КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-ц/824/8694/2019
справа № 759/516/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2019 року Київський апеляційний суд в складі:

Судді - доповідача: Андрієнко А.М.

Суддів: Саліхов В.В.

Поліщук Н.В.

При секретарі Дроздовій Ж.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» Чирви Віталія Григоровича на рішення Святошинського районного суду м. Києва, постановленого під головуванням судді Сенька М.Ф. 20 березня 2019 року, у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2018 року позивач АТ «Укрсоцбанк» звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

На обґрунтування позовних вимог вказував, що у зв?язку з неналежним виконанням відповідачами умов кредитного договору №030/716731-КR ВІД 3.09.3008 року та договору поруки, у відповідачів, станом на 01.12.2017, виникла заборгованість, що за курсом НБУ становить 539 336,89 грн.

Рішенням Святошинського районного суду від 20 березня 2019 року у задоволені позову Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду, представник АТ «Укрсоцбанк» Чирва В.Г. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, мотивуючи тим, що рішення було постановлено з порушенням норм процесуального права, неправильним застосуванням норм матеріального права та неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.

На обґрунтування апеляційної скарги вказує, що суд не звернув уваги на те, що 20.05.2010 між Позивачем та Відповідачем була укладена Додаткова угода №1 про внесення змін до Договору кредиту №030/716731-КR від 03.09.2008, відповідно до якої, останній платіж повинен був бути сплачений Відповідачем 08.09.2015.

Вказує, що відповідно до п. 1.1.1 вказаної Додаткової угоди №1 платежі, починаючи з лютого 2015 року не входять до строку позовної давності та повинні бути стягнуті з Відповідача на користь Позивача.

Представник апелянта підтримав апеляційну скаргу із підстав, викладених в ній та просив її задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 просив рішення суду залишити без змін, так як судом першої інстанції було правомірно застосовано строк позовної давності.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленого рішення, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, місцевий суд виходив із того, що позивачем пропущено трирічний строк позовної давності.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду, виходячи з наступного.

Судом установлено, що 03.09.2008 між Акціонерно - комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір № 030/716731-KR, на виконання умов якого, Банк надав, а позичальник прийняв кредит в сумі 16 020,00 дол. США, під 7.90% річних, строком користування до 02.09.2015.

Цього ж дня, для належного виконання позичальником зобов?язань за кредитним договором, між Акціонерно - комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк»та ОСОБА_2 був укладений договір поруки № 030/716738-РО.

14.06.2010 Акціонерно - комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» було змінено найменування на Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк».

Згідно з п. 3.3.7, п. 3.3.8, п. 3.3.8.1 та п. 3.3.9 кредитного договору, позичальник зобов?язаний повернути кредит, своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, а також, у випадку невиконання або неналежного виконання взятих на себе зобов?язань за цим договором, сплатити штрафні санкції та інші платежі, у строки та на умовах, що визначені цим договором.

Відповідно до п. 4.1 Договору кредиту у разі прострочення терміну сплати процентів визначених в п.п. 2.4, цього договору, а також прострочення строків повернення кредиту, визначених п.п. 1.1договору позичальник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення, що діє у цей період.

Відповідно до п. 1.1 договору поруки, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник.

Як убачається із матеріалів справи, відповідачі взяті на себе зобов?язання виконували не належним чином, у зв?язку із чим виникла заборгованість за тілом кредиту та зі сплати процентів.

Згідно з розрахунком, заборгованість за кредитним договором, станом на 01.12.2017 становить 19 860,80 дол. США, що еквівалентно 539 336,89 грн 13 коп, у тому числі заборгованість: за кредитом - 13 160дол. США 15 центів (357 375,05 грн); за процентами - 6 700дол. США 65 центів (181 961,84 грн).

ПАТ «Укрсоцбанк» звернулось до суду із вказаним позовом про захист свого порушеного права 11 січня 2018 року, про що свідчить печатка на поштовому конверті (а.с. 19).

Як убачається із матеріалів справи, представником відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_4 , під час розгляду справи місцевим судом, заявлено клопотання про застосування строку позовної давності (а.с. 53 - 54).

Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов?язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов?язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов?язання (неналежне виконання).

Статтями 256, 257, 259 ЦК України визначено строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки і може бути збільшена за домовленістю сторін.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов?язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша, п?ята статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

За змістом статті 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

Частинами третьою, четвертою статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено у спорі, є підставою для відмови у позові.

В силу частини четвертої статті 559 ЦПК України порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимог до поручителя.

Обираючи спосіб забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором та звертаючись до суду про стягнення заборгованості позивач з 2012 року не вжив заходів до стягнення з відповідача ОСОБА_2 , як поручителя, заборгованості та не пред`являв поручителю вимоги і не повідомляв його про існування заборгованості.

Верховний Суд України у правовій позиції, висловленій 14 вересня 2016 року при розгляді справи № 6-1451цс16 зазначив, що звернення до суду після спливу передбаченого частиною четвертою статті 559 ЦК України шестимісячного строку не є підставою для відмови в позові у зв`язку зі спливом строку позовної давності, а є підставою для відмови в позові у зв`язку з припиненням права кредитора на задоволення своїх вимог за рахунок поручителя. Строк поруки не є строком для захисту порушеного права. Це строк існування самого зобов`язання поруки. Таким чином, і право кредитора, і обов`язок поручителя по його закінченні припиняються, а це означає, що жодних дій щодо реалізації цього права, в тому числі застосування примусових заходів захисту в судовому порядку, кредитор вчиняти не може.

За таких обставин суд першої інстанції помилково прийшов до висновку про застосування строку позовної давності до правовідносин між банком та поручителем.

В задоволенні позовних вимог щодо стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором повинно бути відмовлено з підстав припинення поруки.

Щодо стягнення заборгованості з відповідача ОСОБА_1 , то вона в судове засідання не з'являється, неодноразово повідомлялася судами про час та місце розгляду справи.

Як вбачається із зворотніх повідомлень, які повертаються до суду, за адресою зазначеною в кредитному договорі вона не проживає, іншої адреси місця проживання ні банку ні суду не повідомляє, а тому колегія суддів вважає, що позовні вимоги щодо неї підлягають задоволенню, оскільки свої зобов`язання за кредитним договором вона не виконала, має місце заборгованість в розмірі 19 860,80 дол. США

яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Із заявою про застосування строку позовної давності відповідач ОСОБА_1 до суду не зверталася.

Оскільки суд стягує з відповідача ОСОБА_1 кредитну заборгованість, то з неї на користь банку підлягає стягненню судовий збір в розмірі 8090 гривень 05 коп.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376 ЦПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» Чирви Віталія Григоровича задовольнити частково.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 20 березня 2019 рокускасувати та постановити нове рішення, яким позов Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт Серія НОМЕР_1 , виданий Ленінградським РУ ГУ МВС України в м. Києві, ІПН: НОМЕР_2 ) на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (, п/ НОМЕР_3 в ПАТ «Урсоцбанк», МФО 300023) суму заборгованості за Кредитним договором № 030/716731-KR від 03 вересня 2008 року в розмірі 19 860,80 доларів США.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» судовий збір в розмірі 8 090 грн. 05 коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, але може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 30 вересня 2019 року.

Суддя - доповідач:

Судді: