Справа № 382/2106/18 Головуючий в суді І інстанції ЛитвинЛ.І.
Провадження № 22ц-824/3117/19 Доповідач в суді ІІ інстанції Мельник Я.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого - Мельника Я.С.,

суддів: Іванової І.В., Матвієнко Ю.О.,

за участі секретаря Лисиці Ю.С.,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Яготинського районного суду Київської області від 29 листопада 2018 року про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа - ОСОБА_6, про стягнення суми авансу,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2018 року ОСОБА_3 звернулася до суду із вказаним позовом та одночасно подала заяву, в якій просила вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 що належить відповідачу ОСОБА_7, а також накласти арешт на 1/4 частину цього ж будинку, яка належить відповідачці ОСОБА_5, мотивуючи заяву тим, що між сторонами існує спір щодо повернення грошових коштів, а невжиття таких заходів може утруднити виконання можливого рішення про задоволення позову.

Ухвалою Яготинського районного суду Київської області від 29 листопада 2018 року у задоволенні заяви відмовлено.

Не погоджуючись із цією ухвалою, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та постановити нову ухвалу про задоволення її заяви.

У обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що відповідачі добровільно не повертають коштів, взятих за попереднім договором купівлі-продажу будинку, крім того вони вчиняють дії щодо відчуження свого майна, а тому вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може у подальшому зробити неможливим виконання рішення.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, що з'явилися, перевіривши матеріали справи, вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що заходи забезпечення позову, які просить вжити заявник, не є співмірними із заявленими позовними вимогами, крім того не надано доказів того, що невжиття цих заходів унеможливить виконання рішення суду.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, у листопаді 2018 року ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_4 і ОСОБА_5 про стягнення суми авансу (а.с.2).

Одночасно ОСОБА_3 подала заяву, в якій просила вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 що належить відповідачу ОСОБА_7, а також накласти арешт на 1/4 частину цього ж будинку, яка належить відповідачці ОСОБА_5

Відповідно до ч. 1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Положеннями ч. 1 ст.151 ЦПК України передбачено, що у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено зокрема: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Докази мають бути належними, допустимими, достовірними та достатніми (ст.ст. 77-80 ЦПК України).

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вжитті заходів забезпечення позову судом необхідно враховувати зміст позовних вимог, співмірність вжитих заходів із вимогами та вид забезпечення позову (пункт 3 і 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику розгляду судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»).

Таким чином, накладення арешту на майно, як спосіб забезпечення позовних вимог, може бути застосовано судом не тільки у випадку існування загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, а й за наявності реальної ймовірності такого відчуження.

Однак, звертаючись із заявою про забезпечення позову, заявником не надано жодних належних і допустимих доказів на підтвердження того, що невжиття цих заходів унеможливить виконання рішення суду, не надано належних доказів щодо наявності співмірності заявлених позовних вимог заходам забезпечення позову і необхідності накладення арешту на це майно, із врахуванням того, що ціна позову складає 37 048, 92 грн.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали, оскільки не спростовують обґрунтованих висновків суду першої інстанції, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 374, 375 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а ухвалу Яготинського районного суду Київської області від 29 листопада 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий: Судді: