КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2019 року

м. Київ

справа №753/10476/18

провадження № 22-ц/824/2360/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.,
суддівБолотова Є.В., Музичко С.Г.,
за участю секретаря судового засідання Потапьонок К.В.,
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 08 серпня 2018 року /суддя Мицик Ю.С./

у справі за позовом ОСОБА_5 до Окремої комендатури охорони і забезпечення Державної прикордонної служби України про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася з вимогами про стягнення з Окремої комендатури охорони і забезпечення Державної прикордонної служби України середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 58 602 грн 52 коп.

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 08 серпня 2018 року у задоволенні позову відмовлено. /а.с. 31-33/

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_5 звернулася з апеляційною скаргою, в якій просила рішення суду скасувати, позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

На підтвердження вимог, викладених в апеляційній скарзі, апелянт посилалася на необґрунтованість висновків суду першої інстанції. Вважає, що судом першої інстанції не повно з'ясовані обставини справи, зокрема те, що позовні вимоги є доведеними, оскільки відповідачем не надано доказів сплати коштів - 152 грн 85 коп індексації заробітної плати на виконання рішення суду, більше того, обставина несплати визнається відповідачем у відзиві до суду першої інстанції. На підставі довідок з АТ КБ «Приват банк» від 27.08.2018 р. а також відповіді на адвокатський запит, обов'язок сплати виконано лише 31.07.2018 р. Вказувала на те, що суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду буде встановлено порушення норм процесуального або матеріального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення. Наголошувала також на процесуальних порушеннях, зокрема, її було позбавлено права надати відповідь на відзив, оскільки судом не було встановлено строку для його подання. Також, всупереч її клопотанню, судом було розглянуто справу у спрощеному провадженні, що призвело до неправильно встановлених обставин справи.

Окрема комендатура охорони і забезпечення Державної прикордонної служби України звернулася з запереченнями проти апеляційної скарги, посилаючись на необґрунтованість та безпідставність її доводів. Вказувала на те, що рішення про стягнення з державних та місцевих бюджетів виконуються на підставі виконавчих документів, органами казначейства. Звернення рішення до виконання здійснюється стягувачем на підставі Порядку виконання рішень про стягнення коштів з державного та місцевих бюджетів або боржників, який затверджено Постановою Кабміну від 03.08.2011 р. №845. Перерахування коштів здійснюється у трьохмісячний строк з дня надходження коштів до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів. Також вказувала на те, що Міністерством фінансів було прийнято рішення щодо не нарахування індексації грошових доходів громадян, до прийняття Кабміном Постанови «Про особливий порядок індексації грошових доходів населення у 2015 році», яка до цього часу не прийнята. Таким чином, зазначала про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Сторони в судове засідання не з'явились, про час та дату судового розгляду повідомлені належним чином, тому колегія суддів вважає за можливе розглядати справу за їх відсутності у відповідності до положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України.

ОСОБА_5 вдруге звернулася до суду з клопотанням про відкладення розгляду справи у зв'язку з відпусткою.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими ЦПК України.

За змістом ст. 372 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.

14.01.2019 р. за клопотанням апелянта судове засідання вже відкладалось.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, а тому колегія суддів доходить висновку про розгляд справи за відсутності сторін, які про дату та час судового засідання повідомлені належним чином.

Відповідно до Указу Президента України від 29.12.2017 р. ліквідовано Апеляційний суд м. Києва та Апеляційний суд Київської області і утворено Київський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Київську область і місто Київ, з місцезнаходженням у місті Києві.

Відповідно до статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» рішенням зборів суддів Київського апеляційного суду від 2 жовтня 2018 року № 3 днем початку роботи Київського апеляційного суду визначено 3 жовтня 2018 року.

Таким чином, розгляд справ та матеріалів, що знаходились у провадженні Апеляційного суду м. Києва та Апеляційного суду Київської області, з урахуванням нового автоматичного розподілу справи, здійснюється Київським апеляційний судом.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а судове рішення залишенню без змін на підставі наступного.

Судом встановлено, що 21.12.2017 р. Дарницьким районним судом ухвалено рішення за позовом ОСОБА_5 до Окремої комендатури охорони і забезпечення Державної прикордонної служби України про стягнення індексації заробітної плати, середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні, відшкодування моральної шкоди, яким стягнуто з відповідача на користь позивача 152 грн. 83 коп. в рахунок індексації заробітної плати, яке залишено постановою Апеляційного суду м. Києва від 21.02.2018 без змін.

Як вбачається зі змісту рішення Дарницького районного суду м. Києва, позивач відповідно до наказу за №148-ос від 15.10.2013 року була призначена на посаду завідувача сховища групи режиму секретності відділення обслуговування Окремої комендатури охорони і забезпечення Державної прикордонної служби України.

Відповідно до витягу наказу Коменданта Окремої комендатури охорони в забезпечення Державної прикордонної служби України від 29.03.2016 року за № 53-ОС ОСОБА_5 звільнено з посади та припинено трудовий договір у зв'язку з закінченням строку. Також в наказі зазначено про необхідність виплати грошової компенсації за 18 календарних днів невикористаних: щорічної основної відпустки та додаткової відпустки за особливий характер праці за відпрацьований робочий період з 01 вересня 2015 по 29 березня 2016.

Позивач звертаючись до суду з вимогами про стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 58 602 грн. 52 коп., обґрунтовує свої позовні вимоги посилаючись на ст. 117 КЗпП України. Зокрема, тим, що рішення суду не виконане відповідачем, грошові кошти в розмірі 152 грн. 83 коп. в рахунок індексації заробітної плати нею не отримано.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції вірно керувався вимогами ч.ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України, про те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Оскільки, позивачем при зверненні до суду не надано доказів того, що рішення суду про стягнення з Окремої комендатури охорони і забезпечення Державної прикордонної служби України на користь позивача коштів в розмірі 152 грн. 83 коп. в рахунок індексації заробітної плати відповідачем не виконано, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що обставини, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, є недоведеними.

Доводи апеляційної скарги, в частині процесуальних порушень та неправильно застосованих норм матеріального права, а також долучені до апеляційної скарги нові докази, колегія суддів не приймає до уваги, на підставі наступного.

Судом встановлено, що позивач, звертаючись з позовом до суду, на підтвердження позовних вимог надала копію наказу про переведення, копію наказу про звільнення, копії рішення Дарницького районного суду м. Києва від 21.12.2017 р. та постанови Апеляційного суду м. Києва від 21.02.2018 р., за невиконання яких, як вважає і виникла заборгованість та копію довідки про середньоденний заробіток. /а.с.4/

Водночас, жодних доказів невиконання вказаних рішень, або звернення вказаних рішень до виконання позивачем не надано.

У відповідності до ст. 274 ЦПК України, справи, що виникають з трудових відносин, розглядаються судом першої інстанції в порядку спрощеного провадження.

Відповідно до змісту позову, позивачкою не висловлювалось клопотання про розгляд справи у загальному провадженні.

Таким чином, розгляд справи судом першої інстанції здійснювався саме на підставі тих доказів, якими позивач обґрунтовувала свої позовні вимоги та вважала достатніми для прийняття судом першої інстанції рішення.

Відзив відповідача, до постановлення рішення судом першої інстанції, також не надходив, тому у відповідності до ч. 4 ст. 179 ЦПК України, судом першої інстанції не міг встановлюватись строк для подачі відповіді на відзив.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Цивільне судочинство ґрунтується на засадах диспозитивності, зокрема і у вирішенні обсягу доказів покладених в обґрунтування позовних вимог.

Не приймає до уваги суд апеляційної інстанції і докази, долучені до апеляційної скарги, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 367 ЦПК України, докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

Так, апелянтом не обґрунтовано те, що докази, долучені до апеляційної скарги, зібрані позивачем після постановлення рішення судом першої інстанції, не подані з об'єктивної неможливості їх подання.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та містяться на формальних міркуваннях.

Відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 375, 381, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 08 серпня 2018 року - залишити без задоволення.

Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 08 серпня 2018 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції касаційному оскарженню не підлягає.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Головуючий: Судді: