КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
№ 22-ц/824/522/2019
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2019 року місто Київ

справа №755/14208/17

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді Борисової О.В.

суддів: Ратнікової В.М., Левенця Б.Б.

за участю секретаря судового засідання - Волошина В.Р.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою позивача Приватного підприємства «Інноваційні новітні послуги «Каскад» та за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 01 листопада 2018 року, ухвалене під головуванням судді Гончарука В.П., у справі за позовом Приватного підприємства «Інноваційні новітні послуги «Каскад» до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_4, Приватне підприємство «Інноваційні послуги населенню «Каскад» про стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2017 року позивач звернувся до Дніпровського районного суду міста Києва з позовом, в якому просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість у розмірі 168568,21 грн. з яких:

заборгованість за житлово-комунальні послуги в розмірі - 78098,86 грн.;

інфляційні втрати в розмірі - 81329,93 грн.;

3% у розмірі - 9139,42 грн. та судові витрати.

В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що 14 вересня 2012 року між ОСББ «Грін Хауз» та ПП «Інноваційні послуги населенню «Каскад» був укладений договір №9/12 про надання послуг з управління будівлі АДРЕСА_1

Вказував, що 01 жовтня 2012 року між ПП «Інноваційні новітні послуги «Каскад» та ОСОБА_2, який є власником нежилих приміщень з №1 по №2 у нежитловому будинку АДРЕСА_1, був укладений договір №1/3 П про надання послуг з утримання будівлі НОМЕР_1 будівельного комплексу та прибудинкової території.

Зазначав, що для забезпечення надання зазначених послуг позивачем були укладені відповідні договори з постачальниками/виробниками послуг.

Посилався на те, що ПП «Інноваційні новітні послуги «Каскад» свої зобов'язання виконав належним чином, однак відповідач порушує свої зобов'язання щодо сплати коштів за надані комунальні послуги та послуги з утримання будинку та прибудинкової території в установлений законодавством строк, а тому позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за житлово-комунальні послуги, інфляційні втрати та 3% річних.

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 01 листопада 2018 року позов ПП «Інноваційні новітні послуги «Каскад» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПП «Інноваційні новітні послуги «Каскад» заборгованість за житлово-комунальні послуги з врахуванням інфляційних втрат та 3% річних в розмірі 91887,20 грн. та 1762 грн. витрат по сплаті судового збору.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції позивач ПП «Інноваційні новітні послуги «Каскад» подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права, просив рішення суду першої інстанції скасувати в частині відмови в задоволенні вимог про стягнення з ОСОБА_2 на користь позивача інфляційних втрат у розмірі 81329,93 грн. та 3% річних у розмірі 9139,42 грн., в іншій частині рішення залишити без змін.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги посилався на те, що заборгованість за житлово-комунальні послуги є грошовим зобов'язанням, порушення якого було доведено судом першої інстанції, отже, відповідач крім основної суми боргу має сплатити інфляційні втрати та 3% річних.

Зазначав, що за змістом ч.2 ст.625 ЦК України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Вказував, що суд першої інстанції розраховуючи інфляційні втрати та 3% річних помилково застосував подвійну ставку НБУ та помилково прирівняв такі втрати до неустойки, визначеної ст.549 ЦК України.

Крім того, не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права, просила рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити у зв'язку зі спливом строку позовної давності.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги посилалася на те, що суд першої інстанції проігнорував, не надав жодної оцінки та не навів мотивів відхилення доказів та доводів відповідача, що є підтвердженням необґрунтованості оскаржуваного рішення.

Вказувала, суд не взяв до уваги твердження відповідача про те, що договір №1/ЗП про надання послуг з утримання будівлі НОМЕР_2, будівельного комплексу та прибудинкової території від 01 жовтня 2012 року, на який посилався позивач як на підставу для виникнення заборгованості було укладено не з позивачем, а зовсім з іншим підприємством, що має назву ПП «Інноваційні послуги населення «Каскад».

Посилалася на те, що відповідачу не було відомо про відступлення права вимоги, а позивач не надав жодних доказів інформування відповідача про укладення даного правочину та заміну кредитора у зобов'язанні.

