Справа № 300/951/18
П О С Т А Н О В А

Іменем України

19 грудня 2019 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Куштана Б.П. (доповідача),

суддів: Кожух О.А. та Фазикош Г.В.,

з участю секретаря Чучки Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги приватного акціонерного товариства «Закарпаттяобленерго», ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Воловецького районного суду від 09 квітня 2019 року (у складі судді Софілканич О.А.) за позовом приватного акціонерного товариства «Закарпаттяобленерго» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення вартості не облікованої електричної енергії,-

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «Закарпаттяобленерго» (надалі - ПрАТ «Закарпаттяобленерго») звернулося до суду з цим позовом у жовтні 2018 р.

Просило стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на свою користь 349914.20 грн. вартості не облікованої електричної енергії і 5248.71 грн. судового збору.

Обґрунтувало тим, що 12.01.2015 р. між ПАТ «Закарпаттяобленерго» (правонаступником якого є позивач) і фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 був укладений договір про постачання електричної енергії № 140495. Об`єктом, який живиться електроенергією від мереж ПрАТ «Закарпаттяобленерго» є готель «ІНФОРМАЦІЯ_1» в АДРЕСА_1. Власником указаного об`єкту є ОСОБА_2 , а користувачем - ОСОБА_1 (на підставі договору позички нерухомого майна від 01.10.2014 р.).

ОСОБА_1 як споживач електроенергії не повідомив ПрАТ «Закарпаттяобленерго» ні про закінчення строку дії договору позички (31.08.2017 р.), ні про факт припинення підприємницької діяльності (28.04.2015 р.).

17.01.2018 р. під час здійснення перевірки дотримання споживачами вимог Закону України «Про ринок електричної енергії» і ПКЕЕ працівниками ПрАТ «Закарпаттяобленерго» на об`єкті «готель «ІНФОРМАЦІЯ_1» було виявлено порушення п.10.2 ПКЕЕ у виді підключення до електричних мереж, що не є власністю енергопостачальника; підключення дублюючого вводу поза приладом обліку, а саме: підключення зі шпильок трансформатора зі сторони 0.4 кВ, про що був складений акт про порушення № 120571 у присутності та за підписом споживача ОСОБА_1

22.01.2018 р. указаний акт був розглянутий комісією Воловецького РЕМ ПрАТ «Закарпаттяобленерго» за участі ОСОБА_1 і прийнято рішення, оформлене протоколом № 148, про проведення розрахунку недорахованої електричної енергії згідно з п.п.7 п.2.1 Методики за період із 18.01.2017 р. по 17.01.2018 р. із визначенням обсягу недорахованої електричної енергії у кількості 143093 кВт/год. на суму 349914.20 грн.

14.02.2018 р. за заявами ОСОБА_2 та ОСОБА_1 акт про порушення № 120571 був розглянутий обласною комісією позивача, якою прийнято рішення, оформлене протоколом № 17-02/2018, про правомірність складення акту і правильність застосування комісією Воловецького РЕМ Методики для визначення обсягу та вартості не облікованої електричної енергії.

Відповідачами розрахункові документи за недораховану енергію не оплачені донині.

Згідно з вимогами ст.ст. 514, 1190, 543 ЦК України відповідачі несуть солідарну відповідальність перед позивачем.

Рішенням Воловецького районного суду від 09.04.2019 р. позов задоволено частково: стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «Закарпаттяобленерго» 349914.20 грн. вартості не облікованої електричної енергії, 5248.71 грн. судового збору, 40000 витрат на професійну правничу допомогу, а всього - 395162.91 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

У апеляційній скарзі ПрАТ «Закарпаттяобленерго» просить скасувати це рішення у частині відмови в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2 та ухвалити в цій частині нове рішення про солідарне стягнення вартості не облікованої енергії із ОСОБА_2 та ОСОБА_1 і вирішити питання судових витрат.

Покликається на неповне з`ясування судом фактичних обставин справи, що мають істотне значення для правильного вирішення справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Узагальнені та доречні доводи скарги зводяться до помилковості висновку суду першої інстанції щодо відсутності підстав для солідарного стягнення суми з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , оскільки:

-На момент виявлення порушення ПКЕЕ на об`єкті «ІНФОРМАЦІЯ_1», тобто станом на 17.01.2018 р., термін дії укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 договору позички нерухомого майна від 01.10.2014 р. закінчився, про що ПрАТ «Закарпаттяобленерго» письмово повідомлено не було;

-Власником об`єкту в цілому - готелю «ІНФОРМАЦІЯ_1» загальною площею 629.41 кв. м, є ОСОБА_2 , а згідно з указаним договором позички останній передав ОСОБА_1 лише частину об`єкту загальною площею 210.2 кв. м; при цьому КТП-176, у якому було виявлено самовільне підключення зі шпильок трансформатора в обхід приладу обліку електричної енергії, у користуванняОСОБА_1 не передавався.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 просять скасувати це рішенняу частині задоволення позовних вимог щодо ОСОБА_1 .

Покликаються на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Узагальнені та доречні доводи скарги зводяться до такого:

-За фактичних обставин справи розрахунковий період не може перевищувати 8 днів;

-Оскільки 09.01.2018 р. лічильник працював справно, то відповідно ніяких втручань не могло бути і не може йтися про порушення ПКЕЕ;

-Суд не дав належної оцінки доказам у справі;

-Судом безпідставно стягнуто 40000 грн. витрат на правову допомогу.

Апеляційні скарги підлягають залишенню без задоволення, а рішення - залишенню без змін, із таких мотивів.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що актом про порушення № 120571 від 17.01.2018 р., матеріалами фото-відео фіксації виявленого порушення, поясненнями працівників Воловецького РЕМ ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , а також їх показаннями як свідків доведено факт порушення споживачем ОСОБА_1 п.10.2 ПКЕЕ шляхом підключення дублюючого вводу поза приладом обліку - зі шпильок трансформатора зі сторони 0.4 кВ.

Згідно з протоколом № 148 від 22.01.2018 р. комісією Воловецького РЕМ було розглянуто вказаний акт про порушення і прийнято рішення про проведення розрахунку недорахованої електричної енергії згідно з п.п.7 п.2.1 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією від 04.05.2006 р. за період із 18.01.2017 р. по 17.01.2018 р. із визначенням обсягу недорахованої електричної енергії у кількості 143093 кВт/год. на суму 349914.20 грн., яке в подальшому залишено без змін обласною комісією позивача.

Суд погодився із указаним періодом розрахунку, оскільки такий визначений формулою 2.7 Методики, згідно з якою береться сумарна кількість днів у періоді від дня набуття споживачем права власності на електроустановку (але не більше сумарної кількості днів у 12 календарних місяцях, що передували дню виявлення порушення) до дня усунення порушення.

Обов`язок щодо відшкодування вартості не облікованої електричної енергії згідно з договором про постачання електричної енергії між ПрАТ «Закарпаттяобленерго» і ОСОБА_1 покладається на останнього, а відтак солідарне стягнення позовної суми з ОСОБА_2 як власника об`єкту, за відсутності договірних стосунків із ним, не узгоджується із положеннями цивільного законодавства.

Апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції через його відповідність правильно встановленим обставинам, які мають значення для справи (є предметом доказування), належно оціненим доказам і нормам матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Стосунки з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються статтею 714 ЦК України, статтями 24 - 27 Закону України "Про електроенергетику", а також нормативно-правовими актами в сфері електропостачання.

Так, згідно з ч.1, ч.4 ст. 26, ст. 27 Закону України "Про електроенергетику" споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Правопорушеннями в електроенергетиці, зокрема, є: крадіжка електричної і теплової енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку.

Установлено, що ОСОБА_1 є фізичною особою - споживачем електричної енергії, яку йому постачає позивач за договором № 140495 від 12.01.2015 р., відповідно до п.4.2.3. якого споживач сплачує постачальнику вартість недоврахованої електроенергії, розраховану виходячи із приєднаної потужності струмоприймачів і кількості годин їх використання відповідно до діючої на момент виявлення недоврахування Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачами Правил користування електричною енергією, затверджених постановою НКРЕ від 04.05.2006 р. № 562, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 04.07.2006 р. за № 782/12656, за тарифами, що діяли протягом споживання електричної енергії з порушенням у разі таких дій споживача: самовільного внесення змін у схеми обліку електроенергії; пошкодження засобів обліку електроенергії, втручання у їх роботу, зняття пломб із засобів обліку; споживання електроенергії поза засобами обліку; інших умов, визначених Методикою.

17.01.2018 р. позивачем був складений акт № 120571 про порушення ОСОБА_1 на об`єкті «готель «ІНФОРМАЦІЯ_1» п.10.2 ПКЕЕ у виді підключення до електричних мереж, що не є власністю енергопостачальника; підключення дублюючого вводу поза приладом обліку, а саме: підключення зі шпильок трансформатора зі сторони 0.4 кВ; порушення зафіксоване на камеру смартфона.

Указаний акт підписаний споживачем ОСОБА_1 без зауважень, а заявою від 22.01.2018 р. останній просив розглянути акт на комісії М(РЕМ без проведення експертизи приладу обліку, з виявленим порушенням погодився (т.1, а.с.47-48).

У зв`язку з цим довід апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що позаяк 09.01.2018 р. лічильник працював справно, то відповідно ніяких втручань не могло бути і не може йтися про порушення ПКЕЕ, є надуманим.

Протоколом № 148 від 22.01.2018 р. засідання комісії із розгляду актів про порушення Правил користування електричною енергією та/або умов договору з участю ОСОБА_1 вирішено провести нарахування за період із 18.01.2017 р. по 17.01.2018 р. (1 рік) згідно з п.7 за формулою 2.9 Методики визначення електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами ПКЕЕ, що склало 349914.20 грн.

Указаний протокол підписаний ОСОБА_1 без зауважень (т.1, а.с.49-51).

Обласною комісією по розгляду актів про порушення ПКЕЕ (протокол № 17-02/2018 від 14.02.2018 р.) встановлено, що комісією РКМ правильно застосовано положення Методики для визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення, і взято правильний період для здійснення розрахунку суми завданих збитків за актом про порушення ПКЕЕ № 120571 від 17.01.2018 р. та вирішено залишити рішення комісії Воловецького РЕМ від 22.01.2018 р. без змін (т.1, а.с.52-62).

З указаним протоколом обласної комісії Ціник О.Ю. ознайомився під розпис, із нарахуванням штрафних санкцій не погодився.

Однак, ні рішення комісії Воловецького РЕМ, ні рішення обласної комісії позивача ОСОБА_1 у судовому порядку не оскаржив.

За таких обставин справи довід апелянта ОСОБА_1 про те, що розрахунковий період не може перевищувати 8 днів, є безпідставним.

Апеляційне твердження ОСОБА_1 про те, що суд не дав належної оцінки доказам у справі, спростовується технічним записом і протоколом судового засідання, письмові зауваження на які ним не подавалися.

Довід апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що судом безпідставно стягнуто 40000 грн. витрат на правову допомогу, не заслуговує на увагу в зв`язку з наступним.

Згідно з положеннями ст. 137 ЦПК України в разі недотримання вимог ч.4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони. Зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Між тим, ОСОБА_1 такого клопотання не заявляв.

Довід апеляційної скарги ПрАТ «Закарпаттяобленерго» про помилковість висновку суду першої інстанції щодо відсутності підстав для солідарного стягнення суми з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не може бути взятий до уваги як суперечний обставинам справи, письмовим доказам і нормам матеріального права.

Так, за приписами ст.1190 ч.1 ЦК України особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим.

Відповідно до п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.92 р. "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" особи вважаються такими, що спільно завдали шкоди, якщо вони завдали неподільну шкоду взаємопов`язаним сукупними діями або діями з єдністю наміру. Як правило таке завдання шкоди має місце при скоєнні злочину кількома особами або в разі завдання шкоди в результаті дорожньо-транспортної пригоди. Солідарний характер відповідальності осіб, що спільно завдали шкоди, пояснюється неподільністю результату їх шкідливих діянь та необхідністю створення умов для відновлення порушених прав потерпілого.

Установлено та не заперечується, що договір про постачання електричної енергії № 140495 від 12.01.2015 р. укладений із ОСОБА_1 і саме останній як споживач відповідно до п.4.2.3. цього договору сплачує постачальнику вартість недоврахованої електроенергії і вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення ПКЕЕ.

Згідно з указаним договором об`єктом, що живиться електроенергією від мереж позивача, є готель «ІНФОРМАЦІЯ_1» в АДРЕСА_1, місце установки приладів обліку - ВЗК на зовнішній стороні КТП-176.

На момент виявлення порушення ПКЕЕ діяв і продовжує діяти договір позички нерухомого майна від 01.09.2017 р., відповідно до якого ОСОБА_2 (позичкодавець) передав, а ОСОБА_1 (користувач) прийняв у безоплатне користування нежитлове приміщення у АДРЕСА_2 літ. «А» загальною площею 303 кв. м і нежитлове приміщення у АДРЕСА_2 літ. «Б» загальною площею 150 кв. м, а загалом - 453 кв. м (т.1, а.с.145-148).

У зв`язку з цим твердження представника ПрАТ «Закарпаттяобленерго» про те, що ОСОБА_2 як власник передав ОСОБА_1 як користувачу лише частину об`єкту загальною площею 210.2 кв. м, не відповідає дійсності.

Отже, за наслідками розгляду апеляційної скарги та згідно з положеннями ст. 376 ЦПК суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, оскільки вважає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Заява ПрАТ «Закарпаттяобленерго» про розподіл судових витрат задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Закарпаттяобленерго» та апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишити без задоволення. 2.Рішення Воловецького районного суду від 09 квітня 2019 року залишити без змін. 3.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду. 4.Повне судове рішення складено 02.01.2020 р.

Судді: