Провадження №2-з/447/13/19
Справа №447/3006/19
У Х В А Л А

Іменем України

26.12.2019 року Суддя Миколаївського районного суду Львівської області Карбовнік І. М. , розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про збезпечення позову,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову до предявлення позову, в якій просить накласти арешт на все майно ОСОБА_2 (нажите за час їхнього шлюбу) ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , в тому числі, але не виключно на грошові кошти у розмірі 662 220, 00 грн. та відсотки по них, що зберігаються на особовому рахунку НОМЕР_2 , відкритому на ОСОБА_2 у Публічному акціонерному товаристві комерційний банк «Приватбанк» на підставі договору від 15.08.2017р., укладеному між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та ОСОБА_2 .

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з нормами статті 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Заява про забезпечення позову повинна містити: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; інші відомості, потрібні для забезпечення позову (ч. 1ст. 151 ЦПК України).

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Із поданої до суду заяви про забезпечення позову та долучених до неї додатків вбачається, що строк дії договору укладеного між між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та ОСОБА_2 закінчився, ще 15.02.2018 року. Відомостей про те, чи на даний час цей договір продовжений і сума коштів, що знаходиться на рахунку відповідача, позивачем не надано.

Відповідно до ч.10 ст.153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи те, що заяву подано без додержання вимог ст.151 ЦПК України, заяву слід повернути позивачу.

Керуючись ст.153 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову повернути позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання ухвали суддею.

Ухвала про повернення заяви про забезпечення позову не підлягає оскарженню.

Суддя Карбовнік І. М.