Справа № 310/2377/19
РІШЕННЯ

Іменем України

(ЗАОЧНЕ)

17 вересня 2019 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Черткової Н.І.,

за участю секретаря судового засідання - Димової Л.В.,

позивача- ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 , третя особа: виконавчий комітет Бердянської міської ради Запорізької області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 , третя особа: виконавчий комітет Бердянської міської ради Запорізької області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Позов мотивує тим, що йому належить на праві власності квартира АДРЕСА_1 .

Позивач зазначив, що відповідач є його колишньою дружиною, а ОСОБА_3 - рідною донькою, але вони з 04 липня 2016 року не проживають у вищевказаній квартирі, проте зареєстровані там і до теперішнього часу. Позивач вказав, що факт реєстрації відповідача та малолітньої дитини у вказаній квартирі суттєво впливає на його бюджет в частині оплати за комунальні послуги.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надав судові пояснення, аналогічні, викладеним у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 , яка діє також в інтересах дитини ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про час, дату та місце судового засідання, за згодою інших учасників справи, які не заперечували проти проведення заочного розгляду справи, відповідно до ст.280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Представник третьої особи виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області в судове засідання не з`явився, надав судові заяву про розгляд справи за його відсутності відповідно до закону.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, вважає позов підлягаючим задоволенню з огляду на таке.

Згідно договору купівлі-продажу квартири від 09.10.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області за реєстровим № 2941, ОСОБА_1 на праві власності належить квартира АДРЕСА_2 АДРЕСА_3 .

Відповідно до довідки про склад сім`ї № 1531 від 28.01.2019 року відповідач та малолітня дитина ОСОБА_3 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_4 .

Судом встановлено, що з 04 липня 2016 року відповідач ОСОБА_2 та дитина ОСОБА_3 не проживають у квартирі АДРЕСА_1 , особисті речі та будь -яке інше майно відповідача та дитини ОСОБА_3 в даній квартирі - відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю (постанова Верховного Суду України від 16.01.2012 р. №6-57цс11).

Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 та малолітня дитина ОСОБА_3 з 04 липня 2016 року, тобто більше року в будинку без поважних причин не проживають.

Відповідач не спростував обставини, викладені у позовній заяві.

За таких обставин суд вважає за можливе визнати відповідача, який діє також в інтересах малолітньої дитини такими, що втратили право користування жилим приміщенням квартирою, належною ОСОБА_1 на праві приватної власності.

Суд, оцінивши усі докази в їх сукупності, вважає позовні вимоги законними та обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 259, 263, 264, 265, 268, 273, 280, 354 ЦПК України в редакції від 15.12.2017 року, суд,-

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 , третя особа: виконавчий комітет Бердянської міської ради Запорізької області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо справу розглянуто за заявою осіб, визначених частиною другою статті 4 ЦПК України рішення суду, що набрало законної сили, є обов`язковим для особи, в інтересах якої було розпочато справу. Якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача

присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , р.н.о.к.п.п НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 .

Третя особа: виконавчий комітет Бердянської міської ради Запорізької області, пл. Єдності, 2 м. Бердянськ, Запорізька область.

Повний текст рішення суду складено 27 вересня 2019 року.

Суддя Бердянського міськрайонного суду

Запорізької області Н. І. Черткова