Справа № 638/9277/18
Провадження № 2/638/2204/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

14.02.2019 Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючої судді Штих Т. В.,

за участю секретаря Вакула І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до акціонерного товариства «ОСОБА_2 банк ОСОБА_3» в особі Харківської обласної дирекції публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 банк ОСОБА_3», треті особи: ОСОБА_4 і ОСОБА_5 про усунення перешкод у здійсненні права розпорядження майном, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся 27.06.2018 р. до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою, в якій просить суд усунути перешкоди у здійсненні позивачем права розпоряджання своїм майном автомобілем вантажним MERCEDES-BENZ, модель 1114D, номер кузову WDB6752141K017890, 1994 р. в., реєстраційний номер НОМЕР_1, а саме: визнати припиненим обтяження автомобіля вантажного MERCEDES-BENZ, модель 1114D, номер кузову WDB6752141K017890, 1994 р. в., реєстраційний номер НОМЕР_1 у вигляді права застави на підставі договору застави № 014/02/3-1258/2-06 від 28.07.2006 р. між ОСОБА_5 і Харківською ОД АТ «ОСОБА_2 банк ОСОБА_3», запис про яке зареєстровано 13.01.2012 р. о 15:52:46 за № 12059280 Харківською філією ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України; зобовязати АТ «ОСОБА_2 банк ОСОБА_3» з дотриманням вимог законодавства України подати реєстратору Державного реєстру обтяжень рухомого майна заяву про припинення обтяження, запис про яке зареєстровано 13.01.2012 р. о 15:52:46 за № 12059280 Харківською філією ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, і подальше вилучення запису від 13.01.2012 р. о 15:52:46 за № 12059280 з Державного реєстру обтяжень рухомого майна.

В обґрунтування заявленого позову ОСОБА_1 зазначає, що він 27 березня 2015 р. придбав у ОСОБА_4 А, автомобіль вантажний MERCEDES-BENZ, модель 1114D, кузов № НОМЕР_2, 1994 р. в., реєстраційний номер НОМЕР_1 і є його законним власником.

24 липня 2008 р. ОСОБА_4 придбав вказаний автомобіль у ОСОБА_5 за оплатним договором № Т2-1074 купівлі-продажу.

На час укладення договору від 24.07.2008 р. № Т2-1074 купівлі-продажу автомобіля в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна був відсутній запис про його обтяження у вигляді застави за договором застави.

Між ОСОБА_5 і Харківською ОД АТ «ОСОБА_2 АВАЛЬ» було укладено договір застави транспортних засобів № 014/02/3-1258/2-06 від 28.07.2006 р., який було посвідчено приватним нотаріусом ХМНО Харківської області ОСОБА_6 за реєстровим номером 2863.

В Державному реєстрі обтяжень рухомого майна запис про обтяження автомобіля був внесений лише 13.01.2012 р. 15:52:46 за № 12059280.

Позивач стверджує, що обтяження автомобіля припинилося ще до його реєстрації в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна і до придбання автомобіля позивачем в силу приписів ч. 1 ст. 10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», в звязку із чим відомості про припинення обтяження повинні бути зареєстровані у відповідному реєстрі.

ОСОБА_1 зазначає, що він обмежений у здійсненні права власності на автомобіль, оскільки наявність запису про обтяження в Державному реєстрі унеможливлює укладення правочину щодо його відчуження та здійснення його перереєстрації на іншу особу.

В судове засідання відповідач АТ «ОСОБА_2 банк ОСОБА_3» не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про дату та час судового засідання був повідомлений своєчасно та належним чином.

Від представника позивача ОСОБА_1, який діє на підставі ордеру від 24.10.2018 р., надійшла заява, в якій він просить справу розглянути за відсутності представника позивача та не заперечує проти винесення заочного рішення.

Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, про що судом постановлено ухвалу відповідно до вимог ст. 281 ЦПК України.

У відповідності до ст. ст. 13, 81 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд, дослідивши наявні докази у матеріалах справи вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

З витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна № 54590632 від 16.01.2018 р. вбачається, що між ОСОБА_5 і Харківською ОД АТ «ОСОБА_2 банк ОСОБА_3» було укладено договір застави транспортних засобів № 014/02/3-1258/2-06 від 28.07.2006 р., який було посвідчено приватним нотаріусом ХМНО Харківської області ОСОБА_6 за реєстровим номером 2863.

Згідно з відомостями Державного реєстру обтяжень рухомого майна за вказаним договором було передано в заставу відповідачу автомобіль легковий MERCEDES-BENZ-1114, 1994 р. в., номер обєкта WDB6752141K017890, реєстраційний номер 33014ХА як забезпечення виконання іншою особою (боржником) ОСОБА_7 зобовязань перед відповідачем.

24 липня 2008 р. між ОСОБА_5 і ОСОБА_4 на Універсальній біржі «Україна» було укладено оплатний договір № Т2-1074 купівлі-продажу автомобіля, на підставі якого ОСОБА_3 набув право власності на автомобіль.

В п. 4 договору від 24.07.2008 р. № Т2-1074 купівлі-продажу автомобіля зазначено, що продавець ОСОБА_5 засвідчує, що відчужуваний за даним договором товар не проданий, не подарований, не заставлений, в спорі і під арештом не перебуває.

На час укладення договору від 24.07.2008 р. № Т2-1074 купівлі-продажу автомобіля в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна був відсутній запис про його обтяження у вигляді застави за договором застави.

В Державному реєстрі обтяжень рухомого майна запис про обтяження автомобіля був внесений 13.01.2012 р. о 15:52:46 за № 12059280, тобто вже після укладення договору купівлі-продажу автомобіля між ОСОБА_5 і ОСОБА_4

Позивач ОСОБА_1 27 березня 2015 р. придбав у ОСОБА_4 автомобіль вантажний MERCEDES-BENZ, модель 1114D, кузов № НОМЕР_2, 1994 р. в., реєстраційний номер НОМЕР_1, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу СХХ 938431.

16 січня 2018 р. ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса ОСОБА_8 з метою відчуження автомобіля шляхом укладення нотаріально посвідченого договору.

Однак, в укладенні договору позивачу було відмовлено у звязку із існуванням приватного обтяження: застава рухомого майна; зареєстровано: 13.01.2012 р. 15:52:46 за № 12059280 реєстратором Харківська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України (61001, м. Харків, пр. Гагаріна, 20А (2-й поверх), тел. НОМЕР_3, ); підстава обтяження: договір застави транспортних засобів 014/02/3-1258/2-06 від 28.07.2006 р. між ОСОБА_5 (ІПН НОМЕР_4) і Харківською ОД АТ «ОСОБА_2 АВАЛЬ», який було посвідчено приватним нотаріусом ХМНО Харківської області ОСОБА_6 за реєстровим номером 2863; обєкт обтяження: автомобіль легковий MERCEDES-BENZ-1114, 1994 р. в., номер обєкта WDB6752141K017890, реєстраційний номер 33014ХА; відомості про обмеження відчуження: за погодженням з обтяжувачем; обтяжувач: Харківська обласна дирекція публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 АВАЛЬ», код 23321095, 61166, м. Харків, вул. Новгородська, 11.

Відомості про обтяження містяться у витягу з Державного реєстрі обтяжень рухомого майна № 54590632 від 16.01.2018 р., копія якого наявна в матеріалах справи.

В звязку із зазначеним ОСОБА_1 звернувся із письмовим запитом від 24.01.2018 р. до Харківської ОД АТ «ОСОБА_2 банк ОСОБА_3» щодо скасування обтяження.

Однак, листом від 14 лютого 2018 р. № 97-5-4/372 ОСОБА_1 було повідомлено, що підстави для вилучення автомобіля з реєстрів обтяження у АТ «ОСОБА_2 АВАЛЬ» відсутні.

Позивач ОСОБА_1 звернувся до відповідача із письмовою вимогою від 05.06.2018 р., яка була отримана відповідачем 06.06.2018 р. за вх. № М-110, про подання держателю або реєстратору Державного реєстру заяви про припинення обтяження і подальше вилучення відповідного запису з Державного реєстру.

Однак, зазначена вимога не була виконана протягом передбаченого ч. 3 ст. 44 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» строку, що підтверджується листом відповідача від 13.06.2018 р. № 97-5-4/1666.

Згідно із ч. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», який набрав чинності з 1 січня 2004 р., законодавчі та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Таким чином, норми Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» є спеціальними відносно Закону України «Про заставу».

Така ж правова позиції визначена в постанові Верховного Суду України від 3 жовтня 2012 р. № 6-70цс12.

В ч. 1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» закріплено, що обтяженням є право обтяжувача на рухоме майно боржника або обмеження права боржника чи обтяжувача на рухоме майно, що виникає на підставі закону, договору, рішення суду або з інших дій фізичних і юридичних осіб, з якими закон пов'язує виникнення прав і обов'язків щодо рухомого майна.

Обтяження рухомого майна реєструються в Державному реєстрі в порядку, встановленому цим Законом, про що вказано в ст. 11 того ж Закону.

В ч. 2 ст. 12 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» зазначено, що реєстрація обтяження надає відповідному обтяженню чинності у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. У разі відсутності реєстрації обтяження таке обтяження зберігає чинність у відносинах між боржником і обтяжувачем, проте воно є не чинним у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом.

Під боржником для цілей Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» розуміють і майнового поручителя за зобовязанням, яким є ОСОБА_5

В ч. 1 ст. 10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» закріплено, що у разі відчуження рухомого майна боржником, який не мав права його відчужувати, особа, що придбала це майно за відплатним договором, вважається його добросовісним набувачем згідно зі статтею 388 Цивільного кодексу України за умови відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про обтяження цього рухомого майна. Добросовісний набувач набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень.

Обтяжувач, права якого порушені внаслідок дій боржника, визначених цією статтею, вправі вимагати від боржника відшкодування завданих збитків, про що зазначено в ч. 3 ст. 10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень».

З врахуванням вищезазначених приписів законодавства України суд погоджується з доводами позивача про те, що оскільки на час укладення договору від 24.07.2008 р. № Т2-1074 купівлі-продажу автомобіля в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна був відсутній запис про його обтяження у вигляді застави за договором застави, то ОСОБА_4 є його добросовісним набувачем згідно зі ст. 388 ЦК України і набув право власності на автомобіль без обтяжень, внаслідок чого вищезазначене обтяження припинилося.

Таким чином, обтяження автомобіля є припиненим з 24 липня 2008 р.

Відповідно до приписів ч. 4 ст. 263 ЦПК України суд при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд врахував висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду від 06.02.2018 р. у справі № 333/6700/15-ц.

Оскільки обтяження автомобіля припинилося в момент його придбання ОСОБА_4, то в подальшому він здійснював право власності на зазначений автомобіль вже без обтяжень.

Зокрема, ОСОБА_4 27.03.2015 р. вже без обтяження здійснив відчуження автомобіля за довідкою-рахунком ВІА № 993493 на користь ОСОБА_1, про що в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу СХХ 938431 здійснено запис в графі «особливі відмітки».

Внаслідок того, що відчуження автомобіля ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 було здійснено після припинення обтяження і ОСОБА_4 не був обмежений у розпорядженні автомобілем, то ОСОБА_1 також набув право власності на автомобіль без обтяження.

Вищезазначеного не змінює та обставина, що 13.01.2012 р. за № 12059280 реєстратором Харківської філії ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України було зареєстровано вже припинене обтяження автомобіля, оскільки законодавством України не передбачено поновлення припиненого обтяження внаслідок його реєстрації.

Таким чином, ОСОБА_1 є власником автомобіля без обтяження.

Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 р. № 1388, в редакції, яка була чинною на час відчуження автомобіля ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 27.03.2015 р., не було передбачено перевірку відомостей про наявність обтяжень в ДРОРМ.

Зміни до вказаного Порядку, якими передбачено перевірку відомостей про обмеження відчуження за Державним реєстром обтяжень рухомого майна, були внесені тільки постановою КМ України від 05 жовтня 2016 р. № 687.

ОСОБА_1 дізнався про наявність запису в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна про обтяження автомобіля тільки 16.01.2018 р., коли отримав відповідний витяг реєстру у приватного нотаріуса ОСОБА_8

Відповідно до ч. 3 ст. 44 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» після припинення обтяження обтяжувач самостійно або на письмову вимогу боржника чи особи, права якої порушено внаслідок наявності запису про обтяження, протягом п'яти днів зобов'язаний подати держателю або реєстратору Державного реєстру заяву про припинення обтяження і подальше вилучення відповідного запису з Державного реєстру. У разі невиконання цього обов'язку обтяжувач несе відповідальність за відшкодування завданих збитків.

Ст. 41 Конституції України, яка є нормою прямої дії, закріплено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

В ч. ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України закріплено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч. 1 ст. 321 ЦК України).

ОСОБА_1 обмежений у здійсненні права власності на автомобіль, оскільки наявність запису про обтяження в ДРОРМ унеможливлює укладення правочину щодо його відчуження та здійснення його перереєстрації на іншу особу.

Відповідно до ч. 2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ст. 391 ЦК України).

В даному випадку усунення перешкод у здійсненні позивачем права користування та розпоряджання своїм автомобілем може бути досягнуто шляхом визнання обтяження автомобіля припиненим, а також покладенням на відповідача обовязку вчинити дії, які згідно з вимогами законодавства України є необхідними для реєстрації в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про припинення обтяження автомобіля і подальшого вилучення відповідного запису з ДРОРМ.

В ст. 5 ЦПК України закріплено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

За ч. 2 ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

З відповідача АТ «ОСОБА_2 банк ОСОБА_3» у відповідності до ст.141 ЦПК України підлягають стягненню на користь позивача ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 1409,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263-267, 279, 280-283 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до АТ «ОСОБА_2 банк ОСОБА_3» задовольнити.

Усунути перешкоди у здійсненні ОСОБА_9 (61138, м. Харків, вул. Плиткова, буд. 79Є, кв. 92; РНОКПП: НОМЕР_5) права розпоряджання своїм майном автомобілем вантажним MERCEDES-BENZ, модель 1114D, номер кузову WDB6752141K017890, 1994 р. в., реєстраційний номер НОМЕР_1, а саме:

- визнати припиненим обтяження автомобіля вантажного MERCEDES-BENZ, модель 1114D, номер кузову WDB6752141K017890, 1994 р. в., реєстраційний номер НОМЕР_1 у вигляді права застави на підставі договору застави № 014/02/3-1258/2-06 від 28.07.2006 р. між ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_4) і Харківською ОД АТ «ОСОБА_2 АВАЛЬ», запис про яке зареєстровано 13.01.2012 р. о 15:52:46 за № 12059280 Харківською філією державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України (61001, м. Харків, пр. Гагаріна, 20А, 2-й поверх);

- зобовязати АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ОСОБА_2 АВАЛЬ» (01011, м. Київ, вул. Лєскова, 9; ІК 14305909) з дотриманням вимог законодавства України подати реєстратору Державного реєстру обтяжень рухомого майна заяву про припинення обтяження, запис про яке зареєстровано 13.01.2012 р. о 15:52:46 за № 12059280 Харківською філією державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, і подальше вилучення запису від 13.01.2012 р. о 15:52:46 за № 12059280 з Державного реєстру обтяжень рухомого майна.

Стягнути з АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ОСОБА_2 АВАЛЬ» (01011, м. Київ, вул. Лєскова, 9; ІК 14305909) на користь (61138, м. Харків, вул. Плиткова, буд. 79Є, кв. 92; РНОКПП: НОМЕР_5) витрати по сплаті судового збору у розмірі 1409,60 грн.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Роз'яснити сторонам у справі, що згідно з вимогами ч. 1 ст. 284 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Тобто суб'єктом подання заяви про перегляд заочного рішення є виключно відповідач, а не інші особи, які беруть участь у справі. Повторне заочне рішення сторони можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивачем апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий