Справа № 490/1126/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2019 року м.Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва

у складі: головуючого - судді Чулуп О.С.

при секретарі - Балдич Х.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Миколаїв цивільну справу за позовом

Миколаївської місцевої прокуратури №1

в інтересах держави в особі Міської лікарні швидкої медичної допомоги м.Миколаєва

до

ОСОБА_1

про стягнення шкоди ,-

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення шкоди. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 17.04.2017 року близько 20 год. 40 хв. ОСОБА_1 , грубо порушив вимоги п.п. 2.3 «б», 12.1, 12.3, 16.1 Правила дорожнього руху України, не надав перевагу в русі автомобілю 16.1 Правил дорожнього руху України, не надав перевагу в русі автомобілю «ВАЗ-2105» під керуванням водія ОСОБА_2 , внаслідок чого відбулося зіткнення зазначених вище транспортних засобів та ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження. Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 169 від 13.06.2017, ОСОБА_2 отримано тілесні ушкодження. У зв`язку із отриманими внаслідок дорожньо-транспортної пригоди тілесних ушкоджень ОСОБА_2 перебував на лікуванні в міській лікарні швидкої медичної допомоги м. Миколаєва. Згідно довідки бухгалтерії МЛШМД м.Миколаєва №66 від 11.07.2017р. ОСОБА_2 знаходився на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділені лікарні 17 ліжко-днів у період з 17.04.2017 по 04.05.2017. Вартість стаціонарного лікування за вказаний період склала 7653,64 грн. Позивач просить стягнути дані кошти з відповідача. Представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задоволити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи, давши оцінку доказам, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Судом досліджено висновок експерта № 169 від 13.06.2017 року згідно якого за результатами якого встановлено, що у громадянина ОСОБА_2 були тілесні пошкодження у вигляді закритої травми грудної клітини, переломів 4, 7 ребер з правої сторони, забиття м`яких тканин голови. Дані тілесні пошкодження могли утворитися від дії тупих твердих предметів, по механізму удару, можливо в строк та при обставинах зазначених в постанові, тобто в момент ДТП, яке мало місце 17.04.2017 року.

Судом досліджено довідку від 11.07.2017 року згідно якої вартість лікування хворого ОСОБА_2 який знаходився на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні № 2 Міської лікарні швидкої медичної допомоги з 17.04.2017 року по 04.05.2017 року складає 7653,64 грн.

Судом досліджено обвинувальний акт Миколаївської місцевої прокуратури № 1 від 28 липня 2017 року згідно якого ОСОБА_1 обвинувачується в тому, що 17.04.2017 року порушив вимоги п.п.2.3 «б», 12.1, 12.3, 16.11 та дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» Правил дорожнього руху України, внаслідок чого здійснив зіткнення передньою центральною частиною свого транспортного засобу з правою боковою частиною автомобіля «ВАЗ 2105, якою керував ОСОБА_2 , в результаті чого ОСОБА_2 спричинені тілесні ушкодження, які відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, за ознакою тривалого розладу здоров`я, тобто у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Судом досліджено ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 11 січня 2018 року згідно якого ОСОБА_1 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбачено ч.1 ст. 286 КК України у звязку з примиренням з потерпілим, провадженні у справі закрито.

Відповідно до ч.1 ст.1166 Цивільного кодексу України, шкода завдана майну фізичної або юридичної особи відшкодовується в повному обсязі.

Відповідно до ст.1206 Цивільного кодексу України, особа яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності або власності територіальної громад, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.

Отже, судом встановлено, що у справі за обвинуваченням відповідача хоча вирок і не винесено, проте є ухвала в якій зазначено, що обвинувачений не вчиняв дії щодо продовження розгляду справи з тим щоб довести свою невинуватість у інкримінованому йому злочині та вимагати у зв?язку із цим розгляду справи до винесення виправдовувального вироку. Вина відповідача у заподіянні внаслідок вчинення ДТП тілесних ушкоджень ОСОБА_2 наявна, і за такого суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути витрати на лікування потерпілого від злочину ОСОБА_2 у розмірі 7653 грн. 64 коп.

Позивач просить стягнути кошти на рахунок лікарні, мотивуючи це тим, що лікарня безпосередньо отримує субвенції із державного бюджету. Проте згідно ч.3 ст.1206 ЦК Україн, якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Лікарня є комунальним закладом, знаходиться на території Заводського району, тому кошти слід стягнути до бюджету Заводського району м.Миколаїв. За такого, позов підлягає частковому задоволенню.

Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Керуючись, ст. 18, 259, 263-265 ЦПК України, ст.23 Закону України «Про прокуратуру» суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь на користь Департаменту фінансів Миколаївської міської ради до місцевого бюджету Заводського району м.Миколаїв 7653 (Сім тисяч шістсот п?ятдесят три) грн. 64коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 768,40грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку і строки передбачені ст.273 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення через Центральний районний суд м.Миколаєва.

Суддя