Зазначала, що позивачем не надано доказів, які б підтверджували перелік та вартість послуг, що були предметом договору №1/ЗП від 01 жовтня 2012 року, а вартість та перелік таких послуг мали узгоджуватися сторонами в додатку до договору №1/3П, проте такий додаток, підписаний сторонами, в матеріали справи не надано.

Вказувала, що відповідач ніколи не замовляв у позивача чи первісного кредитора послуг по охороні приміщення (загальна сума, заявлена позивачем до стягнення - 7539,75 грн.) та по постачанню електроенергії.

Зазначала, що згідно з п.1.6. договору №1/ЗП від 01 жовтня 2012 року сторони домовлялися лише про надання послуг виключно в межах переліку, передбаченого додатком №1 до договору, тому факт домовленості сторін про надання послуг з охорони та постачання електроенергії, а також їх ціна мали бути відображені в додатку чи додатковій угоді до договору №1/ЗП.

Посилалася на те, що первісний кредитор та позивач жодного разу не надавали відповідачу квитанцій чи інших розрахункових документів для оплати послуг та суд не звернув уваги на доводи відповідача про те, що згідно з п.1.4. договору №1/ЗП від 01 жовтня 2012 року, виключно на підставі вказаних документів відповідач мав можливість встановити суму, яка підлягала оплаті та банківські реквізити для сплати, без надання вказаних документів відповідач взагалі був позбавлений можливості провести оплату за надані послуги в обґрунтованому розмірі.

Вказувала, що ПП «Інноваційні послуги населення «Каскад», як виконавець по договору №1/ЗП, жодного разу не надавав відповідачу для підпису акти виконаних робіт чи наданих послуг, не надсилав відповідачу акти-претензії про сплату боргу, тобто позивачем не доведено обсяг та вартість фактично наданих послуг.

Зазначала, що заявлена до стягнення позивачем заборгованість складається не лише з оплати за послуги по утриманню будинку і прибудинкової території (які були предметом договору №1/ЗП від 01 жовтня 2012 року), а ще й невідомих платежів, таких як рентабельність, витрат у зв'язку з достроковим розірванням договору, що взагалі не було предметом договором №1/ЗП житлово-комунальні послуги. Вказані платежі не належать до житлово-комунальних послуг і жодної домовленості між сторонами про сплату вказаних платежів ніколи не існувало.

Вказувала, що заявлена до стягнення позивачем заборгованість в розмірі 25979,23 грн., існування якої підтверджувалося рахунком-фактурою №СФ-029 від 26 лютого 2013 року, взагалі не має жодного відношення до відповідача, так як платником за вказаним рахунком є ОСОБА_5, а не відповідач.

Посилалася на те, що суд першої інстанції у рішенні не зазначав про заяви відповідача про застосування позовної давності та не надав їм оцінки.

Позивачем до апеляційного суду були надані пояснення на апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3, в яких останній посилався на те, що апеляційна скарга є необґрунтованою, а її доводи спростовуються доказами, наявними в матеріалах справи.

Відзиву на апеляційну скаргу позивача до Київського апеляційного суду від відповідача не надійшло.

Представник відповідача у судовому засіданні апеляційного суду апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 просила задовольнити з вказаних підстав, проти задоволення апеляційної скарги позивача заперечувала.

Представник позивача в судове засідання призначене на 14 лютого 2019 року не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. В судовому засіданні апеляційного суду 31 січня 2019 року представник позивача апеляційну скаргу ПП «Інноваційні новітні послуги «Каскад» підтримала та просила її задовольнити з вказаних підстав, проти задоволення апеляційної скарги відповідача заперечувала та просила її відхилити.

Треті особи: ОСОБА_4, ПП «Інноваційні послуги населенню «Каскад» в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи судом повідомлялися належним чином.

Колегія суддів вважає за можливе розглядати справу у відсутність, осіб які не з'явилися у судове засідання на підставі ч.2 ст.372 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення, осіб, які з'явилися у судове засідання, з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Частиною 1 ст.367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач, посилаючись на те, що між ПП «Інноваційні новітні послуги «Каскад» та відповідачем склалися зобов'язальні правовідносини з приводу надання житлово-комунальних послуг, а останній свої зобов'язання щодо оплати наданих йому послуг виконує неналежним чином, просив стягнути з відповідача заборгованість за житлово-комунальні послуги до складу яких входять: послуги з охорони, утримання будинку та прибудинкової території, постачання електроенергії, витрати електропостачання за період з жовтня 2012 року по квітень 2013 року.

Задовольняючи позов в частині вимог про стягнення з відповідача заборгованості за житлово-комунальні послуги у розмірі 78098,86 грн., суд першої інстанції виходив з обґрунтованості, доведеності вказаних позовних вимог позивача та того, що відповідачем не сплачувалися своєчасно грошові кошти за надані житлово-комунальні послуги з утримання нежитлових приміщень власником яких він є.

Колегія суддів не погоджується зданим висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач на підставі свідоцтва про право власності, виданого Головним управлінням комунальної власності міста Києва Виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) №54-В від 22 січня 2008 року є власником нежилих приміщень №№1, 2 (групи приміщень №18), загальною площею 509,10 кв.м, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1

01 вересня 2011 року між відповідачем ОСОБА_2 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 укладено договір оренди нерухомого майна №1, згідно умов якого відповідач передав у тимчасову оренду нежилі приміщення №№1, 2 (групи приміщень №18) за адресою: АДРЕСА_1

14 вересня 2012 року між Об'єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Грін Хауз» та ПП «Інноваційні послуги населенню «Каскад» був укладений договір №9/12 про надання послуг з управління будівлі АДРЕСА_1

Згідно з п.п.1.1,1.5 вказаного договору управитель зобов'язується надавати замовникові послуги з управління будівлею, будівельним комплексом, прибудинковою територією та об'єктами благоустрою, що розташовані на прибудинкових територіях для забезпечення його сталого функціонування відповідно до цільового призначення, збереження його споживчих властивостей та організації забезпечення потреби власників, співвласників, найманій, орендарів окремих нежитлових приміщень у своєчасному отриманні житлово-комунальних послуг відповідної якості, а замовник надає право управителю відраховувати належну йому плату від загальної суми оплати за житлово-комунальні послуги, а також відшкодовувати здійснені ним необхідні витрати пов'язані з управлінням об'єктом, у разі, коли управитель отримав на такі витрати письмову згоду замовника.

Управитель надає послуги відповідно до затвердженого органом місцевого самоврядування рішення про структуру тарифів, періодичність та строки виконання робіт, копія якого додається до договору.

У п.2.1 договору визначено, що плату за послуги управителя з управління будівлі, будівельного комплексу та прибудинкової території сплачують власники нежитлових приміщень згідно укладених договорів між управителем і власником нежитлового приміщення щомісячно та в розмірі 12% від економічно обгрунтованих планових (нормативних) витрат на утримання об'єкта, що включається в тариф на послуги з утримання будинку та прибудинкової території, затвердженому уповноваженим органом місцевого самоврядування.

01 жовтня 2012 року ПП «Інноваційні послуги населенню «Каскад» та ОСОБА_2 був укладений договір №1/3 П про надання послуг з утримання будівлі НОМЕР_2 будівельного комплексу та прибудинкової території.

Відповідно до п.1.1 вказаного договору, його предметом є забезпечення виконавцем надання послуг з утримання НОМЕР_1 будівельного комплексу та прибудинкової території у нежитловому будинку АДРЕСА_1, а споживачем -забезпеченнясвоєчасноїоплатитаких послуг за встановленим тарифом у строк та на умовах, що передбачені цимдоговором.

Пунктом 1.2 договору передбачено, що виконавець надає послуги відповідно до встановленого рішенням органу місцевого самоврядування тарифу, його структури, періодичності та строків надання послуг, копія якого додається до цього договору.

У п.1.4 зазначено, що щомісячна плата за надані послуги нараховується в квитанції, яка надасться до 10 числа кожного місяця.

Пунктом 1.5 вказаного договору передбачено, що у разі виявлення бажання споживача на отримання послуг, що не враховані цим договором, їх надання здійснюється за додатковими договорами про надання таких послуг. Вартість таких послуг сплачується понад встановлений розмір плати за послуги на підставі додатково укладених договорів, щомісячної плати, у тому числі розмір плати за різними видами послуг, може змінюватися лише після підписання уповноваженими представниками обох сторін та скріплення їх печатками нового додатку до цього договору, у тому числі, якщо такі зміни спричинені затвердженням нових цін/тарифів першої та другої групи згідно Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (затверджується спеціально уповноваженими центральними органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування).

Відповідно до п.2.1.9 договору нарахування за житлово-комунальні послуги (енергопостачання та водопостачання) проводяться згідно поданих споживачем показників лічильників відповідно щомісячної відомості показників лічильників.

У позовній заяві позивач зазначав, що для забезпечення надання зазначених послуг ПП «Інноваційні послуги населенню «Каскад» були укладені відповідні договори з постачальниками/виробниками послуг, а саме:

01 жовтня 2012 року укладено підрядний договір №105-12 на виконання робіт з технічного обслуговування ліфтів з ТОВ «Укрліфтсервіс»;

01 жовтня 2012 року укладено договір №123-я про надання охоронних послуг з ТОВ «Ястреб»;

14 листопада 2012 року укладено тимчасовий договір №1310472 на постачання теплової енергії у гарячій воді з ПАТ «КИЇВЕНЕРГО»;

03 січня 2013 року укладено договір на постачання електричної енергії №62267 з ПАТ «КИЇВЕНЕРГО»;

12 лютого 2013 року укладено договір №02/13 про надання послуг по охороні об'єкта з ПП «Сапсан».

04 квітня 2016рокуміж ПП«Інноваційні послуги населенню «Каскад» та ПП «Інноваційні новітні послуги «Каскад» було укладено договір №0404-1016 про відступлення права вимоги, за умовами якого первісний кредитор передав новому кредиторові належне йому право вимоги за договором №1/3П про надання послуг з утримання будівлі НОМЕР_1, будівельного комплексу та прибудинкової території від 01 жовтня 2012 року, а також право вимоги повернення боргу за отримані житлово-комунальні послуги за період жовтень 2012 року- квітень 2013 рокуна загальну суму 78098,86 грн.

На підтвердження своїх вимог позивачем до позовної заяви були долучені копії вищезазначених документів та довідка по нарахуванню та сплаті комунальних послуг за період з 01 жовтня 2012 року по 16 травня 2013 року щодо нежитлових приміщень №№1,2 (група приміщень №18) за адресою: АДРЕСА_1, що належать ОСОБА_2

Як вбачається з вказаної довідки, відповідачу нараховувалися суми за надання наступних послуг: охорони, утримання будинку та прибудинкової території, постачання електроенергії, витрати електропостачання за період з 01 жовтня 2012 року по 16 травня 2013 року.

Також у довідці зазначено, що сума боргу відповідача станом на 01 грудня 2015 року становить 78098,86 грн.

Представник відповідача як у суді першої інстанції, так і у суді апеляційної інстанції вказувала на те, що відповідач з позивачем уклав договір про надання послуг з утримання будівлі НОМЕР_2, будівельного комплекту та прибудинкової території, при цьому зазначала, що ОСОБА_2 у позивача ніколи не замовляв послуг по охороні приміщень, постачанню електроенергії.

Відповідно до ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях ( ч.ч.5, 6 ст.81 ЦПК України).

Згідно з ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлю наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Докази мають бути належними, допустимими, достовірними та достатніми.

Відповідно до ст.95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Оцінюючи позовні вимоги з позицій належності обраного позивачем способу захисту слід зазначити, що законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень ст.ст.55, 124 Конституції України та ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом (постанова Верховного Суду України від 12червня 2014 року у справі №6-32цс13).

Відповідно до положень ст.83 ЦПК України позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об'єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

За положеннями статтей 626-628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків.

Сторони є вільними в укладенні договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Відповідно до ч.1 ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на:

1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо);

2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо);

3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо);

4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Згідно з ч.ч.1,2 ст.19 вказаного Закону відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах; учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник.

Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов'язокспоживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Пунктом п.1.3 договору №1/3 П про надання послуг з утримання будівлі НОМЕР_2 будівельного комплексу та прибудинкової території від 01 жовтня 2012 року, укладеного між ПП «Інноваційні послуги населенню «Каскад» та ОСОБА_2 передбачено, що розмір щомісячної плати за надані послуги на дату укладення цього договору деталізується за різними видами послуг у додатку 1 до цього договору, що підписується уповноваженими представниками обох сторін та скріплюється їх печатками. Розмір плати вказаний в додатку №1 може бути змінений за новим нарахуванням, затвердженим на загальних зборах членів ОСББ «Грін хауз» та погодженим двома сторонами шляхом укладення між сторонами додаткової угоди, що є невід'ємною частиною договору.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, позивачем не було надано суду додатку №1 до вказаного договору з переліком послуг, які надавалися відповідачу, що є невід'ємною частиною договору.

У судовому засіданні апеляційного суду представник позивача пояснила, що вони додатку №1 до договору не долучали до позовної заяви, оскільки вказаний додаток не містить підпису відповідача ОСОБА_2 Також сторона позивача не ставила питання про долучення цього додатку і в суді апеляційної інстанції.

Крім того, як вбачається з платіжних доручень, долучених до матеріалів справи, третьою особою ОСОБА_4, останнім як орендарем приміщення, яке належить відповідачу, крім іншого, було сплачено:

01 квітня 2013 року - 3818,25 грн. за експлуатаційні витрати за березень 2013 року (т.1 а.с.232);

14 травня 2013 року - 3818,25 грн. за експлуатаційні витрати за квітень 2013 року (т.1 а.с.233);

18 квітня 2013 року - 17708,80 грн. оплата електроенергії згідно рах. №47 від 01 квітня 2013 року (т.1 а.с.246).

Разом з тим, як вбачається з довідки по нарахуванню та сплаті комунальних послуг за період з 01 жовтня 2012 року по 16 травня 2013 року вищевказані суми у ній не зазначені.

Як вбачається з платіжного доручення №18 від 11 січня 2013 року, ОСОБА_4 було сплачено 30727,53 грн. за комунальні-послуги згідно Р/Ф NСФ-052 від 27 грудня 2012 року за грудень 2012 року (т.1 а.с.227), однак у розрахунку заборгованості замість вказаної суми зазначено - 30271,53 грн.

При цьому, звертаючись з позовом до суду, позивач не обґрунтував розмір проведеного нарахування коштів за електропостачання та електроенергію, не вказав та відповідно не надав доказів, які б надавали суду можливість перевірити правильність сум нарахованих за спожиту електроенергію та електропостачання (показники лічильника), їх вартість та обсяг фактично наданих послуг, в тому числі не надав і додатку №1 до договору №1/3 П про надання послуг з утримання будівлі НОМЕР_2 будівельного комплексу та прибудинкової території від 01 жовтня 2012 року, в якому передбачено деталізація розміру щомісячної плати за різними видами послуг.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що позивачем не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження того факту, які саме послуги, у якому обсязі та за якими тарифами надавалися відповідачу, а також наявності у відповідача заборгованості у розмірі, вказаному у довідці.

А відтак, у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за утримання будинку та прибудинкової території, електроенергію та витрати електропостачання необхідно відмовити за недоведеністю вказаних вимог.

Колегія суддів вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості по охороні також не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не надано доказів про те, що відповідач замовляв ці послуги та те, що вони йому надавалися відповідно до договорів, укладених між ПП «Інноваційні послуги населенню «Каскад» та ТОВ «Ястреб» від 01 жовтня 2012 року та між ПП «Інноваційні послуги населенню «Каскад» та ТОВ «Сапсан» від 12 лютого 2013 року.

Також, як пояснила у судовому засіданні апеляційного суду представник відповідача, ОСОБА_2 належать нежилі приміщення №№1, 2 у нежитловому будинку АДРЕСА_1, які є окремо стоячою будівлею та зазначала, що послуги з охорони належних відповідачу приміщень не надавались.

Представник позивача не надала до суду доказів перебування посту охорони в приміщенні відповідача, порядку та схеми надання послуг, а відтак підстави для задоволення вимог про стягнення заборгованості за послуги з охорони відсутні.

Також, позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідача коштів у розмірі 8257,60 грн., які в довідці від 21 березня 2016 року зазначені як заборгованість за квітень 2013 року.

На обґрунтування вказаних вимог, позивач посилався на п.2.1. договору №9/12, укладеного 14 вересня 2012 року між Об'єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Грін Хауз» та ПП «Інноваційні послуги населенню «Каскад» та надав суду рахунки-фактури №СФ-190 та №СФ-130 від 07 травня 2013 року, відповідно до яких відповідачу було нараховано 3207,33 грн. за рентабельність 12% за період з 5 по 12 місяць 2013 року та 5050,27 грн. - витрат у зв'язку з достроковим припиненням дії договору №9/12.

Разом з тим, колегія суддів вважає дані вимоги необґрунтованими, оскільки позивач, звертаючись до суду не надав доказів на підтвердження того, що з травня по грудень 2013 року сума у розмірі 3207,33 грн.не були включені позивачем в тарифи на послуги з утримання будинку за вказаний період та відповідно, що вони не були сплачені відповідачем.

Також, умовами договору №9/12, укладеного 14 вересня 2012 року між Об'єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Грін Хауз» та ПП «Інноваційні послуги населенню «Каскад» не передбачено стягнення коштів у зв'язку з достроковим припиненням дії договору №9/12.

Крім того, позивачем не наведено обґрунтування для стягнення з відповідача коштів у розмірі 5050,27 грн. при розірвання договору, стороною якого ОСОБА_2 не був.

А відтак, колегія суддів вважає, що правових підстав для стягнення з відповідача коштів у розмірі 5050,27 грн. немає.

Суд першої інстанції вищевказаних обставин не врахував та дійшов помилкового висновку про задоволення позовних вимог ПП «Інноваційні новітні послуги «Каскад» про стягнення житлово-комунальних послуг у розмірі 78098,86 грн.

Отже, вказані вимоги є необґрунтованими, а тому задоволенню не підлягають.

Колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги позивача про те, що інфляційні втрати та 3% річних не є штрафними санкціями та пенею, оскільки відповідно до приписів ч.2 ст.625 ЦК України правовими наслідками порушення грошового зобов'язання є обов'язок сплатити не лише суму основного боргу, а й інфляційні нарахування та 3% річних від простроченої суми основного боргу.

Разом з тим, оскільки позовні вимоги про стягнення заборгованості не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, а відтак і вимоги позивача про стягнення інфляційних втрат та 3% річних не підлягають задоволенню.

Щодо доводів апеляційної скарги відповідача про відмову в задоволенні позовних вимог у зв'язку зі спливом строку позовної давності, колегія суддів вважає необхідним зазначити наступне.

За правилами статей 256-258 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до ст.253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

З матеріалів справи вбачається, у січні 2016 року позивач звертався до Дарницького районного суду міста Києва з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг у розмірі 78098,86 грн. за період з жовтня 2012 року по квітень 2013 року, інфляційних втрат у сумі 49911,93 грн. та 3% річних у розмірі 6701,16 грн.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 22 лютого 2016 року відмовлено у прийнятті заяви ПП «Інноваційні новітні послуги «Каскад» про видачу судового наказу, оскільки із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

Як вбачається з матеріалів справи на час звернення позивача до суду першої інстанції із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, ПП «Інноваційні новітні послуги «Каскад» останнім пропущено строк позовної давності щодо вимог про стягнення заборгованості за 2012 рік та позивачем також було заявлено вимогу про стягнення оплати за охорону, яка не є житлово-комунальною послугою.

З даним позовом позивач звернувся до суду у вересні 2017 року, тобто з пропуском строку позовної давності щодо вищевказаних вимог.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу, що відмовити в позові у зв'язку з пропуском строку можливо лише в тому разі, коли позов є обґрунтованим. У разі необгрунтованості позовних вимог при пропуску строку звернення до суду в позові слід відмовити за безпідставністю.

На основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, колегія суддів приходить до висновку про скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового про відмову у задоволенні позовних вимог ПП «Інноваційні новітні послуги «Каскад».

Керуючись ст.ст.268, 367, 368, 374, 376, 381-383 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу позивача Приватного підприємства «Інноваційні новітні послуги «Каскад» - задовольнити частково.

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 01 листопада 2018 рокускасувати та ухвалити нове.

У задоволенні позовних вимог Приватного підприємства «Інноваційні новітні послуги «Каскад» до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_4, Приватне підприємство «Інноваційні послуги населенню «Каскад» про стягнення коштів відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину постанови зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 19 лютого 2019 року.

Головуючий:

Судді: