Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2019 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Малюк В.М.,

при секретарі Матіко Я.Ю.,

розглянувши у судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгороді, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,-

В СТ А Н О В И В:

ОСОБА_1І звернулася до Ужгородського міськрайонного суду з вказаною позовною заявою, яку мотивує тим, що вона є власницею будинку розташованого за адресою: Ужгородський район, с. Підгорб, вул. Центральна, буд.63, в якому є зареєстрованими її дочка ОСОБА_2 О,І., онука ОСОБА_3 та колишній чоловік дочки ОСОБА_2 Однак, відповідач ОСОБА_2 за вказаною адресою не проживає з 10.02.2017 року. Оскільки факт реєстрації відповідача за вказаною вище адресою порушує права позивача щодо користування та розпорядження даним житловим будинком, просить суд задовольнити позовні вимоги, та винести рішення, яким визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим будинком за адресою: Ужгородський район, с. Підгорб, вул. Центральна, буд.63.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявилася, хоча про час і місце розгляду справи була повідомлена своєчасно і належним чином, однак подала до суду заяву, якою просить розглянути справу у її відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився повторно, будучи належним чином повідомленим про час та місце слухання справи. 22 грудня 2018 року судом було повідомлено відповідача ОСОБА_2 про перебування у провадженні суду цивільної справи за №308/11875/18 шляхом розміщення повідомлення на офіційному веб сайті судової влади України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступного висновку.

За приписом ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Частиною 2 ст.13 та ч.1 ст.81 ЦПК України передбачено обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи, житловий будинок за адресою: Ужгородський район, с. Підгорб, вул. Центральна, буд.63, позивачем було отримано у власність на підставі свідоцтва про право на спадщину від 09.06.1990 року №2201 та договору дарування від 15.08.1990року №3362.

З довідки державного реєстратора Баранинської сільської ради за №570 від 26.10.2018 року слідує, що ОСОБА_2 є зареєстрованим за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2.

З акту про встановлення факту не проживання особи за місцем проживання від 10.09.2018 року складеного головою Баранинської ОТГ слідує, що ОСОБА_2 за адресою: Ужгородський район, с. Підгорб, вул. Центральна, 63, не проживає починаючи з 10.02.2017 року.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Згідност.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.

Згідно ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно ст.150 Житлового кодексу громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, здавати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Згідно ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

У відповідності до ч.ч.1, 2 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Виходячи з аналізу наведених вище норм матеріального права та враховуючи те, що ОСОБА_1 є законним власником будинку і факт реєстрації ОСОБА_2 за адресою: Ужгородський район, с. Підгорб, вул. Центральна, 63, перешкоджає позивачці у володінні, користуванні та розпорядженні належним їй будинку, суд приходить до висновку, що поданий ОСОБА_1 позов є обґрунтований і підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 10, 49, 76, 79, 211, 228, 244, 258 259, 264, 265, 280 282, 289 ЦПК України, ст.ст. 16, ч.1 ст. 383, ст. 391, ч.2 ст. 405 ЦК України, ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням задоволити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком за адресою: Ужгородський район, с. Підгорб, вул. Центральна, буд.63.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений останньою судовий збір в розмірі 704,80

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення справи) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Повний текст рішення складено 12.02.2019 року.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_4