КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня2019 року м. Київ

Справа №755/11481/19

Апеляційне провадження №22-ц/824/15641/2019

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача: Соколової В.В.

суддів: Андрієнко А.М., Поліщук Н.В.

секретар Луговий Р.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва ухваленого під головуванням судді Галагана В.І. 23 вересня 2019 року в місті Києві, повний текст рішення складений 24 вересня 2019 року, у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Каплун Юрій Вікторович про визнання заповіту недійсним,

В С Т А Н О В И В

У липні 2019 року позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в якому просила визнати недійсним заповіт ОСОБА_3 від 29 серпня 2018 року щодо квартири АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , який посвідчено у Безуглівській сільській раді Згурівського району Київської області (номер у Спадковому реєстрі 63691848).

Позовні вимоги обгрунтовувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . У зв`язку із відкриттям спадщини та на підставі заяви двоюрідної сестри спадкодавця - ОСОБА_2 28 грудня 2018 року ПН КМНО Каплуном Ю.В. заведено та зареєстровано спадкову справу №14/2018. До складу спадщини входить квартира АДРЕСА_1 , яка належала спадкодавцеві на праві власності. 28 грудня 2018 року з метою встановлення наявності заповітів, складених спадкодавцем ОСОБА_3 за життя, нотаріус перевірив Спадковий реєстр та встановив, що будь-які заповіти ОСОБА_3 на момент відкриття спадщини та реєстрації спадкової справи №14/2008 відсутні. Разом з тим, 05 лютого 2019 року до ПН КМНО Каплуна Ю.В . звернувся відповідач ОСОБА_1 із заявою про прийняття спадщини ОСОБА_3 за заповітом, а саме: квартири АДРЕСА_1 . Разом із вказаною заявою про прийняття спадщини від 05 лютого 2019 року ОСОБА_1 було надано заповіт від 29 серпня 2018 року, який начебто складений і підписаний ОСОБА_3 та посвідчений у Безуглівській селищній раді Згурівського району Київської області 29 серпня 2018 року о 15 год. 05 хв., однак зареєстрований у реєстрі лише 31 січня 2019 року.

Проте, заповіт від 29 серпня 2018 року складено та підписано не ОСОБА_3 , а іншою особою, що встановлено судовою почеркознавчою експертизою від 27 червня 2019 року, проведеною в рамках кримінального провадження №0000086 від 27 березня 2019 року. Крім того, 05 квітня 2019 року у рамках кримінального провадження проведено огляд жорсткого диску, який знаходився у персональному комп`ютері спадкодавця ОСОБА_3 , що використовувався останнім за своїм місцем проживання, та відповідно до протоколу огляду речей встановлено, що 29 серпня 2018 року о 10.11, 14.29, 14.34, 16.20, тобто у день та час, коли ОСОБА_3 нібито складав та підписував заповіт у с. Безуглівка, Згурівського району, Київської області. Крім того, відповідно до документів, наданих ПрАТ «Київстар» в рамках кримінального провадження, мобільний телефон ОСОБА_3 . 29 серпня 2018 року знаходився у межах баз станцій мобільного зв`язку, які розташовані за адресами: АДРЕСА_2 ТРЦ «Комод», вул. Р. Окіпної, 2, готель «Турист». Оскільки заповіт від 29 серпня 2018 року складено та підписано не ОСОБА_3 , а іншою особою, він не містить волевиявлення спадкодавця та не відповідає його волі, що є підставою звернення позивача з даним позовом до суду.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 23 вересня 2019 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Каплун Юрій Вікторович про визнання заповіту недійсним -задоволено.

Визнано недійсним заповіт ОСОБА_3 від 29 серпня 2018 року щодо заповідання квартири АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , який посвідчено у Безуглівській сільській раді Згурівського району Київської області (номер у Спадковому реєстрі 63691848).

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Рішення суду мотивовано тим, що позивачем доведено факт відсутності з боку спадкодавця волевиявлення на вчинення оспорюваного заповіту, який є недійсним відповідно до обраного позивачем способу захисту порушеного права, у порядку ч. 2 ст. 1257 ЦК України.

Не погодився із вказаним судовим рішенням ОСОБА_1 , його представником подана апеляційна скарга, в якій зазначається про незаконність рішення у зв`язку з порушенням норм матеріального та процесуального права при неповному з`ясуванні обставин справи. Вказує на те, що позивачем не надано жодних належних доказів, посилаючись тільки на матеріали кримінального провадження, де вина відповідача не доведена. Зазначає, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення брав до уваги тільки твердження позивача, при цьому повністю проігнорував та позбавив можливості відповідача довести інше. Вказує що, висновок експертів №17-3/992 від 27 червня 2019 року не може вважатись належним доказом у зв`язку з тим, що проведений з порушенням Інструкції про призначення і проведення судових та експертних досліджень. Також вказує на те, що до суду першої інстанції подавалось клопотання про проведення експертизи та виклик свідків, проте судом були проігноровані.

Враховуючи вищевикладене, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В судовому засіданні відповідач та його представник ОСОБА_10 підтримали апеляційну скаргу з підстав викладених у ній, просили про її задоволення.

Представник позивача - адвокат Опря С.І. заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Каплун Ю.В. в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Тому його неявка, згідно з ч.2 ст. 372 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи апеляційним судом.

В судовому засіданні апеляційного буду були розглянуті клопотання сторони відповідача про призначення у справі судової експертизи та виклик свідків в судове засідання, в задоволенні яких відмовлено з огляду на порушення порядку подання доказів та відсутності належного обґрунтування. Крім того, відповідачем належним чином не обґрунтовані вказані клопотання не наведені обставини щодо сумнівів відносно наявного в матеріалах справи висновку експерта та необхідності виклику свідків, які не були присутні під час складання заповіту. Дані ухвали суду постановлені усно із занесенням до протоколу судового засідання.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового розгляду, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджено Свідоцтвом про смерть, виданим Дніпровським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 11 грудня 2018 року, актовий запис № 2248 (а.с. 9).

На підставі Свідоцтва про право власності на житло від 11 квітня 1997 року, виданого Дніпровською районною державною адміністрацією м. Києва, та на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 14 вересня 2000 року, посвідченого державним нотаріусом Десятої Київської державної нотаріальної контори, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на праві власності належала квартира АДРЕСА_1 (а.с.14-15,16, 17).

Позивач ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є двоюрідною сестрою спадкодавця ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за родинною лінією батьків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 . (а.с. 43, 44, 45, 46).

28 грудня 2018 року ОСОБА_2 звернулась до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Каплуна Ю.В. із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , на підставі якої нотаріусом зареєстровано спадкову справу № 14/2018 (№63569495) (а.с. 12,13). В той же день даним приватним нотаріусом зроблено витяг зі Спадкового реєстру, відповідно до якого станом на 28 грудня 2018 року відсутні заповіти здійснені від імені ОСОБА_3 (а.с.18).

Відповідач ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Каплуна Ю.В. із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 . Підставою для звернення ним вказано заповіт складений ОСОБА_3 на його користь, посвідчений секретарем Безуглівської сільської ради Згурівського району Київської області 29 серпня 2018 року за реєстровим № 5, за умовами якого ОСОБА_3 заповідав ОСОБА_1 своє спадкове майно, а саме: квартири АДРЕСА_1 . Даний заповіт зареєстрований у Спадковому реєстрі - 31 січня 2019 року (а.с. 19, 20, 41).

Згідно Висновку експерта, складеного у рамках кримінального провадження №0000086 від 27 березня 2019 року судовим експертом Київського науково- дослідного експертно-криміналістичного центру MBС України від 27 червня 2019 року №17- 3/992: «Підпис від імені ОСОБА_3 у Заповіті від 29 серпня 2018 року виконано не ОСОБА_3 , а іншою особою з наслідуванням підпису ОСОБА_3 . Підпис від імені ОСОБА_3 у Заповіті від 29 серпня 2018 року виконано під впливом на виконавця збиваючих факторів, ймовірніше за все, штучного характеру (намагання особи наслідувати почерк (підпис) іншої особи». На експертизу було надано об`єкти дослідження за 2005, 2007, 2018 роки. (а.с. 25-32).

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені чч. 1 - 3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Згідно ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається (ч.2 ст.1234 ЦК України).

Статтею 1247 ЦК України визначено, що заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 цього Кодексу. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251 - 1252 цього Кодексу.

Заповіти, посвідчені особами, зазначеними у частині третій цієї статті, підлягають державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України.

В силу ч. 2 ст. 1257 ЦК України за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

Відповідно до пункту 8 Глави 3 Порядку про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, відомості про заповіти підлягають обов`язковій державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, установленому Положенням про Спадковий реєстр.

Відповідно до п. 1.5. Положення про Спадковий реєстр, реєстратори вносять відомості до Спадкового реєстру.

Відповідно до пп. 1.3.2. п. 1.3. Положення про Спадковий реєстр, Реєстратором Спадкового реєстру є Державне підприємство «Національні інформаційні системи» та його регіональні філії щодо заповітів, посвідчених посадовими особами органів місцевого самоврядування.

Згідно з абз. 2 п. 2.3. Положення про Спадковий реєстр, посадові особи органів місцевого самоврядування вносять до Спадкового реєстру відомості про посвідчення заповітів шляхом подання державному підприємству «Національні інформаційні системи» або його філіям заяв за формою, наведеною в додатках 1-3, 9.

У свою чергу, відповідно до п. 2.6. та 2.9. Положення про Спадковий реєстр, заяви за формою, наведеною в додатках 1-9 подаються (надсилаються) Реєстратору у день вчинення відповідної нотаріальної дії, а Реєстратор вносить відомості до Спадкового реєстру у день отримання такої заяви.

Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 77-80 ЦПК України.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).

Відповідно до ч.ч. 1,3 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (ч.8 ст. 83 ЦПК України).

В порядку ч.1 ст 84 ЦПК України Учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом (судом апеляційної інстанції) лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч.3 ст. 367 ЦПК).

З наведених обставин справи вбачається, що 29 серпня 2018 року від імені ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , був складений заповіт на користь відповідача, який був посвідчений секретарем Безуглівської сільської ради Згурівського району Київської області за реєстровим № 5. За умовами цього заповіту ОСОБА_3 заповідав ОСОБА_1 своє спадкове майно, а саме: квартири АДРЕСА_1 .

Згідно з Висновком експерта №17- 3/992 від 27 червня 2019 року підпис від імені ОСОБА_3 у Заповіті від 29 серпня 2018 року виконано не ОСОБА_3 , а іншою особою з наслідуванням підпису ОСОБА_3 . Підпис від імені ОСОБА_3 у Заповіті від 29 серпня 2018 року виконано під впливом на виконавця збиваючих факторів, ймовірніше за все, штучного характеру (намагання особи наслідувати почерк (підпис) іншої особи.

Твердження відповідача висловлені в судовому засідання апеляційного суду про те, що предметом даного дослідження були зразки підпису не ОСОБА_3 , а іншої особи про що зазначено в переліку об`єктів дослідження, відхиляються апеляційним судом з огляду на те, що скрізь по тексту дослідження наводиться аналіз і опис зразків підпису саме ОСОБА_3 , а тому одноразове зазначення у тексті іншого прізвища не спростовує проведене дослідження в цілому.

Вказаний Висновок складений в рамках кримінального провадження №0000086 від 27 березня 2019 року судовим експертом Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру MBС України. Тобто даний Висновок складений фахівцем у відповідній галузі науки, питання щодо належності підпису потребуються спеціальних знать і для їх встановлення потребується залучення експертів. Матеріали справи не мітять інших доказів на спростування даного експертного дослідження.

Доводи відповідача наведені в апеляційній скарзі про те, що до суду першої інстанції представником відповідача подавалось клопотання про проведення експертизи та виклик свідків, однак вони були проігноровані судом першої інстанції, чим було порушено його право на доведення його позиції, не можуть бути прийняті до уваги суду з огляду на наступну.

Так, з матеріалів справи вбачається, що в підготовчому засіданні 08 серпня 2019 року відповідач приймав учать разом з представником, тобто з особою фахівцем в галузі права. На стадії клопотань відповідачем та його представником клопотань заявлено не було, представник відповідача просив надати йому час для ознайомлення з матеріалами справи з метою надання відзиву на апеляційну скаргу. 19 серпня 2019 року від представника відповідача до суду першої інстанції надійшов відзив на позовну заяву, проте до відзиву жодних клопотань про долучення доказів чи клопотання про проведення експертизи не було заявлено. Клопотання про призначення експертизи та клопотання про виклик свідків представником відповідача було подано лише 23 вересня 2019 року в судовому засіданні при розгляді справи по суті без зазначення жодних поважних причин неподання таких доказів у встановлений законом строк, без клопотання про поновлення процесуального строку, тобто з порушенням порядку подання доказів. А отже виходячи з положень ст. ст. 83,84 ЦПК України висновок суду першої інстанції про залишення даних клопотань без розгляду слід визнати законним та обґрунтованим. На стадії апеляційного розгляду стороною відповідача вказані клопотання заявлені повторно, але з огляду на відсутність незаконності ухвали суду про залишення їх без розгляду, що занесена до протоколу судового засідання, а також за відсутності підтвердження того, що учасник справ не мав можливості подання цих доказів до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього, колегією суддів постановлено ухвалу про відмову у задоволенні даних клопотань.

Таким чином, слід погодитись з висновком суду першої інстанції про те, що позивачем доведено факт відсутності з боку спадкодавця волевиявлення на вчинення оспорюваного заповіту, а складення заповіту особисто, є необхідною умовою його чинності.

Крім того, з наведених обставин справи вбачається, що оспорюваний заповіт, який був складений 29 серпня 2018 року, був зареєстрований у Спадковому реєстрі - 31 січня 2019 року. Натомість чинне законодавство передбачає здійснення реєстраційної дії у день вчинення відповідної нотаріальної дії. Вказана обставина сама по собі не є підставою недійсності заповіту, але у сукупності із висновком експерта про неналежність підпису спадкодавця свідчить на користь недійсності даного правочину.

Отже оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог. Доводи апеляційної скарги не можуть бути підставами для скасування рішення суду першої інстанції,оскільки зводяться до необхідності переоцінки доказів та обставин, на які посилався позивач, пред`являючи позов, і яким суд надав належу оцінку.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що суд першої інстанції повно та всебічно з'ясував обставини справи, дав їм належну правову оцінку. Рішення суду відповідає вимогам чинного законодавства, наданим доказам, обставинам справи і підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, колегія суддів апеляційного суду не вбачає.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381- 384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 23 вересня 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач: В.В.Соколова

Судді: А.М.Андрієнко

Н.В.Поліщук

Повний текст постанови складений 26 грудня 2019 року.