ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2019 року м. Херсон

справа № 766/22969/18

провадження № 22-ц/819/358/19

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого ( суддя-доповідач )Чорної Т.Г.,
суддів:Бугрика В.В.
Пузанової Л.В.
секретарДавиденко І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області у складі судді Ус О.В. від 23 листопада 2018 року у справі за заявою ОСОБА_6 про забезпечення позову до його подання (особа, яка може отримати статус учасника справи: відповідач - ОСОБА_5),

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2018 року ОСОБА_6 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, який має намір подати до ОСОБА_5 про стягнення грошових коштів.

В обґрунтування необхідності вчинення наведеної процесуальної дії заявник зазначив, що між ним та ОСОБА_5 існує спір щодо повернення грошових коштів в розмірі 27900 грн, які останній отримав за розпискою від 02.10.2018 року.

З метою забезпечення позову позивач просив накласти арешт на 3/100 частки належної ОСОБА_5 на підставі договору дарування від 28 серпня 2017 року квартири АДРЕСА_1, посилаючись на те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду про стягнення грошових коштів.

Ухвалою від 23 листопада 2018 року суд наклав арешт на 3/100 частки квартири АДРЕСА_1 власником якої є ОСОБА_5.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати вжиті судом першої інстанції заходи забезпечення позову, посилаючись на те, що ухвала суду постановлена з порушенням норм процесуального права, а висновки суду щодо наявності підстав для вжиття заходів забезпечення позову до його пред'явлення у обраний спосіб не відповідають обставинам справи та зроблені без врахування його інтересів як власника спірного нерухомого майна.

Відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах, визначених ст.367 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами дійсно виник спір, обраний позивачем вид забезпечення позову не порушує права власника на користування нерухомими майном, невжиття такого заходу забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, більш того, накладення арешту на 3/100 часток квартири є співмірними із заявленими позовними вимогами.

Проте погодитися з такими висновками суду не можна з огляду на наступне.

Відповідно до положень статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При цьому згідно із статтею 150 ЦПК України позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. (ч.3 ст. 150 ЦПК України).

Пленум Верховного Суду України в п. 4 Постанови № 9 від 22.12.2006 року " Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" роз'яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову , суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушенні у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, в тому числі для запобігання потенційним труднощам щодо подальшого виконання такого рішення.

Згідно із статтею 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд та учасники судового процесу зобов'язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Із змісту заяви про забезпечення позову та доданих до неї документів вбачається, що ОСОБА_6 має намір звернутися до суду за захистом прав щодо повернення грошових коштів в розмірі 27900 грн.

Обґрунтовуючи необхідність накладення арешту на частку в квартирі боржника, заявник зазначав про те, що відповідач не працює, має намір здійснити відчуження квартири та виїхати за кордон, що ускладнить та зробить неможливим виконання рішення суду щодо стягнення грошових коштів.

При цьому жодних доказів на підтвердження зазначених в заяві обставин заявник не надав.

До заяви долучений витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відповідно до якого ОСОБА_5 на підставі договору дарування від 28 серпня 2017 року належить на праві власності квартира АДРЕСА_1, загальною площею 49,8 кв.м.

Ця квартира не є предметом спору між сторонами, реальний виділ 3/100 частки квартири не здійснювався і фактично, відповідно до вимог діючого законодавства, не може бути здійснений.

Враховуючи, що забезпечення позову по суті - це обмеження суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача, а саме забезпечення позивачу реального та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, в тому числі для запобігання потенційним труднощам щодо подальшого виконання такого рішення, та зважаючи на те, що обраний судом вид забезпечення позову не забезпечить позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, оскільки неможливо буде відповідно до діючого законодавства виділити в натурі 3/100 частки квартири на які був накладений арешт та в подальшому її реалізувати для задоволення вимог позивача, колегія суддів вважаєте, що ухвала суду підлягає скасуванню, як така, що не відповідає вимогам ЦПК України.

Керуючись ст.ст.367,374,376 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - задовольнити.

Ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 23 листопада 2018 року скасувати і ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні заяви ОСОБА_6 про забезпечення позову до його подання - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Головуючий Чорна Т.Г.

Судді Бугрик В.В.

Пузанова Л.В.

Повний текст судового рішення складено 20 лютого 2019 року

Суддя Херсонського апеляційного суду Чорна Т.Г.