Справа № 164/2138/19
П/с № 2/164/753/2019
У Х В А Л А

про самовідвід судді

27 грудня 2019 року. Смт. Маневичі.

Суддя Маневицького районного суду Волинської області Токарська І.С., вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 до Маневицької селищної ради Волинської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування вартості майна, що належало на праві приватної власності, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу автоматичного визначення судді матеріали вказаного позову були передані судді Токарській І.С., під час вивчення яких встановлено, що позивач ОСОБА_1 неодноразово була стороною у справах, що перебували на розгляді в Маневицькому районному суді Волинської області, і під час судового провадження заявляла відводи усьому складу Маневицького районного суду та, зокрема, судді Токарській І.С.

В подальшому, з метою оперативного та об`єктивного розгляду спорів, суддею Токарською І.С. заявлялися самовідводи, які розглядалися також і за участі ОСОБА_1 , в задоволенні яких вона не заперечувала.

Дана обставина унеможливлює розгляд справи вказаною суддею.

Відповідно п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно ч. 1 ст. 39 ЦПК України, з підстав, зазначених у статтях 36, 37, 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Правилами ст. 40 ЦПК України передбачено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить до висновку про його обґрунтованість. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Право кожного на справедливий розгляд справи незалежним і безстороннім судом закріплено у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У своєму рішенні по справі «Фельдман проти України» Європейський суд з прав людини порушенням ст. 6 Конвенції визнав незабезпечення суддею достатніх гарантій для виключення будь якого розумного сумніву з приводу його безсторонності (заяви №76556/01 та 38779/04, від 8 квітня 2010 року, п. 97).

Відповідно до п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки судді, що схвалені резолюцією №2006/23 Економічної та Соціальної ради ООН від 27 липня 2006 року, суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

З урахуванням викладеного, вважаю, що з метою забезпечення основних засад цивільного судочинства, зокрема, верховенства права, законності, рівності перед законом і судом, забезпечення доступу до правосуддя, а також для безсторонності, оперативності та ефективності судового розгляду справи, приходжу висновку про задоволення самовідводу.

Керуючись ст. ст. 36-41 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Заяву про самовідвід судді Токарської Ірини Степанівни - задовольнити.

Відвести суддю Маневицького районного суду Волинської області Токарську І.С. від розгляду позовної заяви ОСОБА_1 до Маневицької селищної ради Волинської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування вартості майна, що належало на праві приватної власності.

Передати матеріали даної справи до канцелярії Маневицького районного суду Волинської області для виконання вимог, передбачених ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Маневицького районного суду І.С. Токарська