ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/6014/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" грудня 2019 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Мицик Ю.С.

при секретарі Пугач Д.С.

за участю

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

позивач не з`явилася

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

встановив:

ОСОБА_4 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_4 ) звернулася до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 (далі по тексту - відповідач, ОСОБА_2 ) про стягнення аліментів.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач з відповідачем мають малолітню доньку - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні, домовленості про утримання дитини між сторонами не досягнуто, а тому позивач, з урахуванням інтересів дитини, була вимушена звернутися до суду про стягнення аліментів з відповідача у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи 21.05.2019 і до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою суду від 30.05.2019 відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

08.08.2019 від представника відповідача ОСОБА_6 надійшов відзив на позовну заяву, в якому вказано, що відповідач не заперечує проти стягнення з нього аліментів в розмірі ј частки від його доходу.

Позивач в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи була повідомлена належним чином, водночас її представник в судовому засіданні вимоги позову підтримав в повному обсязі, посилаючись на доводи, що викладені в позовній заяві.

При цьому представник позивача пояснив, що відповідач частково приймає участь в утриманні дитини. Проте між сторонами не досягнуто згоди щодо розміру аліментів, які будуть стягуватися на її утриманн.

Відповідач та його представник ОСОБА_3 в судовому засіданні просили не брати до уваги відзив, що поданий представником ОСОБА_6 , оскільки позиція щодо визнання позову не була узгоджена із відповідачем. Відповідач позов визнав частково, не заперечував проти стягнення з нього аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 7000 грн., щомісячно на утримання дочки. Зазначив, що після розлучення з позивачем він не припинив спілкуватися з донькою та утримувати її. Вони з дочкою часто зустрічаються, ходять до лялькового театру, в кіно, відвідують розважальні заклади, разом відпочивали в Буковелі, відвідують медичні заклади та проходять обстеження. Просив врахувати, що він купує продукти харчування, взуття, одяг для дитини, окрім того оплачує харчування дитини в дошкільному навчальному закладі, індивідуальні заняття та страхові платежі за договором страхування дитини. Перераховує кошти на утримання дитини, зокрема за період з січня 2019 року по липень 2019 року ним було перераховано 43 000 грн. Просив врахувати, що він має на утриманні двох батьків-пенсіонерів, сукупна пенсія, яких складає щомісячно близько 6000,00 грн., що на сьогоднішній день є дуже маленькою сумою, враховуючи, що потрібно купити ліки, продукти харчування, сплатити комунальні послуги та інше. Мешкаючи з батьками за адресою: АДРЕСА_1 він сплачує витрати за комунальні послуги, які в середньому складають 2300,00-2800,00 грн. за місяць, купує продукти харчування, частково сплачує за лікування мами, яке відбувається 2 рази на рік. Також просив врахувати, що на його утриманні перебуває цивільна дружина та її дитина.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача та його представника, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. 11.01.2018 рішенням Дарницького районного суду шлюб між сторонами розірвано /а.с. 11/.

Як встановлено судом, сторони мають малолітню дочку - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про її народження, яка наявна в матеріалах цивільної справи /а.с. 12/.

Сторони проживають окремо, дочка проживає разом з позивачем.

Відповідач в судовому засіданні пояснив, що працює регіональним представником, отримує 28000 - 29000 грн., щомісячно, має нормальний стан здоров`я.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечувалося представником позивача, відповідач приймає участь в утриманні та вихованні дитини, водночас між сторонами існує спір щодо розміру аліментів на утримання дитини.

Доводи відповідача стосовно того, що він допомагає непрацездатним батькам, які є особами пенсійного віку, суд приймає до уваги, водночас, як з`ясовано в судовому засіданні батьки відповідача отримують пенсію, мають ще одного повнолітнього сина, який у разі необхідності може також надавати їм допомогу.

При цьому, необхідність нести витрати по утриманню своєї квартири, цивільної дружини та її дитини, яка при цьому має батька, який також має її утримувати, не виключають обов`язку відповідача надавати матеріальну допомогу своїй дитині, яка її потребує, з огляду, зокрема, і на те, що у позивачки так само є необхідність нести витрати на себе та утримання квартири, в якій вона проживає разом з двома неповнолітніми дітьми.

Згідно зі статтею 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. А частиною 3 цієї статті встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим врахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.

За змістом ст. 18 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована постановою ВРУ № 789-ХІІ від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ст. 8, ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального. Морального, культурного, духовного та соціального розвитку, на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

Дитині законом та іншими засобами має бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, що дадуть їй змогу розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та соціально, здоровим і нормальним шляхом, в умовах свободи та гідності. При ухваленні з цією метою законів основною метою має бути найкраще забезпечення інтересів дитини.

Найкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, хто несе відповідальність за дитину, насамперед для її батьків.

Аналіз указаних положень законодавства, яке регулює спірні правовідносини, дає підстави для висновку про те, що праву дитини на утримання батьками до досягнення нею повноліття кореспондує обов`язок батьків утримувати свою дитину до її повноліття та забезпечувати в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умови життя, необхідні для розвитку дитини, який має бути виконаний батьками з урахуванням принципу найкращого забезпечення інтересів дитини.

За відсутності домовленості між батьками щодо способів виконання обов`язку утримувати дитину (частина перша статті 181 СК України), передбачене законом право отримання аліментів на дитину одним із подружжя, не залежить від того перебувають батьки дитини у шлюбі чи ні, живуть вони разом чи окремо один від одного.

При визначенні розміру аліментів, суд виходить із засад розумності та справедливості.

Визнаючи частково позов відповідач не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання дочки в твердій грошовій сумі в розмірі 7000 грн., обґрунтовуючи це тим, що дитина буде мати постійне, стабільне утримання в твердій грошовій сумі.

Водночас суд зауважує на тому, що відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Таким чином, враховуючи, що дитина проживає з позивачем, аліменти підлягають стягненню у частці від доходу відповідача, оскільки саме позивачу належить право вибору такого способу стягнення.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги про стягнення аліментів є обгрунтованими, водночас підлягають частковому задоволенню, оскільки відповідно до положень ст. 191 СК України присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Таким чином з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 підлягають стягненню аліменти на утримання малолітньої дочки - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду (22.05.2019) та до досягнення дитиною повноліття.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Судові витрати відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 141, 180-183, 191 СК України, ст. ст. 10, 12, 13, 81, 141, 258, 263, 265, 268, 354, 430 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання малолітньої дочки - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду (22.05.2019) та до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , р.н.о.к.п.п.: НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п.: НОМЕР_2 .

Суддя: Ю.С.Мицик