САМАРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Справа №206/1771/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.11.2019 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Румянцева О.П.

при секретарі Ніколайчук Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпро в порядку загального позовного провадження матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Восьма дніпровська державна нотаріальна контора про визнання права власності на частину домоволодіння в порядку спадкування за заповітом,

за участю: позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_3 ,

відповідача ОСОБА_2 , -

ВСТАНОВИВ:

28 березня 2019 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Восьма дніпровська державна нотаріальна контора про визнання права власності на частину домоволодіння в порядку спадкування за заповітом. Свої вимоги обґрунтувала тим, що її рідному брату ОСОБА_4 , його дружині ОСОБА_5 , його синам ОСОБА_6 та ОСОБА_6 , а також синові ОСОБА_5 ОСОБА_2 на праві власності на підставі договору міни квартири та частини будинку, посвідченого приватним нотаріусом ДМНО Насобіним О.В. 10.07.1997 року за реєстровим номером №4288 та зареєстрованого в ДМБТІ 06.01.1998 року, належало 65/100 частин житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , кожному з співвласників належало по 65/500 його частин, що підтверджується договором міни. Домоволодіння АДРЕСА_2 складається з: житлового будинку літ. А-1 загальною площею 73,5 кв.м., житловою площею 43,1 кв.м. та господарсько-побутових будівель: літньої кухні Б,В, гаражу Д, вбиральні Е, душу Ж, вбиральні З, огорожі 1-7, споруд К,І,ІІ. 65/100 частин житлового будинку складаються з: в житловому будинку літ. А-1 квартира № 1 житловою площею 21,7 кв.м, Ѕ прибудови А1-1, Б, В літні кухні, Д гараж, З вбиральня, огорожі №5, 4,1 Ѕ № 3, 7,К,І, споруда І. Син брата ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спадщину після його смерті 65/ ІНФОРМАЦІЯ_2 частин спірного домоволодіння прийняли в рівних частках його батьки: брат ОСОБА_4 та ОСОБА_5 Частка кожного спадкоємця складала (65/500:2) 65/1000 частин домоволодіння. Син її брата помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . На момент своєї смерті він проживав в спірному домоволодінні, співвласником якого він був, але не був у ньому зареєстрований. Незадовго до своєї смерті він відбував покарання в місцях позбавлення волі, а після повернення додому не зареєстрував своє місце проживання. Іншого житла, крім частки домоволодіння ОСОБА_6 не мав. В його свідоцтві про смерть місце смерті вказано Самарський район. Шлюб її брата ОСОБА_4 та його дружини ОСОБА_5 був розірваний, тому після смерті ОСОБА_5 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_4 він не був її спадкоємцем. Спадщину після смерті ОСОБА_5 успадкував її син ОСОБА_2 .. Його частка в праві власності на спірне домоволодіння складає (65/500+65/1000+65/1000+65/500) 195/500 його частин, або 39/100. Частка її брата ОСОБА_4 складала (65/500+65/1000+65/1000) 130/5000 частин спірного домоволодіння, або 26/100. 20.10.2010 року її брат ОСОБА_4 склав заповіт, що був посвідчений державним нотаріусом Восьмої дніпровської державної нотаріальної контори, яким належну йому частину домоволодіння АДРЕСА_1 заповів їй - ОСОБА_1 ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 . Після його смерті, у встановленим законодавством порядку вона звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. 10.08.2018 року їй було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 65/500 частин спірного домоволодіння, які належали її братові ОСОБА_4 на підставі договору міни. 30.10.2018 року їй було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 65/1000 частин спірного домоволодіння, які її брат успадкував після смерті свого сина ОСОБА_6 , але не оформив своїх спадкових прав. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 04.10.2018 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті брата на 65/1000 частин спірного домоволодіння, які він успадкував після смерті свого сина ОСОБА_6 у зв`язку з тим, що брат не вчинив дії, що свідчать про прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 сина ОСОБА_6 . Просила суд увалити рішення, яким визнати за нею право власності на 65/1000 частин домоволодіння АДРЕСА_2 , яке в цілому складається з житлового будинку літ. А-1 загальною площею 73,5 кв.м., житловою площею 43,1 кв.м., та господарсько-побутових будівель: літньої кухні Б,В, гаражу Д, вбиральні Е, душу Ж, вбиральні З, огорожі 1-7, споруд К,І,ІІ по АДРЕСА_2 , в порядку спадкування за заповітом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_4 , який успадкував цю частку домоволодіння, але не оформив свої спадкові права, після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

15.04.2019 року ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська провадження по справі було відкрито та справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження (а.с.30-31).

В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити на підставі обставин, викладених у позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог.

Представник третьої особи Восьмої дніпровської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні було встановлено, що рідному брату позивача ОСОБА_4 , його дружині ОСОБА_5 , його синам ОСОБА_6 та ОСОБА_6 , а також синові ОСОБА_5 ОСОБА_2 на праві власності належало 65/100 частин житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, тобто по 65/500 його частин кожному з співвласників, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується договором міни квартири та частини будинку, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Насобіним О.В. від 10.07.1997 року, за реєстровим номером №4288 та зареєстрованого в ДМБТІ 06.01.1998 року та занесеного в реєстрову книгу №611, за реєстровим номером №91 (а.с. 6).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 03.11.2000 року (а.с.12).

