Справа № 457/673/19 Головуючий у 1 інстанції: Грицьків В.Т.
Провадження № 22-ц/811/2416/19 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2019 року м.Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Бойко С.М.,

суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В.,

секретаря Жукровської Х.І.,

з участю: представника третьої особи Петришина П.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» на ухвалу Трускавецького міського суду Львівської області від 24 червня 2019 року про забезпечення позову у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Галичина-Транс» до державного реєстратора Львівської філії комунального підприємства «Центр реєстрації права» Корецької районної ради Рівненської області Заремби Олександра Олександровича, ОСОБА_1 , третя особа товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» про визнання протиправними та скасування рішень про державну реєстрацію права власності та поновлення записів про реєстрацію права власності на нерухоме майно,

в с т а н о в и л а:

21 червня 2019 року товариство з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ) «Торговий дім «Галичина-Транс» звернулось до суду з позовом, в якому просило визнати протиправними та скасувати реєстраційні дії державного реєстратора Львівської філії комунального підприємства «Центр реєстрації права» Корецької районної ради Рівненської області Заремби О.О. про реєстрацію за ОСОБА_1 права власності на нежитлову будівлю, площею 3079,1 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 15, та земельну ділянку, площею 0,5271 га, кадастровий номер :01:014:0017, з цільовим призначенням: для обслуговування відпочинково-розважального комплексу, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 115, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , та поновити в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно записи про реєстрацію права власності ТОВ «Торговий дім «Галичина-Транс» на вказане нерухоме майно.

Разом із позовною заявою позивач подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просив вжити заходи забезпечення позову в даній справі, шляхом заборони Міністерству юстиції України та його територіальним органам, всім суб`єктам державної реєстрації прав у розумінні Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно», у тому числі виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській міській, районним у місті Києві державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам юридичним особам публічного права, у трудових відносинах з якими перебувають державні реєстратори, всім державним реєстраторам прав на нерухоме майно, у розумінні Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно», в тому числі нотаріусам, державним та приватним виконавцям, проводити дії щодо державної реєстрації (перереєстрації) прав власності, інших речових прав, а також вносити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень, записи про скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень, зміни до таких записів, щодо вказаних вище об`єктів нерухомого майна.

Свої вимоги за заявою позивач обґрунтовував тим, що ТОВ «Фінансова компанія «Форінт», яка набула прав іпотекодержателя на вказане вище нерухоме майно, намагається звернути стягнення на це майно в позасудовому порядку на підставі статтей 35, 37 Закону України «Про іпотеку», що підтверджується направленою відповідачу ОСОБА_1 , як іпотекодавцю, вимогою про усунення порушень умов кредитного договору №010/08-3/2793/в від 16.07.2007 року, а це, на переконання позивача, означає, що назване товариство в будь-який момент може набути права власності на спірне нерухоме майно в рахунок виконання зобов`язань ОСОБА_1 за кредитним договором, шляхом проведення будь-яким суб`єктом державної реєстрації прав на нерухоме майно реєстраційних дій щодо зміни власника нерухомого майна, на яке заявляє свої права позивач.

Ухвалою Трускавецького міського суду Львівської області від 24 червня 2019 року заяву позивача ТОВ «Торговий дім «Галичина-Транс» про забезпечення позову задоволено.

Вжито заходи забезпечення позову, шляхом заборони Міністерству юстиції України та його територіальним органам, всім суб`єктам державної реєстрації прав в розумінні Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно», у тому числі виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській міській, районним у місті Києві державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам юридичним особам публічного права, у трудових відносинах з якими перебувають державні реєстратори, всім державним реєстраторам прав на нерухоме майно, у розумінні Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно», в тому числі нотаріусам, державним та приватним виконавцям, проводити дії щодо державної реєстрації (перереєстрації) прав власності, інших речових прав, а також вносити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень, записи про скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень, зміни до таких записів, щодо наступних об`єктів нерухомого майна:

- нежитлової будівлі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , площею 3079,1 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 15,

- земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,5271 га, кадастровий номер :01:014:0017, цільове використання: для обслуговування відпочинково-розважального комплексу, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 115.

Ухвалу суду оскаржила третя особа ТОВ «Фінансова компанія «Форінт», просить її скасувати з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права і прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні заяви позивача ТОВ «Торговий дім «Галичина-Транс» про забезпечення позову відмовити.

Свої доводи апелянт обгрунтовує тим, що суд першої інстанції, вирішуючи питання забезпечення позову, повинен був урахувати інтереси не тільки заявника, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням вжитих заходів забезпечення.

Вважає, що в порушення вимог процесуального закону, суд не пересвідчився, чи дійсно між сторонами виник спір, чи порушено право позивача і чи дійсно саме реєстраційними діями у 2017 році було скасовано право власності на нерухоме майно.

Зазначає, що посилання позивача на порушення закону під час вчинення реєстраційних дій, вчинених у 2017 році, є безпідставними та взагалі не стосуються прав та інтересів позивача, оскільки реєстраційними діями 26.05.2017 року та 31.05.2017 року не скасовувалося право власності позивача на вищезгадане нерухоме майно, а поновлено право власності ОСОБА_1 на це майно у зв`язку із скасуванням постановою Львівського апеляційного господарського суду від 12 вересня 2013 року рішення Господарського суду Львівської області від 30 березня 2010 року, яким незаконно було визнано право власності за ТОВ «Торговий дім «Галичина-Транс».

Апелянт також звертає увагу, що на розгляді в суді знаходиться ще одна справа №442/8780/17 за позовом вже ОСОБА_1 до державного реєстратора Львівської філії комунального підприємства «Центр реєстрації прав» Корецької районної ради Рівненської області Заремби О.О., треті особи: АТ «Райффайзен Банк Аваль», ТОВ «Фінансова компанія «Форінт», про визнання протиправною та скасування реєстраційної дії щодо реєстрації прав та їх обтяжень, остаточне рішення по якій ще не прийнято.

Апелянт вважає, що позивачем у даній справі подано штучний позов, а оскаржувана ухвала про забезпечення позову фактично зупинила вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №5911997, відкритому 14.05.2019 року приватним виконавцем Михайловським С.В. з примусового виконання виконавчого листа №442/4276/13 від 20.06.2014 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Форінт», яке є правонаступником первісного кредитора та іпотекодержателя АТ «Райффайзен Банк Аваль», заборгованості за кредитним договором в розмірі 2852898,89 доларів США, у якому постановою державного виконавця від 04.06.2019 року описано та арештовано предмет іпотеки для його подальшої реалізації в межах виконавчого провадження на електронних торгах.

Апелянт переконаний, що позивач, діючи в інтересах відповідача, подав завідомо безпідставний позов та заяву про забезпечення цього позову, з метою створення апелянту перешкод у реалізації предмету іпотеки та невиконання рішення суду, а тому просить застосувати до позивача заходи процесуального примусу у виді накладення на позивача штрафу за зловживання процесуальними правами.

Крім того, просить суд в порядку ст.262 ЦПК України винести окрему ухвалу відносно судді Трускавецького міського суду Львівської області Грицьківа В.Т. у зв`язку з допущенням ним порушень процесуального закону при прийнятті оскаржуваної ухвали.

В судове засідання інші учасники справи не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи всі були належним чином повідомлені, клопотань про відкладення розгляду справи від них не надходило, а тому, відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України, розгляд справи апеляційним судом проведено у їхній відсутності.

Заслухавши пояснення представника апелянта в підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення відповідно до вимог ст.367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи, має право вжити передбачених цим Кодексом заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Відповідно до ч.3 ст.150 ЦПК України, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як роз`яснено у п.1, п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року №9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір і існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги.

Отже, з аналізу наведених вище норм процесуального закону слід дійти висновку про те, що вжиття судом заходів забезпечення має на меті забезпечення реального виконання рішення про задоволення позову та недопущення необґрунтованого порушення прав інших осіб.

З матеріалів справи встановлено, що предметом спору є нерухоме майно, яке зареєстроване на праві власності за відповідачем ОСОБА_1 та обтяжене з 15.05.2007 року іпотекою ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» на підставі договору іпотеки від 15.05.2007 року, укладеного на забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_1 за кредитним договором №010/08-3/2793/в від 16.04.2007 року, право вимоги за якими перейшло до третьої особи ТОВ «Фінансова компанія «Форінт» на підставі договорів відступлення (факторингу) від 25.05.2017 року.

Право власності на спірне нерухоме майно було зареєстроване за позивачем на підставі рішення Господарського суду Львівської області від 30 березня 2010 року, яке, в подальшому, скасоване постановою Львівського апеляційного господарського суду від 12 вересня 2013 року.

У зв`язку із ухваленням Львівським апеляційним господарським судом вказаного вище судового рішення, поновлено реєстрацію права власності відповідача ОСОБА_1 на спірне нерухоме майно, яке на даний час знаходиться в іпотеці ТОВ «Фінансова компанія «Форінт».

Відповідно до ст.1 Закону України «Про іпотеку», іпотека це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким, іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ст.33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду, виконавчого напису або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

При вирішенні заяви позивача про забезпечення позову, суд першої інстанції в повній мірі наведених вище обставин справи та вимог закону не врахував, належним чином не пересвідчився у тому, чи дійсно між сторонами виник спір і чи може бути відновлене право позивача, яке він вважає порушеним, в обраний ним спосіб, за чинності судового рішення апеляційного господарського суду та вказаних вище договорів, що призвело до необґрунтованого порушення балансу між правами позивача та третьої особи, яка в силу закону має першочергове право на спірне майно для погашення невиконаних власником цього майна боргових зобов`язань, а тому оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з ухваленням апеляційним судом нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви позивача, оскільки правових підстав для висновку про те, що невжиття заходів забезпечення, про які просить позивач, може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся, в колегії суддів немає.

Допущення судом першої інстанції наведених вище процесуальних порушень не є підставою у розумінні статті 262 ЦПК України для постановлення окремої ухвали відносно судді, у складі якого ухвалювалось оскаржуване судове рішення, а є лише підставою для його скасування в апеляційному порядку відповідно до вимог цього Кодексу.

На переконання колегії суддів, звернення позивача із вказаним позовом та заявою про його забезпечення, яке позивач вважає необґрунтованим, не є безумовною підставою для висновку про зловживання позивачем своїми процесуальними правами, а тому заявлені в апеляційній скарзі клопотання не підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.4, 381, 382, 384, 389 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» задовольнити.

Ухвалу Трускавецького міського суду Львівської області від 24 червня 2019 року про забезпечення позову скасувати і ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Галичина-Транс» про забезпечення позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 27 грудня 2019 року.

Головуючий: Бойко С.М.

Судді: Копняк С.М.

Ніткевич А.В.