Справа №366/2226/19
Провадження № 2/366/686/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

24 грудня 2019 року Іванківський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Тетервак Н.А.,

при секретарі Німченко Н.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Іванків Київської області, в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в особі представника за довіреністю ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

В с т а н о в и в :

11.09.2019 року позивач, через свого представника за довіреністю ОСОБА_2 звернувся до Іванківського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, свої позовні вимоги обґрунтував тим, що він має в приватній власності будинок АДРЕСА_1 . Згідно договору купівлі-продажу від 10 вересня 1987 року, посвідченого Іванківською державною нотаріальною конторою, він придбав вказаний будинок та зареєстрував на себе.

За довідкою про склад сім`ї, виданою Іванківською селищною радою Київської області 21.08.2018р. за № 363, в його будинку на даний час зареєстровані громадяни: він (позивач) ОСОБА_1 , ОСОБА_3 (колишня дружина) та ОСОБА_4 (їх спільна дочка).

Шлюб між ним та ОСОБА_3 розірвано 23.05.2001р.

Однак ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не проживають в житловому будинку, що належить позивачу, вже понад один рік, без поважних причин.

З 20 травня 2018 року відповідачі фактично проживають за адресою АДРЕСА_2 .

Вони добровільно, без ніякого примусу виїхали на інше постійне місце проживання, забравши свої речі, та як видно з їх поведінки , не мали і не мають наміру повертатися назад. Відповідачі не проживають у вказаному будинку та не сплачують комунальні послуги, в утриманні житла ніякої участі не брали і не беруть.

Факт не проживання вказаних осіб за адресою: АДРЕСА_1 підтверджено актами, складеними у складі комісії Іванківської селищної ради від 16.01.2019р. та 29.07.2019р.

Факт відсутності за місцем реєстрації ОСОБА_3 та ОСОБА_4 можуть підтвердити свідки - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

Позивач вважає, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 втратили право користування житловим приміщенням, а саме: будинком АДРЕСА_1 , у зв`язку з тривалою, понад один рік, без поважної причини, відсутністю за місцем реєстрації, що створює перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, оформлення субсидії сплаті комунальних послуг тощо.

Позивач просить визнати ОСОБА_3 , 1974 р.н. та ОСОБА_4 , 1998 р.н. такими, що втратили право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .

30 вересня 2019 року провадження по справі було відкрито та справу призначено до підготовчого засідання на 03 грудня 2019 року (а.с.34).

Ухвалою Іванківського районного суду від 03 грудня 2019 року було закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду на 24 грудня 2019 року (а.с. 40-41).

Представник позивача за довіреністю Семак А.Я. у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності та у відсутності позивача, наполягаючи на задоволенні позову в повному обсязі. Судові витрати залишити за позивачем.

Відповідачі: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, судовою повісткою та вчасно . Заяв та клопотань, а також відзиву до суду не надіслали.

З огляду на це, відповідно до вимог ст.247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності сторін, без фіксації судового процесу, на підставі наявних у справі доказів.

Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст. ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України).

Статтями 15,16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно до ст.12,13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено, що відповідно до Договору купівлі-продажу від 10 вересня 1987 року, посвідченого Іванківською державною нотаріальною конторою Потапчук І.П. продав, а ОСОБА_1 купив жилий будинок з надвірними будівлями в АДРЕСА_1 (а.с.11-12).

З довідки №2483 від 26.07.2019р., виданої Іванківською селищною радою Іванківського району Київської області слідує, що ОСОБА_1 , 1966 р.н. проживає в АДРЕСА_1 з 23.04.1988 року по даний час (на підставі будинкової книжки).

Відповідачі є колишньою дружиною, донькою позивачу .

Відповідачі зареєстровані в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданою Іванківською селищною радою Іванківського району Київської області № 363 від 21.08.2019р.(а.с.10).

Позивач просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням.

Відповідно до ст. 156 ЖК України та ст. 405 ЦК України право члена сім`ї власника будинку, який не є його співвласником, на користування цим будинком обумовлено наявністю сімейних відносин із власником і спільним із ним проживанням у цьому будинку.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі його відсутності саме без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником будинку або законом.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України.

Об`єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (ст. ст. 379, 382 ЦК України).

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України з урахуванням положень ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником. Аналіз змісту вказаних правових норм свідчить про те, що право члена сім`ї власника будинку (квартири) користуватися цим житлом існує лише за наявності у власника права приватної власності на це майно.

Із зазначеного слід дійти висновку, що виникнення права членів сім`ї власника будинку (квартири) на користування цим будинком (квартирою) та обсяг цих прав залежить від виникнення у власника будинку (квартири) права власності на цей будинок (квартиру), а відтак - припинення права власності особи на будинок (квартиру) припиняє право членів її сім`ї на користування цим будинком (квартирою).

З огляду на викладене, суд може визнати особу такою, що втратила право користування житловим приміщенням, за наявності двох умов: по-перше, не проживання у спірному житловому приміщенні на час звернення до суду понад один рік, по-друге, таке непроживання має бути без поважних причин.

З матеріалів справи встановлено, що відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зареєстровані у спірному будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до частини 3 ст. 156 ЖК України припинення сімейних відносин з власником квартири не позбавляє членів сім`ї права користування займаним приміщенням.

Як вибачається із позовної заяви відповідачі, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проживають за адресою АДРЕСА_2 , що підтверджується актом підтвердження факту проживання на території Іванківської селищної ради від 29 липня 2019 року (а.с.19,20).

Як вибачається із позовної заяви відповідачі, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не проживають за зареєстрованою адресою в АДРЕСА_1 з 20 травня 2018 року без поважних причин, що підтверджується актом підтвердження факту проживання на території Іванківської селищної ради від 29 липня 2019 року (а.с.21,22).

Оскільки відповідачі не мешкають в будинку адресою АДРЕСА_1 , не сплачують комунальних платежів, не ведуть ніяких господарських робіт, не мають права власності на будинок, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 71,72 ЖК України, ст.ст. 4, 10, 12, 13, 81, 141, 175,177, 258, 263, 265, 273, 280, 281 ЦПК України, суд , -

У х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 , в особі представника за довіреністю ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 , 1974 р.н. такою, що втратила право користування житловим приміщенням - будинком АДРЕСА_1 .

Визнати ОСОБА_4 , 1998 р.н. такою, що втратила право користування житловим приміщенням - будинком АДРЕСА_1 .

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України, до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до Київського апеляційного суду через Іванківський районний суд, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Н.А.Тетервак