Спадщину після його смерті прийняли в рівних частках його батьки брат позивача ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , частка кожного спадкоємця склала (65/500:2)=65/1000 частин домоволодіння.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_6 , син брата позивача, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 25.12.2007 року (а.с. 11).

Спадщину після його смерті прийняли в рівних частках його батьки брат позивача ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , частка кожного спадкоємця склала (65/500:2)=65/1000 частин домоволодіння.

12.08.2009 року шлюб ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було розірвано що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3 від 12.08.2009 року (а.с. 72).

Спадщину після смерті ОСОБА_5 успадкував її син ОСОБА_2 , частка якого в праві власності на домоволодіння складає 39/100 частин (65/500+65/1000+65/1000+65/500) = 39/100.

Частка брата позивача - ОСОБА_4 складала 26/100 частин (65/500+65/1000+65/1000) = 130/500.

20.10.2010 року ОСОБА_4 склав заповіт, яким належну йому частину домоволодіння АДРЕСА_1 заповів ОСОБА_1 , що підтверджується безпосередньо, заповітом, який був посвідчений державним нотаріусом Восьмої Дніпропетровської державної нотаріальної контори (а.с. 15)

ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_4 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 від 23.11.2017 року (а.с.14).

Після його смерті позивач звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. 10.08.2018 року державним нотаріусом Восьмої дніпровської державної нотаріальної контори було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 65/500 частин спірного домоволодіння, що належали ОСОБА_4 на підставі договору міни (а.с.99).

30.10.2018 року державним нотаріусом Восьмої дніпровської державної нотаріальної контори їй було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 65/1000 частин спірного домоволодіння, які ОСОБА_4 успадкував після смерті сина ОСОБА_6 , однак не оформив своїх спадкових прав (а.с.134)

04.10.2018 року постановою нотаріуса їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті брата ОСОБА_4 на 65/500 частин спірного домоволодіння, що він успадкував після смерті свого сина ОСОБА_6 у зв`язку з тим, що він не вчиняв дії, які свідчать про прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 свого сина ОСОБА_6 (а.с.107)

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснила, що знайома з позивачем та відповідачем багато років, їй відомо, що брати та батько проживали всі разом, брати Баланюки зловживали спиртними напоями, батько їх доглядав. ОСОБА_8 проживав разом із батьком, він помер через хворобу, вона була присутня на похоронах.

Статтями 16, 328 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути в тому числі і визнання права; право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).

Згідно зі ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті; у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу; право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до статті 13 Конституції України власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству.

Основоположні принципи здійснення правомочностей власника сформульовані у статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 04 листопада 1950 року), що набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року та є складовою її правової системи відповідно до вимог статті 9 Конституції України.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Стаття 4 ЦПК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Позивач прийняла спадщину після смерті брата ОСОБА_4 відповідно до заповіту.

Свідок, допитаний в судовому засіданні підтвердив факт проживання ОСОБА_6 на час смерті за місцем реєстрації та проживання свого батька ОСОБА_4 , будь-яких інших доказів на спростування зазначених обставин, суду надано не було, у зв`язку з чим суд вважає доведеним той факт, що ОСОБА_4 успадкував 65/1000 частин спірного домоволодіння після смерті свого сина ОСОБА_6 , оскільки на час смерті проживав з ним за одною адресою.

Враховуючи вищенаведене, оцінюючи всі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість та доведеність вимог позивача та вважає за необхідне визнати за позивачем право власності на 65/1000 частин домоволодіння АДРЕСА_2 в порядку спадкування за заповітом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_4 , що успадкував зазначену частку домоволодіння після смерті ОСОБА_6 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує на підставі ст.141 ЦПК України та вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору у розмірі 768 грн 40 коп..

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 13, 41 Конституції України, ст.ст. 16, 328, 1223, 1216-1217, 1268 Цивільного кодексу України, ст.ст. 4,5, 79-81, 141, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , іпн. НОМЕР_5 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_4 , іпн. НОМЕР_6 ), третя особа: Восьма дніпровська державна нотаріальна контора (м. Дніпро, вул. Космонавта Волкова, 3) про визнання права власності на частину домоволодіння в порядку спадкування за заповітом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 права власності на 65/1000 частин домоволодіння АДРЕСА_2 , яке в цілому складається з житлового будинку літ. А-1 загальною площею 73,5 кв.м., житловою площею 43,1 кв.м. та господарсько-побутових будівель: літньої кухні Б, В, гаражу Д, вбиральні Е, душу Ж, вбиральні З, огорожі 1-7, споруд К, І, ІІ по АДРЕСА_2 , в порядку спадкування за заповітом після ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , що успадкував цю частину домоволодіння після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 768,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення.

Суддя О.П.Румянцев