їх належність, допустимість та достатність, проаналізувавши доводи, які викладені в позовній заяві і оглянувши їх з матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.
Згідно пунктів 4.1. та 4.2. додаткової угоди передбачено, що у разі несвоєчасного повернення позичальником позики, він зобов'язаний відповідно до ст. 625 ЦК України сплатити позикодавцю суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% процентів річних від простроченої суми. При цьому позичальник зобов'язаний сплатити позикодавцю неустойку у розмірі 1% за кожний календарний день існування простроченої заборгованості.
Відповідно до ст. ст. 629, 525, 526 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.
Враховуючи, що відповідач ОСОБА_2 належним чином не виконував свої зобов'язання перед позивачем, передбачені умовами додаткової угоди від15.03.2018 року до договору позики від 24.12.2015 року, внаслідок чого виникла заборгованість в загальній сумі 193185,62 грн., суд вважає, що є всі законні підстави для задоволення вимог позивача.
У відповідності до ст. 141 ЦПК України, судовий збір у розмірі 1931,86 грн., який сплачено позивачем, слід стягнути з відповідача на користь позивача.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 10-13, 81, 89, 141, 223, 259, 263- 265, 268, 280-283, 352, 354 ЦПК України, ст.ст. 509, 526, 549, 612, 625, 629, 1046, 1047, 1049, 1050 ЦК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, РНОКПП: НОМЕР_1, паспорт серії НОМЕР_3, виданий 21.01.2001 року Богуславським РВ ГУ МВС України в Київській області, зареєстрованого по АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 1931 (одну тисячу тридцять одну) гривню 86 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Відповідач має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення суду може бути оскаржене позивачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Богуславський районний суд Київської області.
Головуючий: суддя В. М. Корбут