Справа №628/2607/19
Провадження №2/628/1134/19
18 вересня 2019 року Куп`янський міськрайонний суд Харківської області
у складі: головуючого судді Скородєлової В.В.
за участю секретаря судового засідання Буткової В.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Куп`янську Харківської області у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України, представник позивача: ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних із здійсненням регламентної виплати потерпілому, -
Представник за довіреністю Моторного (транспортного) страхового бюро України - Ратушний С.І. звернувся до Куп`янського міськрайонного суду Харківської області з позовом до відповідача ОСОБА_2 , в якій просить стягнути з ОСОБА_2 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України: витрати, пов`язані із здійсненням регламентної виплати потерпілому, в розмірі 5336,05 грн.; витрати, понесені позивачем на проведення дослідження КТЗ та збір документів, у розмірі 1300,00 грн.; судові витрати, пов`язані з оплатою судового збору - в розмірі 1921,00 грн..
В обґрунтування позову вказав, що 18.09.2016 року близько 10.40 год. в смт. Куп`янськ-Вузловий, Куп`янського району, Харківської області, по вул. Сонячній, сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля VOLKSWAGEN LT31 д.н. НОМЕР_1 , який знаходився під керуванням відповідача та транспортного засобу RENAULT SANDERO, д.н. НОМЕР_2 ,який належить ОСОБА_3 ..
За результатами даної дорожньо-транспортної пригоди на відповідача за порушення вимог п. 10.1, п. 14.2 (г) Правил дорожнього руху України, складено протокол про адміністративне правопорушення.
13.03.2017 року постановою Куп`янського міськрайонного суду Харківської області відповідача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль RENAULT SANDERO, д.н. НОМЕР_2 , був пошкоджений, внаслідок чого його власнику завдано матеріальних збитків.
Станом на дату скоєння дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача не застрахована за Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
За послуги ПАТ «СК «Країна» позивач поніс витрати в розмірі: 1300,00 грн.. Даний факт підтверджується рахунком № 68/св/2016 від 04.11.2016 року. Актомта платіжним дорученням № 68/св/2016 від 15.12.2016 року.
Зазначена шкода особисто відповідачем потерпілому не відшкодована.
20.09.2016 року відповідно до положень ст. 33 Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», потерпілий подав позивачу повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду.
24.03.2017 року керуючись ст. 35 та пп. а) п. 41.1 ст. 41 Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», потерпілий подав позивачу заяву про відшкодування шкоди.
На підставі Наказу № 7523 від 11.08.2017 року позивач відшкодував ОСОБА_3 майнову шкоду, в розмірі 5336,05 грн..
Відповідно до пп. 38.2.1 п. 38.2 ст. 38 Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у п. 13.1 ст. 13 цього Закону.
Ухвалою судді від 30.08.2019 року у справі відкрито провадження і справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.
В судове засідання представник позивача не з`явився, зазначивши в позовній заяві про розгляд справи без його участі.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причину неявки до суду не повідомив, відзиву на позовну заяву та заяви про розгляд справи за його відсутності не надав, поважності неявки не убачається. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження,у зв`язку з чим зі згоди представника позивача та на підставі ст.ст. 280, 281 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Фіксація судового розгляду справи технічними засобами не проводилась, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню.
Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено та підтверджено наявними у справі доказами, що згідно постанови Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 13.03.2017 року по справі № 628/3558/16-п, провадження №3/628/2/17 (а.с. 5) 18.09.2016 року близько 10.40 год. в смт. Куп`янськ-Вузловий, Куп`янського району, Харківської області, по вул. Сонячній, ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки VOLKSWAGEN LT31 д.н. НОМЕР_1 , при здійснені обгону невірно обрав безпечний інтервал, в результаті чого зіткнувся з автомобілем марки RENAULT SANDERO. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди обидва авто отримали механічні пошкодження.
Так, з урахуванням всіх обставин, суддя дійшов висновку про порушення ОСОБА_2 Правил дорожнього руху України, що спричинило пошкодження транспортних засобів, його винність у даному ДТП, в його діях вбачаю склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме: порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.
З урахуванням того, що з моменту вчинення адміністративного правопорушення, на час розгляду справи № 628/3558/16-п, провадження №3/628/2/17, минув тримісячний строк для накладення стягнення, провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито.
Вищевказана постанова суду набрала законної сили 24.03.2017 року.
Крім того, постановою Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 13.03.2017 року по справі № 628/3557/16-п, провадження №3/628/1/17 (а.с. 6) провадження у справі про притягнення власника автомобіля марки RENAULT SANDERO - ОСОБА_3 , до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП також закрито у зв`язку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності. Дана постанова набрала законної сили 24.03.2017 року.
Згідно з ч.5 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.
