Провадження № 2/317/462/2019
Справа № 317/141/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Нікітіна В.В.

при секретарі судового засідання Московкіної І.С.

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні у загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області, третя особа без самостійних вимог: Запорізька районна державна нотаріальна контора Запорізької області, про визнання права власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими спорудами,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області про визнання права власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими спорудами.

Третьою особою без самостійних вимог в позові зазначено: Запорізька районна державна нотаріальна контора Запорізької області.

В обґрунтування позову позивач зазначила наступне.

12.08.2014 помер її чоловік ОСОБА_2. Після його смерті відкрилась спадщина на: житловий будинок та господарські споруди, що розташовані за адресою: смт. Кушу гум, вул. Перемоги, 27 Запорізького району Запорізької області. Позивач, як спадкоємець за законом, прийняла спадщину, звернувшись до Запорізької районної державної нотаріальної контори, в звязку з чим була відкрита спадкова справа. Після звернення до нотаріуса зясувалось, що спадковий житловий будинок на спадкодавця не був оформлений та зареєстрований належним чином, тому 29.11.2018 нотаріусом Запорізької районної державної нотаріальної контори було винесено Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. В звязку з тим, що оформити свої спадкові права на спадковий житловий будинок в нотаріальному порядку позивач не має змоги, вони вимушена була звернутися до суду з цим позовом.

У судове засідання сторони не зявились, надали заяви в яких представник позивача позов підтримала, просила задовольнити та розглянути справу за її відсутності у підготовчому засіданні, а відповідач позов визнав, також просив розглянути справу за його відсутності у підготовчому засіданні.

Третя особа в судове засідання не зявилась, але надала заяву про розгляд справи без їх участі, заперечення до позовної заяви відсутні.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За приписами ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Дослідивши надані докази, суд встановив наступне.

Факт смерті ОСОБА_2 12.08.2014 підтверджено Свідоцтвом про смерть ОСОБА_3 І-ЖС № 304156, виданого 13.08.2014 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького районного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 616.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на спадкове майно, а саме: житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходяться за адресою: Запорізька область, Запорізький район, смт. Кушугум, вул. Побєди, буд. 27.

Факт шлюбних відносин між позивачем ОСОБА_1 та ОСОБА_2, померлим 12.08.2014, підтверджено копією Свідоцтва про одруження Серія VІІ-УР № 509817, виданого 03.05.1965 виконавчим комітетом смт. Кушугум Запорізького району Запорізької області, актовий запис № 18.

Спадкова справа № 487/2014 до майна померлого 12.08.2014 ОСОБА_2 була почата 19.12.2014 Запорізькою районною державною нотаріальною конторою.

Позивачка є спадкоємцем за законом першої черги, як дружина померлого. Спадщину, відкриту після смерті чоловіка, позивачка прийняла у встановленому законодавством порядку, а саме: на протязі шестимісячного строку з дня відкриття спадщини шляхом звернення із відповідною заявою до нотаріальної контори.

Відповідно до Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 29.11.2018, державним нотаріусом Запорізької районної державної нотаріальної контори відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на жилий будинок № 27 по вул. Перемоги в смт. Кушугум Запорізького району Запорізької області після померлого 12.08.2014 ОСОБА_2 оскільки відсутній правовстановлюючий документ на жилий будинок.

Відповідно до п. 23 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

З відповіді № 9898, виданої 03.10.2018 ТОВ ЗМБТІ, вбачається, що в матеріалах інвентаризаційної справи на житловий будинок за адресою: Запорізька область, Запорізький район, смт. Кушугум, вул. Перемоги, 27, правовстановлюючих документів на житловий будинок не міститься.

Відповідно до довідки № 2801, виданої 19.10.2018 Кушугумською селищною радою запорізького району Запорізької області вбачається, що ОСОБА_1 проживає та зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1. Згідно даних селищної ради за вказаною адресою є земельна ділянка площею 0.0712 га, на якій розташовано житловий будинок.

Відповідно до Технічного паспорта на житловий будинок № 27 по вул. Перемоги в смт. Кушугум, виготовленого станом на 12.10.2018 ФОП ОСОБА_4, замовником технічної інвентаризації є ОСОБА_1, роком побудови житлового будинку та господарських споруд визначено 1980 рік.

Забудова відбулась в передбаченому діючим на той час законодавством порядку. Під забудову була виділена земельна ділянка площею 0,0712 га.

Правовідносини з забудови індивідуального житлового будинку чоловіком позивача в час побудови 1980 року були врегульовані наступним чином.

ОСОБА_5 Президії Верховної ОСОБА_5 СРСР від 26.08.1948 встановлено, що кожний громадянин та кожна громадянка СРСР мають право купити або побудувати для себе на праві особистої власності житловий будинок, для чого здійснюється відвід земельних ділянок в безстрокове користування.

У відповідності до вказаного ОСОБА_5 Міністрів СРСР від 26.08.1948 прийнято Постанову, п. 2 якої визначено, що побудовані на відведених під будівництво індивідуальних житлових будинків земельних ділянках, будинки є особистою власністю забудовників.

Таким чином, діюче у вказаний період цивільне законодавство, передбачало право особистої приватної власності на таке майно, як індивідуальний житловий будинок.

Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок.

Встановлення судом часу завершення спорудження будинку визначає законодавство, відповідно до якого встановлюється правовий режим нерухомого майна та документи, якими посвідчується право власності на це майно.

Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 01.07.2004 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону, права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно з ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухоме майно потребують державної реєстрації.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», правовстановлюючими документами, на підставі яких проводиться реєстрація права власності на обєкти нерухомого майна, є рішення суду про визнання права власності на обєкти нерухомого майна.

Згідно з ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкоємство здійснюється за заповітом чи за законом.

Згідно з ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 1, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Вищезазначене приводить суд до висновку про обґрунтованість позовних вимог та, відповідно, про наявність підстав для їх задоволення.

При цьому суд констатує, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову у підготовчому засіданні, а тому суд приймає визнання позову відповідачем.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Разом з цим, відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

На підставі викладеного, керуючись постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», ст.ст. 182, 392, 1216-1218, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 13, 211, 247, 258-259, 263-265, 352, 354-355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (70450, Запорізька область, Запорізький район, смт. Кушугум, вул. Перемоги, буд. 27, РНОКПП НОМЕР_1) до Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області (70450, Запорізька область, Запорізький район, смт. Кушугум, вул. Тельмана, буд. 23, ), третя особа без самостійних вимог: Запорізька районна державна нотаріальна контора Запорізької області , про визнання права власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими спорудами задовольнити у повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок та господарські споруди, що знаходяться за адресою: Запорізька область, Запорізький район, смт. Кушугум, вул. Побєди, буд. 27, а саме: житловий будинок літ. «А», службову прибудову літ. «а», житлову прибудову літ. «А1», службову прибудову літ. «а1», ганок до а, сарай літ. «Б», погріб під літ. «Б», сарай літ. «Б1», вольєр літ. «В», вбиральню літ. «Г», душ літ. «Д», сарай літ. «Е», паркан №1, ворота з хвірткою №2, водопровід №3.

Стягнути з Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 384,20 грн. (триста вісімдесят чотири грн. 20 коп.).

Зобовязати Управління Державної казначейської служби України у Запорізькому районі Запорізькій області повернути 50 % сплаченого ОСОБА_1 судового збору на розрахунковий рахунок 8122, МФО 899998, банк отримувача Казначейчтво України (ЕАП), згідно квитанції № МР_АВ1411917АА_4872348 від 27.12.2018 та № МР_АВ170992PEV_5030154 від 10.01.2019 а саме суму у розмірі 384 грн. 20 коп. (триста вісімдесят чотири грн. 20 коп.) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1).

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Запорізького апеляційного суду через Запорізький районний суд Запорізької області відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу XIII Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України.

Суддя В.В.Нікітін