Справа № 569/5812/19
17 грудня 2019 року м. Рівне
Рівненський міський суд Рівненської області
в складі судді Бердія М.А.,
при секретарі Прокопчук Л.М.,
з участю представника позивача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення коштів, суд -
Відповідач ОСОБА_3 повідомлена належним чином про дату час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила. Заява про розгляд справи без її участі до суду не надходила, відзив не подала, позивач не заперечує проти проведення заочного розгляду справи, таким чином суд проводить розгляд справи на підставі ст.ст.280,281 ЦПК України в порядку заочного розгляду справи, на підставі наявних у справі доказів.
Суд, заслухавши пояснення представника позивача ОСОБА_2 , дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного:
Як було встановлено в судовому засіданні, 13 квітня 2018 року позивач ОСОБА_2 надав відповідачу ОСОБА_3 позику - грошові кошти у сумі 500 доларів США до 13 червня 2018 року, що підтверджується розпискою 13 квітня 2018 року, оригінал якої оглянуто в судовому засіданні.
Відповідно до ст. 524 ЦК України, зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.
Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідач свого обов`язку щодо повернення коштів не виконала.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Згідно зі ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.
Згідно з нормами частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялись сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.
Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).
Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі щодо повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.
За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчує отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.
Вказані висновки містяться у правовій позиції ВСУ у постанові від 18 вересня 2013 року у справі № 6-63цс13, постанові ВСУ від 11 листопада 2015 року у справі № 6-1967цс15, постанові ВСУ від 29 березня 2017 року у по справі № 444/2909/15-ц.
11 листопада 2017 року відповідач ОСОБА_3 отримала від позивача ОСОБА_2 3000 грн., а 16 листопада 2017 року 6000 грн. на утримання дітей, що підтверджується відповідними розписками, оригінали яких оглянуто в судовому засіданні.
04 червня 2018 року та 01 грудня 2017 року позивачем ОСОБА_2 було здійснено електронний переказ грошових коштів відповідачу ОСОБА_3 у розмірі 400 доларів США (по 200 доларів США за один переказ) на утримання дітей, що підтверджується касовим чеком про електронний переказ від 01 червня 2018 року та 01 грудня 2017 року.
Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 05 лютого 2018 року шлюб між позивачем ОСОБА_2 та відповідачем ОСОБА_3 розірвано.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 26 лютого 2019 року у справі № 569/14494/17 в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років - відмовлено за безпідставністю. Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про виключення з актового запису відомостей про батьківство - задоволено. Виключено відомості про ОСОБА_2 як батька дітей з свідоцтва про народження.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави ( безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Статтею 177 ЦК України передбачено, що об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери. Тобто гроші теж є майном та приватною власністю особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Розрахунок заборгованості в розмірі 30150 грн., здійснений відповідно до вимог ЦПК України, тому приймається судом як належний та допустимий доказ.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_2 грошових коштів в розмірі 30150 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача слід стягнути 768,40 грн. судового збору в дохід держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.7, 10, 12, 81, 89, 258-259, 263-265, 268,280-289 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про стягнення коштів, задоволити повністю.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 30 150 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати по справі понесені позивачем по сплаті судового збору в розмірі 768,40 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд, або безпосередньо до Рівненського апеляційного суду (відповідно до п.п. 15.5 п.15 ч.1 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону № 2147 - VIII від 03 жовтня 2017 року). Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Рівненського міського суду Бердій М.А.