Справа № 755/7107/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" грудня 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді: Гончарука В.П.,

за участю секретаря: Гриценка О.І.

позивача - ОСОБА_1 ,

представник третьої особи - Парубець Є.О..

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Державного реєстратора - Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої Алли Михайлівни, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» про визнання протиправним та скасування рішення, та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Державного реєстратора - приватного нотаріуса КМНО Кобєлєвої А.М.. про визнання протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень про державну реєстрацію права власності на квартиру.

Позивач мотивує свої вимоги тим, що він є власником квартири АДРЕСА_1 .

18 січня 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кобєлєвою А.М. неправомірно було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, яким проведено державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 , за ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ», індексний номер: 27853077 від 18.01.2016 року.

Підставою виникнення права власності на квартиру вказано Іпотечний договір №70999, 27.06.2007 року, виданий Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чорнокур О.В.

Вказане рішення стосується реєстрації відповідачем права власності за ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» на квартиру, яка є об`єктом права власності позивача, а також реєстрації обтяжень майна позивача.

Відповідачем було порушено норими Закону Украни «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», так державний реєстратор повинен був встановити відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства. Також було порушено вимоги ст. 37 Закону України «Про Іпотеку», оскільки позивачу не було надіслано вимогу про усунення порушень, що унеможливило встановлення нотаріусом завершення 30-денного строку, сплив якого повязується з проведенням ним подальштх дій зі звернення стягнення на предмет іпотеки в тому числі й шляхом набуття права власності .

Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх в повному обсязі з з обставин викладених в позовній заяві.

Відповідач Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округуКобелєва А.М. в судове засідання не з`явився про день, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник третьої особи ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ»- Парубець Є.О. в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечив, пояснивши, що між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» було укладено договір факторингу та договір відступлення прав вимоги за договором іпотеки, згідно яких ПАТ «УкрСиббанк» відступив ТОВ «Кей-Колект» своє право грошової вимоги до боржника ОСОБА_2 Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кобелєвою А.М. як державним реєстратором було здійснено реєстрацію права власності на спірну квартиру за ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» відповідно до вимог чинного законодавства України, при цьому зазначив, що позивач не вірно обрам спосіб захисту своїх інтересів.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що в якості забезпечення зобов`язань за кредитним договором № 0 так і № 1 від 27.06.2007 року укладено між АК інноваційний банк «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 , 27.06. 2007 року було укладено договір Іпотеки № 70999. Згідно умов якого іпотекодавець ОСОБА_2 передав в іпотеку іпотекодержателю АК інноваційний банк «УкрСиббанк» нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_1 , що належить іпотекодавцю на підставі свідоцтва про право власності на житло.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 7.06.2018 р. вбачається, що 18 січня 2016 року державним реєстратором приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кобелєвою А.М. на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 27853077 від 18.01.2016 року (підстава виникнення права власності - Договір іпотеки серія та номер:2500, виданий 27.06.2007 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу м. Києва Чернокур О.М.) внесено запис до Державного реєстру речових прав № 12949026 про право власності ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» на квартиру загальною площею 34,3 кв. метри., житловою площею 16,2 кв. метри, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до частини 3 Закону України «Про нотаріат», нотаріус - це уповноважена державою фізична особа, яка здійснює нотаріальну діяльність у державній нотаріальній конторі, державному нотаріальному архіві або незалежну професійну нотаріальну діяльність, зокрема посвідчує права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняє інші нотаріальні дії, передбачені законом, з метою надання їм юридичної вірогідності, а також здійснює функції державного реєстратора прав на нерухоме майно у порядку та випадках, встановлених Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Правовідносини, пов`язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень врегульовані Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року №1952-IV (надалі - Закон №1952-IV).

Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Державній реєстрації, відповідно до ч. 4 ст.15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.

Частина 1 ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлює, що державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: 1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; 2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; 4) внесення записів до Державного реєстру прав: 5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього закону; 6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Згідно із ч. 3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Державний реєстратор: встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації; перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення.

Відповідно до ч. 5 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація прав власності, реєстрація яких проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об`єктом незавершеного будівництва проводиться нотаріусом, яким вчиняється така дія. Державна реєстрація прав у результаті вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об`єктом незавершеного будівництва проводиться нотаріусом, яким вчинено таку дію.

Відповідно до п. 2 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 року № 868 (чинного на момент вчинення оскаржуваних нотаріальних дій), нотаріус проводить державну реєстрацію права власності на нерухоме майно або на об`єкт незавершеного будівництва виключно у випадку вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном.

Таким чином, законодавством не передбачено можливості проведення державної реєстрації речових прав на об`єкт нерухомого майна без вчинення нотаріальної дії, пов`язаної із переходом таких прав на об`єкт нерухомості. Повноваження нотаріусів/державних реєстраторів на виконання реєстраційних дій у Державному реєстрі прав пов`язуються законодавцем із вчиненням нотаріальної дії з нерухомим майном

Згідно ст. 33 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Водночас звертаючись з позовними вимогами до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округуКобелєвої А.М., позивачем не вірно було обрано спосіб захисту своїх прав, оскільки спір виник з приводу порушення права власності позивача на квартиру внаслідок дій ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» щодо реєстрації такого права за ним.

Так, згідно ст. 48 ЦПК України позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у п.36 постанови від 04.09.2018 року у справі № 823/2042/16, спір про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації речового права на нерухоме майно має розглядатися як спір, що пов`язаний із порушенням цивільних прав позивача на нерухоме майно іншою особою, за якою зареєстроване речове право на це майно.

Зміст і характер відносин між учасниками справи та встановлені судом обставини справи засвідчують, що спір виник саме між позивачем та ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» з приводу порушення прав позивача на квартиру внаслідок дій щодо реєстрації за ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» такого права.

Аналогічна правова позиція міститься у Постанові Верховного Суду від 17.04.2019 року по справі №758/3396/17 (провадження №61-22107св18).

Таким чином, проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази, керуючись положеннями вищенаведеного законодавства України, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення вимог позивача ОСОБА_2 до приватного Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої А.М. про визнання протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень про державну реєстрацію права власності на квартиру.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Оскільки належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів у розумінні ст.ст. 76-80 ЦПК України, суду не надано, хоча обов`язок по доведенню обставин, на які учасники посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень покладено на сторонни.

Відповідно до ст.81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Питання розподілу судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог статті 141 ЦПК України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 33 ЗУ «Про Іпотеку» ст. ст. 2,15,10,3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ст.ст. 12, 76-80, 81,89, 141, 258, 259, 264, 265 ЦПК України Цивільного процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В :

В задоволенні позову ОСОБА_2 до Державного реєстратора - Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої Алли Михайлівни, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» про визнання протиправним та скасування рішення, та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішенн складено 19 грудня 2019 р.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач - ОСОБА_2 ІПН НОМЕР_1 , місце проживання : АДРЕСА_2 :

Відповідач: Приватний нотаріус КМНО Кобелєва А.М., місцезнаходження: м.Київ, вул. Дмитрівська, буд.33-35 «Д»;

Третя особа -ТОВ «Кей-Колект» : м.Київ, вул. Межигірська, буд.22 ;

Суддя