Справа № 524/2396/18
Провадження № 2/524/1457/18
14.02.2019 року Автозаводський районний суд м. Кременчука у складі:
головуючого судді Кривич Ж.О.,
з участю секретаря судового засідання Крижановській Я.О.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
ВСТАНОВИВ:
У квітні 2018 року до суду звернувся ПАТ «Укрсоцбанк» з позовом до ОСОБА_1, просив стягнути з відповідача заборгованість по Договору кредиту № 720/1-078 від 25.12.2007 року в сумі 666 877 грн. 70 коп.
У судове засідання представник позивача не зявився, на адресу суду надіслав клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував; просив суд справу слухати в порядку спрощеного позовного провадження.
Відповідач у судове засідання не прибула, про дату розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомляла, письмової заяви про розгляд справи в її відсутність суду не надала.
Сторони у судове засідання не зявилися, суд приходить до висновку про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: малозначні справи; що виникають з трудових відносин.
Ч. 8 ст. 279 ЦПК України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.
Ч. 4 ст. 223 ЦПК України передбачено, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Ухвалою судді від 17.05.2018 року відкрито провадження у справі.
Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступне:
25.12.2007 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 укладено Договір кредиту № 720/1-078, згідно якого позивач банк надав відповідачу кредит у сумі 410 000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном поверненням 24.12.2008 року.
Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
В силу ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушення зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання.
Ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу та розмір процентів встановлений договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.
ОСОБА_1 зобовязалася належним чином прийняти, використовувати і повернути Банку отримані кошти, а також здійснювати плату за кредит (встановлені проценти та комісії) у терміни, встановлені Кредитним договором.
Відповідач належним чином не виконує взяті на себе зобовязання за кредитним договором; щомісячних платежів не здійснює, чим порушує права позивача.
Відповідно до ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.
Відповідно до ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Розрахунками, наданими позивачем, підтверджується наявність заборгованості відповідача перед банком, яка станом на 31.01.2018 року становить 666 877 грн. 70 коп., з яких:
-307 500 грн. 00 коп. заборгованість за кредитом;
-276 410 грн. 07 коп. нараховані відсотки за користування кредитом;
-39 975 грн. 00 коп. інфляційні витрати за кредитом;
-42 992 грн. 63 коп. інфляційні витрати за відсотками.
Зміст кредитного договору, укладеного між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 не суперечить вимогам Цивільного кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам та відповідає загальним вимогам, додержання яких є необхідним для чинності правочину.
Отже, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню.
Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
Враховуючи вище викладене, з відповідача слід стягнути на користь позивача сплачений ним судовий збір в розмірі 10 003 грн. 17 коп.
Керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України,-
Позов Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.
-307 500 грн. 00 коп. заборгованість за кредитом;
-276 410 грн. 07 коп. нараховані відсотки за користування кредитом;
-39 975 грн. 00 коп. інфляційні витрати за кредитом;
-42 992 грн. 63 коп. інфляційні витрати за відсотками.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається до Полтавського апеляційного суду через суд першої інстанції.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя