Справа № 587/1789/18
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2019 року Сумський районний суд Сумської області під головуванням судді Степаненка О.А., при секретарі Токаревій В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки, моральної шкоди,
В С Т А Н О В И В :
В судове засідання позивач не зявився, в своїй заяві просив слухати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав.
Представник відповідача в судове засідання не зявився, з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.
Згідно ст. 43 Конституції України,- кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.
Відповідно до статті 115 КЗпП України,- заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.
Згідно ч. 1 ст. 21 Закону України «Про оплату праці»,- працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 27.09.2017 р. було звільнено з ПАТ «Сумське НВО» за власним бажанням у звязку з невиконанням власником умов колективного договору згідно ч. 3 ст. 38 КЗпП України на підставі наказу № 5655/вк від 20.06.2018 р., що підтверджується копією трудової книжки (а.с. 6).
На день звільнення з роботи 27.06. 2018 р., ПАТ «Сумське НВО» розрахунок з позивачем із заробітної плати не здійснило.
На підставі ст. 116 КЗпП України відповідач зобов'язаний був в день звільнення виплатити всі кошти, що належать позивачу. Проте до теперішнього часу розрахунок не переведений.
Згідно ст. 117 КЗпП України підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за час затримки вдень фактичного розрахунку.
Ухвалами суду від 21 вересня 2018 року, 04 січня 2019 року у відповідача було витребувано довідку про розмір заробітної плати ОСОБА_1 за два останні місяці перед звільненням та розрахунок його середньомісячного заробітку.

Вказані ухвали суду відповідачем були не виконані.

У заяві про перегляд заочного рішення суду від 12 жовтня 2018 року, яким вимоги позивача були задоволені, відповідач просив скасувати заочне рішення та призначити справу до судового розгляді. При цьому відповідач зазначив, що «наявність заборгованості перед позивачем можу бути підтверджена довідкою товариства яка буде подана до суду, у зв*язку з наявними простоями товариства на день підписання заяви».

Не дивлячись на це, ніяких довідок та інших доказів, які б спростовували вірність розрахунку позивача, відповідачем суду не надано.

Відповідно до частини 3 статті 12 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідачем не надано доказів на спростування наданого позивачем розрахунку розміру його середньоденного заробітку.

Враховуючи викладене, з ПАТ «Сумське НВО» необхідно стягнути на користь ОСОБА_1 68472 гривень 78 копійок невиплаченої заробітної плати та 21200 гривень 47 копійок середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Що стосується позовних вимог про стягнення з відповідача моральної шкоди в розмірі 10000 гривень, суд зазначає, що позивачем в порушення ст.81 ЦПК України не надано суду доказів на підтвердження завдання моральної шкоди саме в такому розмірі, а тому, суд вважає, що дана вимога підлягає частковому задоволенню на суму 1000 гривень.

Відповідно до ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 768 грн.40 коп.

Керуючись ст. ст. 10-13, 81, 89, 263, 265 ЦПК України, ст. ст. 115-117 КЗпП України, суд,

В И Р І Ш И В:

Стягнути з публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» (м. Суми, вул. Горького, 58, ) на користь ОСОБА_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, 68472 гривень 78 копійок невиплаченої заробітної плати та 21200 гривень 47 копійок середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, 1000 гривень моральної шкоди.

В іншій частині відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Стягнути з ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» 768 гривень 40 копійок судового збору в дохід держави.

Рішення в частині стягнення заробітної плати підлягає негайному виконанню в розмірі суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сумського апеляційного суду через Сумський районний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя