КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/1569/2019
Головуючий у суді першої інстанції: Уляновська О.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Немировська О.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2019 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Немировської О.В.

суддів - Чобіток А.О., Ящук Т.І.

при секретарі - Шепель К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за заявою представника Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» - Черненко Юлії Олександрівни про забезпечення позову Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості,

за апеляційною скаргою представника Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» - ОлексюкМарини Миколаївни на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 23 серпня 2018 року,

встановив:

у серпні 2018 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідачів заборгованість за кредитним договором в розмірі 1 546 470 грн. 04 коп. та просив вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на належне відповідачам майно, а саме: жилий будинок за адресою: АДРЕСА_2 та 1/5 частину квартири за адресою: АДРЕСА_1, посилаючись на те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити виконання рішення суду.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 23 серпня 2018 року у задоволенні заяви було відмовлено.

Не погоджуючись із ухвалою, представник позивача подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати та постановити нове судове рішення, яким заяву задовольнити, посилаючись на порушення норм процесуального права, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Заслухавши доповідь судді Немировської О.В., пояснення представника АТ «Райффайзен Банк Аваль» - Циби Р.А., дослідивши виділені матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач посилався на те, що 11 вересня 2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» (назва змінена на АТ «Райффайзен Банк Аваль») та ОСОБА_5 був укладений кредитний договір, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у вигляді не відновлюваної кредитної лінії з лімітом 169 505 дол. США строком до 11 вересня 2027 року. 11 вересня 2007 року з метою забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором було укладено Договір поруки № 014/3796/74/60501 між Банком та ОСОБА_6, відповідно до умов якого на добровільних засадах вона взяла на себе зобов'язання перед Банком відповідати перед зобов'язанням Боржника. Відповідач взяті на себе зобов'язання виконав не в повному обсязі. У червні ОСОБА_5 та ОСОБА_6 Банком було надіслано вимогу про виконання грошових зобов'язань, однак в установлений строк заборгованість за кредитом повернута не була. Внаслідок чого станом на 11 червня 2018 року заборгованість за Кредитним договором складає 59 169 дол. США 17 центів. У зв'язку з чим, позивач звернувся до суду про солідарне стягнення з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 заборгованості за кредитним договором.

У серпні 2018 року представник позивача звернувся до суду із заявою про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на належне відповідачам майно, а саме: жилий будинок за адресою: АДРЕСА_2 та 1/5 частину квартири за адресою: АДРЕСА_1, посилаючись на те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити виконання рішення суду.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 23 серпня 2018 року у задоволенні заяви було відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не наведено обставин, які вказують на те, що невжиття заходів забезпечення позову можуть утруднити або унеможливити виконання рішення суду. Однак, з таким висновком суду колегія суддів погодитись не може з таких підстав.

В ст. 149 ЦПК України передбачено забезпечення позову на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду. Заява про забезпечення позову повинна містити обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

В п. 4 постанови Пленуму ВС України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 р. №9 дано роз'яснення про те, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

У своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що судом першої інстанції не було взято до уваги те, що заборгованість за Кредитним договором складає 59 169 дол. США 17 центів та відповідачі повністю припинили навіть часткове виконання зобов'язань перед Банком. В зв'язку з цим невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду про стягнення заборгованості.

В даному випадку, виділені матеріали справи свідчать про те, що між сторонами виник спір щодо заборгованості за Кредитним договором, яку просить стягнути з відповідачів на свою користь Банк, та яка складає 59 169 дол. США 17 центів. Враховуючи значний розмір заборгованості є підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову у обраний позивачем спосіб може унеможливити виконання рішення суду. Крім того, в судовому засіданні 07.02.2019 представник позивача визнав, що 1/5 частина квартири за адресою: АДРЕСА_1, яка належала на праві часткової власності ОСОБА_6, була продана.

Право власності на жилий будинок зареєстроване за ОСОБА_5, який може відчужити його третім особам в ході розгляду справи, що за відсутності даних щодо наявності у відповідача іншого майна, на яке можна звернути стягнення, є реальною загрозою утруднення виконання рішення суду у випадку задоволення позовних вимог.

Крім того, заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер, а тому накладення арешту на зазначене вище майно до ухвалення рішення у справі не порушує законні права та інтереси відповідачів.

Враховуючи викладене, ухвала суду підлягає скасуванню, а заява представника А.Т. «Райффайзен Банк Аваль» - Черненко Ю.О. про забезпечення позову - задоволенню.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 382 ЦПК України, суд

постановив:

апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» - Олексюк Марини Миколаївни задовольнити частково.

Ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 23 серпня 2018 року скасувати та постановити нове судове рішення наступного змісту.

Заяву представника Акціонерного товариства «РайффайзенБанк Аваль» - Черненко Юлії Олександрівни про забезпечення позову Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Накласти арешт на жилий будинок загальною площею 48 кв.м. за адресою: АДРЕСА_3, який належить ОСОБА_5.

Стягувач: Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», м.Київ, вул. Лєскова, 9, .

Боржник: ОСОБА_5, який проживає за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

Постанова про забезпечення позову підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в касаційному порядку протягом тридцяти днів.

Повний текс постанови виготовлено 12 лютого 2019 року.

Головуючий

Судді