Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Єдиний унікальний номер №440/1414/18

Провадження № 2/440/409/2019

14 лютого 2019 року

Буський районний суд Львівської області у складі:

головуючого-судді Кос І.Б.,

за участю секретаря судового засідання Дутки С.І.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Буську без фіксації технічним засобом «Камертон» цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Балучинської сільської ради Буського району Львівської області про визнання права власності на спадкове майно,-

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд із цим позовом. Просить визнати за нею право власності на спадкове майно - житловий будинок. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 20 квітня 2000 року померла її бабця ОСОБА_2. Позивачка є спадкоємцем майна після її смерті за законом, але не може оформити своїх спадкових прав через відсутність у неї правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, направила суду заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутності та задоволити позовні вимоги.

Відповідач Балучинська сільська рада Буського району Львівської області явку свого повноважного представника суду не забезпечив, направив суду заяву, в якій просить слухати справу у відсутності представника, позовних вимог по суті не оспорив.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали та з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії І-СГ № 171017, виданого 22.04.2000 року Балучинською сільською радою Буського району Львівської області, ОСОБА_2 померла 20 квітня 2000 року.

Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_3 (після одруження змінила прізвище на ОСОБА_1) серії V-СГ № 386385, виданого 3 грудня 1992 року Балучинською сільською радою Буського району Львівської області її матір»ю була ОСОБА_4 (дівоце прізвище ОСОБА_2). В свою чергу її матір»ю була ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серії ЯГ № 979729, виданого 31.05.7.1952 року Балучинською сільською радою Краснянського району Львівської області.

Мати позивачки ОСОБА_4 померла 23 грудня 2002 року, що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-СГ № 286173, виданого 24.12.2002 року Балучинською сільською радою Буського району Львівської області.

Таким чином, судом доведено, що позивачка є онукою ОСОБА_2, а тому являється спадкоємцем після її смерті за законом.

Із довідки № 385 від 05.07.2018 року, виданої Балучинською сільською радою Буського району Львівської області вбачається, що житловий будинок № 42 по вул. Головній в с. Балучин Буського району Львівської області належав ОСОБА_2.

З копії технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виготовленого ОКП ЛОР БТІ та ЕО від 20.06.2018 року убачається, що такий складений на житловий будинок № 42 по вул. Головній в с. Балучин Буського району Львівської області.

За таких обставин, в судовому засіданні є достовірно встановлено, що спірний житловий будинок належав померлій ОСОБА_2, побудований на законних підставах, перебував у її володінні та користуванні, а остання на законних підставах була зареєстрована в цьому будинку та проживала в ньому до дня смерті, проте на момент такої не встигла оформити права власності на нього.

Із листа завідувача Буської державної нотаріальної контори № 40/01-16 від 22.01.2018 року вбачається, що спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не заводилась.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року Про судову практику у справах про спадкування спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Як вбачається із роз'яснень, викладених у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.91 р. N 7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок", право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради.

Окрім того, оскільки визнання цього позову відповідачем по справі не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому суд, в силу ч. 4 ст. 206 ЦПК України за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відтак, суд приходить до переконання, що позов є підставним та підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 524, 525, 526, 527, 529, 548, 549, 550 ЦК УРСР 1963 року, ст.ст.4-5,10, 12, 76-80, 89, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Позов задоволити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок № 42 з приналежними господарськими будівлями та спорудами по вул. Головній в с. Балучин Буського району Львівської області, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, померлої 20 квітня 2000 року.

Апеляційну скарга на рішення суду може бути подано до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи.

Позивач: ОСОБА_1, с. Балучин Буського району Львівської області.

Відповідач: Балучинська сільська рада, с. Балучин Буського району Львівської області.

Повний текст рішення виготовлено 14 лютого 2019 року

Суддя: І. Б. Кос