Згідно з ч.6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Відповідно до ст.39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
МТСБУ є непідприємницькою (неприбутковою) організацією i здійснює свою діяльність відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», законодавства України та свого Статуту.
Основними завданнями МТСБУ є здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (ст.39 ч.2.1. Закону).
Згідно ст.41 п.41.1 п.п. «а» Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
Відповідно до ст. 25 Закону України «Про страхування», здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування або законодавством на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.
З вимог ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України вбачається, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Відповідно до ст.1187 ЦК України, шкода, спричинена джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій основі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання чи утримування якого створює підвищену небезпеку; особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.
Відповідно до ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу), до винної особи у розмірі визначеного відшкодування.
Згідно з вимогами ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.
З статті 5 зазначеного Закону вбачається, що об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.
Відповідно до п.22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Як роз`яснено в п. 26 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», до страховика, який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Зазначена правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 5 квітня 2017 року № 6-2806цс16.
Згідно ч.ч. 1-4 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами : письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Згідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Таким чином, МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність (п.п. 38.2.1, п. 38.2, ст. 38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»), отже виходячи з вищевикладеного, та беручи до уваги те, що станом на час розгляду справи, відповідачем відшкодування шкоди не відбулося, будь-яких належних доказів з приводу заперечення суми страхового відшкодування не надано, суд приходить до висновку про задоволення вимог в частині стягнення витрат, пов`язаних із здійсненням регламентної виплати потерпілому.
Що стосується позовних вимог в частині стягнення витрат, понесених позивачем на проведення дослідження КТЗ та збір документів, у розмірі 1300,00 грн., то суд відмовляє у задоволенні цих вимог з наступних підстав.
Визначені ЦПК України види судових витрат є вичерпними, тому на сторони та інших осіб, які беруть участь у справі, не може покладатися обов`язок нести інші витрати, не передбачені законодавством. Склад судових витрат по окремим його видам не є вичерпним.
Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Так, витрати пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду, можуть бути понесені лише після відкриття провадження у справі, тому витрати на збір документів не можуть бути покладені на відповідача як і за проведення дослідження КТЗ, яке не підтверджено належними доказами, адже акт виконаних робіт для МТСБУ не містить конкретних даних щодо переданого експертного звіту, а наданий позивачем на підтвердження своїх позовних вимог звіт №964 про визначення вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу КТЗ, складений 03.11.2016 року, на підставі договору, укладений між суб`єктом оцінювальної діяльності ОСОБА_4 та ТОВ «ЕК «Укравтоекспертиза-Асіст»» №150/12 від 23.07.2012 року.
Після всебічного, повного дослідження, оцінки наявних матеріалів та обставин справи, а також враховуючи спірні цивільно-правові відносини між учасниками справи, які вирішуються тільки в судовому порядку, суд оцінивши достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вимоги норм матеріального та процесуального права, приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог позивача.
Позивачем під час пред`явлення позову було сплачено судовий збір в розмірі 1921,00 (а.с. 1). Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд розподіляє судові витрати на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Таким чином, враховуючи пропорційність розміру задоволених позовних вимог суд стягує з відповідача на користь позивача понесені останнім судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1549,20 грн.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 82, 89, 133, 141, 258, 259, 264-265, 279, 280 ЦПК України, ст. ст. 990, 993, 1166, 1187, 1188, 1191 ЦК України, Законом України «Про страхування», ст.ст. 3, 22, 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд
Позов Моторного (транспортного) страхового бюро України, представник позивача: ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних із здійсненням регламентної виплати потерпілому задовольнити частково.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Куп`янський міськрайонний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

На виконання вимог ч. 10 ст. 272 ЦПК України суд повідомляє учасникам справи веб-адресу сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою вони можуть отримати інформацію по даній справі: http://kpm.hr.court.gov.ua/sud2023/gromadyanam/csz/.

Повний текст рішення суду виготовлений 20.09.2019 року.

Суддя: В.В. Скородєлова