Ухвала

Іменем України

26 грудня 2019 року

м. Київ

справа № 645/1759/18

провадження № 61-22791ск19

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротенка Є. В. (судді-доповідача), Зайцева А. Ю., Курило В. П.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Фрунзенського районного суду м. Харкова від 24 вересня 2019 року та постанову Харківського апеляційного суду від 21 листопада 2019 року у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 08 січня 2019 року за нововиявленими обставинами у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Харківміськгаз» до ОСОБА_1 про стягнення вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Харківміськгаз» про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, стягнення матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою, в якій просила переглянути рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 08 січня 2019 року за нововиявленими обставинами.

Заява обґрунтована тим, що рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 08 січня 2019 року, залишеним без змін судом апеляційної інстанції, позов ПАТ «Харківміськгаз» задоволено, у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 відмовлено.

Заявник вказує, що зазначене рішення підлягає перегляду за нововиявленими обставинами, оскільки 27 червня 2019 року її представником було отримано висновок експертного дослідження лічильника газу «PREMAGASG6 MKM-Uзаводський номер № 255152» від 25 червня 2019 року за № 12/4ЕД-19 проведений Харківським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України.

Заявник зазначає, що висновок містить істотні для справи обставини, які не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі їй на момент розгляду справи.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 24 вересня 2019 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного суду від 21 листопада 2019 року ухвалу місцевого суду залишено без змін.

У грудні 2019 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення про задоволення заяви.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди попередніх інстанцій під час розгляду заяви ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами не надали належної правової оцінки доказам, що мають значення для вирішення справи.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких мотивів.

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Тлумачення пункту 1 частини другої статті 423 ЦПК України свідчить, що нововиявленими обставинами є обставини, які: існували на час розгляду справи, не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; є істотними для розгляду справи, тобто належать до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі. Обставини, які вважаються нововиявленими, повинні одночасно відповідати цим вимогам.

Європейський суд з прав людини зазначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 40, ЄСПЛ, 03 квітня 2008 року).

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним. Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав-учасниць. Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя (PRAVEDNAYA v. RUSSIA, № 69529/01, § 27, 28, ЄСПЛ, 18 листопада 2004 року).

Встановивши, що обставини, на які посилається ОСОБА_1 не є нововиявленими, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, зробив обґрунтований висновок про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Аналіз змісту касаційної скарги та оскаржених рішень свідчить, що правильне застосовування судами норм права є очевидним, а касаційна скарга - необґрунтованою.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п`ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Керуючись статтями 260, 390, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргоюОСОБА_1 на ухвалу Фрунзенського районного суду м. Харкова від 24 вересня 2019 року та постанову Харківського апеляційного суду від 21 листопада 2019 року у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення Фрунзенського районного суду м. Харковавід 08 січня 2019 року за нововиявленими обставинами у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Харківміськгаз» до ОСОБА_1 про стягнення вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Харківміськгаз» про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, стягнення матеріальної та моральної шкоди.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Коротенко

А. Ю. Зайцев

В. П. Курило