У Х В А Л А

28 грудня 2019 року

м. Київ

справа № 545/130/19

провадження № 61-22717ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Олійник А. С. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Полтавського апеляційного суду від 07 листопада 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Будівельне управління №9 Полтаванафтогазбуд» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та компенсації за невиплачену заробітну плату,

В С Т А Н О В И В :

16 грудня 2019 року ОСОБА_1 направила поштовим зв`язком до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Полтавського апеляційного суду від 07 листопада 2019 року з пропуском строку на касаційне оскарження.

Згідно із частинами першою, другою статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Полтавським апеляційним судом прийнято постанову 07 листопада 2019 року, повний текст постанови виготовлено 07 листопада 2019 року, тому останній день строку на касаційне оскарження припадав на 09 грудня 2019 року.

Згідно з частиною першою статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Заявник просить поновити строк на касаційне оскарження, посилаючись на те, що копію оскаржуваного судового рішення суд апеляційної інстанції засобами поштового зв`язку йому не надіслав, а з повним текстом оскаржуваної постанови Полтавського апеляційного суду від 07 листопада 2019 року вона ознайомилася у Єдиному державному реєстрі судових рішень лише 27 листопада 2019 року.

Відповідно до частини п`ятої статті 272 ЦПК України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

У рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» Європейський суд з прав людини вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Отже, вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком осіб, які беруть участь у справі і безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Оскаржувану заявником постанову Полтавського апеляційного суду від 07 листопада 2019 року зареєстровано в Єдиному державному реєстрі судових рішень 15 лютого 2019 року та оприлюднено 13 листопада 2019 року, а касаційну скаргу заявник направила до суду 16 грудня 2019 року.

В обґрунтування поважності причин попуску строку, ОСОБА_1 послалася на те, що про оскаржуване судове рішення вона дізналася з Єдиного державного реєстру судових рішень, а постанову суду апеляційним судом їй не надіслано, проте жодного доказу, який свідчить про недотримання апеляційним судом вимог частини п`ятої статті 272 ЦПК України не надала.

Згідно з частиною третьою статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Отже, заявнику необхідно надати належні та допустимі докази на підтвердження поважності причин пропуску строку, зокрема щодо недотримання апеляційним судом вимог частини п`ятої статті 272 ЦПК України, оскільки безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Також, подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду, а отже, питання про відкриття касаційного провадження не може бути вирішене, оскільки у порушення пункту 3 статті 392 ЦПК України заявником не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону за подання та розгляд касаційної скарги.

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на рішення суду судовий збір підлягає сплаті в розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюванної суми.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції чинній на час звернення позивача до суду) за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» установлено, що з 1 січня 2019 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу становить 1 921,00 грн.

З позовом про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 84 757,40 грн позивач звернулася у січні 2019 року. Ціна заявленого нею позову складає 847,57 грн, тому розмір судового збору за подання та розгляд касаційної скарги становить 1 695,14 грн (847,57 ?200%).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печерському районі/Печерський район/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, рахунок отримувача: UA7026007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд.055)»; символ звітності банку: 207.

ОСОБА_1 просить відстрочити сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі, посилається на те, що вона є інвалідом третьої групи, перебуває на обліку у лікаря онколога, є пенсіонером та отримує у невеликому розмірі пенсію, що підтверджується довідкою про доходи №361362 від 14 серпня 2019 року, виданою сервісним центром Головного управління Пенсійного фонду України.

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

У матеріалах касаційної скарги відсутні відомості щодо розміру річного доходу заявника за попередній календарний рік, а надана ОСОБА_1 довідка про доходи №361362 від 14 серпня 2019 року свідчить лише про отримання нею пенсії по інвалідності.

Отже, клопотання ОСОБА_1 про відстрочення від сплати судового збору належними доказами не підтверджено, тому не підлягає задоволенню.

Заявнику необхідно надати належні та допустимі докази на підтвердження майнового стану, зокрема докази, які свідчать про відсутність інших джерел доходів станом на грудень 2019 року або сплатити судовий збір та надати документ про його сплату.

Також, подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду, а отже, питання про відкриття касаційного провадження не може бути вирішене, оскільки у порушення пунктів 2, 3 частини другої та пункту 1 частини четвертої статті 392 ЦПК України заявник не надала копії касаційної скарги та доданих неї матеріалів ля відповідача.

Відповідно до вимог частин другої, третьої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 28 січня 2019 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. С. Олійник