ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2019 року

м.Суми

Справа №576/1300/19

Номер провадження 22-ц/816/4753/19

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача - Собини О. І.,

суддів - Левченко Т. А. , Хвостика С. Г.

розглянув у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк»

на заочне рішення Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 01 серпня 2019 року в складі судді Мазура С.А., ухваленого в м. Глухів,

у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

У червні 2019 року Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») звернулось з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи вимоги тим, що 29.04.2013 року між ним та відповідачем був укладений кредитний договір, відповідно до умов якого останній отримав кредит у розмірі 300 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Своїм підписом у заяві відповідач підтвердив, що підписана ним заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» і «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua складає договір про надання банківських послуг.

Скориставшись кредитними коштами, взятих на себе зобов`язань із своєчасного їх повернення ОСОБА_1 не виконав, тому станом на 14.05.2019 року утворився борг на загальну суму 19291,15 грн, з яких: 5871,81 грн - заборгованість за тілом кредиту; 4469,13 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 6605,39 грн - нарахована пеня за прострочене зобов`язання; 950 грн - нарахована пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн; а також штраф відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, який складається з: 500 грн - штраф (фіксована частина), 894,82 грн - штраф (процентна складова), який банк просив стягнути з відповідача на свою користь.

Заочним рішенням Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 01.08.2019 року позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» 5871,81 грн заборгованості за кредитним договором б/н від 29.04.2013 року.

В іншій частині вимог відмовлено.

Вирішено питання судових витрат.

АТ КБ «Приватбанк» з вказаним рішенням суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за простроченим тілом кредиту не погодилось і, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, неповне з`ясування обставин у справі, просить рішення в оскаржуваній частині скасувати та ухвалити нове про задоволення позову у повному обсязі.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції невірно визначив суму заборгованості за тілом кредиту у розмірі 5871,81 грн, не врахувавши прострочену суму заборгованості за тілом у сумі 4469,13 грн. Зазначає, що платіж за умовами договору включає плату за користування кредитом, передбачену Тарифами і частину заборгованості по кредиту. У разі несвоєчасного або не в повному обсязі внесення щомісячного мінімального платежу сума кредиту вважається простроченою. За таких обставин, як вважає позивач, установивши, що банк надав відповідачу кредит, а останній його не повернув у повному розмірі, суд першої інстанції не мав законних підстав відмовляти у стягненні заборгованості за простроченим тілом кредиту. Крім того, вказує, що суд незаконно відмовив у стягненні відсотків за користування кредитом.

В іншій частині рішення суду не оскаржується, тому на підставі ч. 1 ст. 367 ЦПК України в апеляційному порядку не переглядається.

Від відповідача у встановлений судом строк відзив на апеляційну скаргу не надходив, письмові заперечення також.

Відповідно до ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції за наявними в справі і додатково поданими доказами в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З матеріалів справи вбачається та судом першої інстанції вірно встановлено, що 29.04.2013 року між Публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк», та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір, згідно з умовами якого останній отримав кредит у розмірі 300 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку (а.с. 7).

У заяві зазначено, що відповідач згоден з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку.

До кредитного договору банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті https://privatbank.ua/terms/, які відповідачем не підписані (а.с. 8-23).

Згідно з наданим банком розрахунком заборгованість ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором станом на 14.05.2019 року становить 19291,15 грн, з яких: 5871,81 грн - заборгованість за тілом кредиту; 4469,13 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 6605,39 грн - нарахована пеня за прострочене зобов`язання; 950 грн - нарахована пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн; а також штраф відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, який складається з: 500 грн - штраф (фіксована частина), 894,82 грн - штраф (процентна складова) (а.с. 5-6).

Ухвалюючи заочне рішення про часткове задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за тілом кредиту, суд першої інстанції, установивши обставини того, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача фактично отриманої суми непогашеного тіла кредиту, розмір якого суд визначив у сумі 5871,81 грн.

Колегія суддів погоджується з таким висновком місцевого суду виходячи з наступного.

Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 ЦК України передбачено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України йдеться про те, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Як передбачено частиною другою статті 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»).

Відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постанові від 03.07.2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19), без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також виходячи з вимог частини другої статті 530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що він вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором, зокрема, за тілом кредиту, яка складається із: 5871,81 грн заборгованості за тілом кредиту та 4469,13 грн заборгованості за простроченим тілом кредиту, а всього на суму 102340,94 грн, для підтвердження чого надав відповідний розрахунок заборгованості (а.с. 5-6).

При цьому, як вбачається із вказаного розрахунку заборгованості, станом на 30.09.2017 року ОСОБА_1 повністю погасив заборгованість за кредитним договором, яка виникла у нього станом на вказану дату. Однак, починаючи з 01.10.2017 року відповідач знову почав користуватись кредитними коштами, що підтверджується відповідними сумами в графі «Витрати клієнтом кредитних коштів», та, після вказаної дати, тобто, після 01.10.2017 року також здійснював погашення заборгованості, а саме: 349,80 грн - 26.11.2017 року, 1,80 грн - 26.12.2017 року, 3500,00 грн - 27.06.2018 року та 0,90 грн - 26.07.2018 року, на загальну суму 3852,50 грн підтверджується відповідними сумами в графі «Сума коштів внесених клієнтом на погашення заборгованості».

Таким чином, загальна сума фактично отриманої відповідачем суми кредитних коштів після 01.10.2017 року становить 6995,99 грн, з яких ним було погашено суму в розмірі 3852,50 грн, тобто загальна сума непогашеної заборгованості становить 3143,49 грн.

Таким чином, вимоги банку про стягнення 4469,13 грн заборгованість за простроченим тілом кредиту є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Проте, рішення суду в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту в розмірі 5871,81 грн сторонами у справі не оскаржується, тому, враховуючи принцип диспозитивності цивільного судочинства, апеляційний суд не перевіряє законність рішення в цій частині.

Крім того, слід зазначити, що до суми фактично отриманих відповідачем кредитних коштів відповідач неправомірно нарахував ще й відсотки, хоча докази про погодження з відповідачем на вчинення вказаних дій позивач суду не надав, а матеріали справи цього не містять. Вказані відсотки банк самостійно нарахував відповідачу після 01.10.2017 року, що відображено у відповідній колонці «Відсотки, погашені за рахунок кредиту», додавши їх до суми фактично отриманих відповідачем кредитних коштів, внаслідок чого неправомірно збільшив тіло кредиту.

Доводи апеляційної скарги щодо відмови у стягненні відсотків за користування кредитними коштами не приймаються до уваги, оскільки вказані вимоги при поданні позову банком не заявлялись та не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, на підставі наданих сторонами доказів та ухвалив рішення в оскарженій частині з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

Відповідно до ч. 6 ст. 19, п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України судове рішення у даній справі, як малозначній, не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.1; 375; 381 ч.ч.1, 3; 382 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» залишити без задоволення.

Заочне рішення Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 01 серпня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач - О. І. Собина

Судді: Т. А. Левченко

С. Г. Хвостик