Справа № 324/1833/19
Провадження № 2/324/764/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2019 року Пологівський районний суд Запорізької області в складі:

головуючого судді Кацаренко І.О.

за участю секретаря судового засідання Божко В.О.,

за участю:

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Савочкіної І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Пологи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Пологівської державної нотаріальної контори про тлумачення заповіту,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом, в якому зазначила, що її дівоче прізвище ОСОБА_2 . ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 є її бабою та матір`ю її батька ОСОБА_4 .

23 вересня 1995 року позивач уклала шлюб з ОСОБА_5 і після реєстрації шлюбу змінила прізвище з « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_6 ».

ОСОБА_3 склала заповіт 24 грудня 1998 року, посвідчений державним нотаріусом Пологівської державної нотаріальної контори Ермоленко Л.М. за реєстровим №1-1197, відповідно до якого заповідала їй, позивачу, все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що на день її смерті буде їй належати і на що вона за законом матиме право.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла, після її смерті відкрилася спадщина. За життя ОСОБА_3 належав житловий будинок, який знаходиться у АДРЕСА_1 . Нумерацію жилого будинку в АДРЕСА_1 № АДРЕСА_2 на № АДРЕСА_1 на підставі рішення виконавчого комітету Пологівської міської ради від 27 серпня 1987 року за №139 та книги «Про впорядкування нумерації домоволодінь та вулиць м.Пологи 1987 року».

21 червня 2019 року позивач звернулася до Пологівської державної нотаріальної контори із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченим державним нотаріусом Пологівської державної нотаріальної контори Ермоленко Л.М. 24 грудня 1998 року за реєстровим №1-1197 від імені ОСОБА_3 . Під час звернення нотаріус оглянув представлені нею документи і виявив розбіжності в написанні прізвища в заповіті і в паспорті позивача, а саме замість прізвища « ОСОБА_6 » у заповіті зазначено « ОСОБА_7 ». 21 червня 2019 року державним нотаріусом Пологівської державної нотаріальної контори Дмитрієвою Н.П. було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину.

На даний час позивач не може прийняти спадок, тому змушена звернутися до суду з позовною заявою про тлумачення заповіту. У зв`язку із цим позивач просить винести рішення, яким витлумачити заповіт, складений 24 грудня 1998 року ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , посвідчений державним нотаріусом Пологівської державної нотаріальної контори Ермоленко Л.М. за реєстровим номером 1-1197 в частині заповітного розпорядження, наступним чином: «Я, ОСОБА_3 , що мешкаю в АДРЕСА_1 , на випадок моєї смерті роблю таке розпорядження: все майно, де б воно не було і з чого воно б не складалося, і взагалі, все те, що на день моєї смерті буде мені належати і на що я за законом матиму право, заповідаю ОСОБА_1 ».

Позивач ОСОБА_1 і її представник ОСОБА_8 підтримали позовні вимоги, просили задовольнити їх з зазначених у позові підстав.

Свідок ОСОБА_9 у судовому засіданні пояснила, що вона знає позивачку у справі ОСОБА_1 як свою сусідку, вони проживають по одній вулиці, свідок живе по АДРЕСА_3 , а позивачка по АДРЕСА_1 . Раніше по АДРЕСА_1 проживала бабуся позивачки баба ОСОБА_10 Пономаренко, з 2002 чи з 2003 року у цьому ж будинку разом зі своєю бабусею стала проживати ОСОБА_1 зі своїм чоловіком і дочкою. Свідку від її матері і бабусі було відомо, що за життя баба ОСОБА_11 висловлювала думку, що вона все майно заповідатиме своїй онуці ОСОБА_12 , бо лише та за нею доглядає і допомагає їй.

Свідок ОСОБА_13 у судовому засіданні пояснила, що позивачка у справі ОСОБА_1 доводиться їй дочкою. Свекруха свідка ОСОБА_3 проживала постійно в АДРЕСА_1 . Коли чоловік ОСОБА_13 помер у 1997 році, свекруха почала казати, що вона все своє майно заповідатиме своїй онуці ОСОБА_14 , бо більше нікому. Коли свекруха стала хворіти, ОСОБА_1 разом зі своєю сім`єю переїхала до бабусі і стали проживати з бабусею однією сім`єю, ОСОБА_1 доглядала за бабусею і допомагала їй в усьому. Коли ОСОБА_3 померла, ОСОБА_1 у нотаріуса дізналася, що існує заповіт, яким ОСОБА_3 заповіла все своє майно ОСОБА_14 , тільки у прізвищі ОСОБА_15 ОСОБА_3 зробила помилку зазначила помилково її прізвище не « ОСОБА_6 », а « ОСОБА_7 ».

Державний нотаріус Пологівської державної нотаріальної контори Дмитрієва Н.П. надала суду письмову заяву, в якій просить судове засідання по даній справі провести без її участі (а.с.27).

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи та давши оцінку доказам, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 02 квітня 1948 року, копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 02 жовтня 1973 року, копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 , виданого 23 вересня 1995 року, судом встановлено, що ОСОБА_12 , позивачка у справі, є онукою ОСОБА_3 .

З копії довідки про склад сім`ї №5180, виданої 05 липня 2019 року виконавчим комітетом Пологівської міської ради, встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкала і була зареєстрована з 08 січня 1988 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 у АДРЕСА_1 , разом з нею мешкала і була зареєстрована онука ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з 23 жовтня 2003 року по теперішній час (а.с.12).

Спадкодавцем ОСОБА_3 24 грудня 1998 року було складено заповіт, посвідчений державним нотаріусом Пологівської державної нотаріальної контори Ермоленко Л.М., зареєстрований в реєстрі за №1-1197, згідно якого ОСОБА_3 на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: «все моє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі, все те, що на день моєї смерті буде мені належати і на що я за законом матиму право, заповідаю ОСОБА_16 » (а.с.13).

З копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Пологівського РУЮ 04 листопада 2003 року, встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 у м.Пологи Запорізької області у віці 84 років (а.с.11).

З копії Договору купівлі-продажу від 17 листопада 1977 року, посвідченого нотаріусом Гуляйпільської державної нотаріальної контори Іванченко С.Я. 17 листопада 1977 року, зареєстрованого в реєстрі за №1292, встановлено, що ОСОБА_17 , яка діяла від імені ОСОБА_18 продала, а ОСОБА_3 купила жилий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_2 (а.с.16-17).

Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Постановою державного нотаріуса Шостої Запорізької державної нотаріальної контори Дмитрієвої Н.П. від 21 червня 2019 року №400/02-31 було відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з тим, що спадкоємкою ОСОБА_1 серед інших документів було надано заповіт, посвідчений Ермоленко Л.М., державним нотаріусом Пологівської державної нотаріальної контори 24 грудня 1998 року за реєстровим №1-1197 від імені ОСОБА_3 , в якому ОСОБА_3 все своє майно заповіла ОСОБА_16 , в той час як спадкоємиця надала нотаріусу паспорт на ім`я ОСОБА_1 .

Відповідно до статті 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно ст.1234 ЦК України право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається.

За змістом статті 317 ЦК України право розпоряджання майном є однією зі складових права власності, поряд із правом володіння і користування майном.

Згідно ст.1256 ЦК України тлумачення заповіту може бути здійснене після відкриття спадщини самими спадкоємцями. У разі спору між спадкоємцями тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до статті 213 цього Кодексу.

Відповідно до ст.213 ЦК України на вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину. При тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає змоги з`ясувати зміст окремих частин правочину, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін. Якщо за правилами, встановленими частиною третьою цієї статті, немає можливості визначити справжню волю особи, яка вчинила правочин, до уваги беруться мета правочину, зміст попередніх переговорів, усталена практика відносин між сторонами, звичаї ділового обороту, подальша поведінка сторін, текст типового договору та інші обставини, що мають істотне значення.

Суд вважає, що ОСОБА_3 з власної волі призначила своїм спадкоємцем за заповітом ОСОБА_1 . При зазначенні у заповіті родинних зв`язків ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , як баби та онуки, допущено помилку.

Тлумачення заповіту в спосіб, який просить позивач, не змінює його суті та змісту, а також не змінює коло спадкоємців і не викликає в суду будь-яких сумнівів та протиріч стосовно наявності саме у позивачки права на спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 .

Виключення із тексту заповітного розпорядження ОСОБА_3 посилання на наявність родинних зв`язків із ОСОБА_1 , не спотворить волю заповідача.

У зв`язку з зазначеним суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9, 10, 12, 18, 259 ч.6, 263-265, 268 ч.6, 272, 353, 354 ЦПК України, ст.ст.1233, 1234, 1247-1248 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_12 до Пологівської державної нотаріальної контори про тлумачення заповіту задовольнити.

Розтлумачити заповіт, складений 24 грудня 1998 року ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , посвідчений державним нотаріусом Пологівської державної нотаріальної контори Ермоленко Л.М. та зареєстрований в реєстрі за №1-1197, в частині заповітного розпорядження, наступним чином: «Я, ОСОБА_3 , що мешкаю в АДРЕСА_1 на випадок моєї смерті роблю таке розпорядження: все моє майно де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі, все те, що на день моєї смерті буде мені належати і на що я за законом матиму право, заповідаю ОСОБА_12 ».

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга, яка подається через Пологівський районний суд Запорізької області до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст судового рішення складений 27 грудня 2019 року.

Суддя: Кацаренко І.О.