Номер провадження: 22-ц/813/1951/19
Номер справи місцевого суду: 522/3487/17
Головуючий у першій інстанції Науменко А.В.
Доповідач Комлева О. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.02.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Головуючого-судді Комлевої О.С.

суддів Журавльова О.Г., Кравця Ю.І.

з участю секретаря Ткачука В.О.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_2

відповідач - державний реєстратор приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Кірнас Ірина Володимирівна

заявник (відповідач) - Публічне акціонерне товариство «Перший Український міжнародний банк»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 27 листопада 2018 року у складі судді Науменко А.В.

в с т а н о в и в:

У жовтні 2018 року ПАТ «Перший Український міжнародний банк» звернулося до суду з заявою про перегляд рішення Приморського районного суду м. Одеси від 30 листопада 2017 року у зв'язку з нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_2 до державного реєстратора приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Кірнас І.В., ПАТ «Перший Український міжнародний банк» про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора, посилаючись на те, що 30 листопада 2017 року рішенням Приморського районного суду м. Одеси буди задоволені позовні вимоги ОСОБА_2 до державного реєстратора приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Кірнас .В., ПАТ «Перший український міжнародний банк» про визнання протиправним та скасування рішення.

Підставою для задоволення позову згідно рішення суду стало те, що квартира АДРЕСА_1, є предметом іпотеки та виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України за споживчим кредитом, оскільки цільовим призначенням кредиту є придбання нерухомого майна, згідно п. 1.2. кредитного договору № 5001993 від 10.10.2006 року, використовується як місце постійного проживання позивача та членів його родини, згідно довідки (виписки з домової книги про склад сім'ї)Т з якої вбачається; що позивач проживає та зареєстрований у квартирі з 22.02.2002 року, та використовує вказану адресу для листування. Загальна площа не перевищує 140 кв. метрів та у власності позивача не знаходиться будь-яке інше нерухоме житлове майно.

У зв'язку з чим, суд дійшов до висновку, що квартира АДРЕСА_1, підпадає під дію Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпеченім кредитів в іноземній валюті», що дає підстави для висновку про неможливість звернення стягнення шляхом відчуження квартири, незалежно від суб'єкта, який здійснює таке стягнення, оскільки Позивач, як власник, не надавав своєї згоди на те.

Однак, як стало відомо ПАТ «Перший український міжнародний банк», позивач приховав той факт, що йому на праві приватної власності належить нежилі приміщення бази відпочинку «Одесаголовпостач»: спальний корпус 46, апартаменти № 31, загальною площею 71,9 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2.

Відповідно п. 1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно/ яке вважається предметом застави згідно із ст. 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із ст. 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: - таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника /майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; - загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку.

Таким чином у позивача як позичальника у власності знаходиться інше нерухоме житлове майно, а тому може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом іпотеки згідно із ст. 5 Закону України «Про іпотеку», тому заявник просив скасувати рішення суду.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 27 листопада 2018 року у задоволені заяви ПАТ «Перший Український міжнародний банк» про перегляд рішення Приморського районного суду м. Одеси від 30 листопада 2017 року у зв'язку з нововиявленими обставинамивідмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ПАТ «Перший Український міжнародний банк» подало апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати, направити справу для продовження розгляду питання про перегляд рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами до суду першої інстанції, посилаючись на те, що суд без всебічної і повної перевірки обставин справи, не дослідивши та не оцінивши в сукупності надані докази, а також з порушенням норм матеріального та процесуального права дійшов до хибного висновку.

У обґрунтуванні своєї апеляційної скарги ПАТ «Перший Український міжнародний банк» зазначає, що при розгляді справи ні ПАТ «Перший Український міжнародний банк», ні суду не було відомо про істотні для справи обставини щодо наявності на праві власності у позивача іншого нерухомого житлового, в зв'язку з чим рішення підлягає перегляду у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Відзиву на апеляційну скаргу до суду не надходило.

Указом Президента України № 452/2017 від 29 грудня 2017 року «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах», ліквідовано Апеляційний суд Одеської області, створено Одеський апеляційний суд, який здійснює правосуддя в апеляційному окрузі, який включає Одеську область, з місцезнаходженням у м.Одесі.

Відповідно до ч.6 ст.147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно - територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Частиною 5 ст. 31 ЦПК України передбачено, що у разі ліквідації або припинення роботи суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи суду.

На виконання вимог Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ЦПК України рішенням зборів Одеського апеляційного суду від 28.12.2018 №1 днем початку роботи суду визначено 03.01.2019, до якого підлягають передачі всі справи, що перебували в провадженні Апеляційного суду Одеської області.

За результатами автоматичного розподілу після створення нового суду визначено склад колегії суддів: Комлевої О.С. - головуючий суддя, судді -Журавльова О.С., Кравця Ю.І.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 24.01.2019 року цивільна справа за апеляційною скаргою ПАТ «Перший український міжнародний банк»була призначена до розгляду на 20 лютого 2019 року.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню,оскільки ухвала суду постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 375ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що 30 листопада 2017 року Приморським районним судом м. Одеси позовні вимоги ОСОБА_4 до державного реєстратора приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Кірнас І.В., ПАТ «Перший український міжнародний банк» про визнання протиправним та скасування рішення були задоволені.

Підставою для задоволення позову згідно рішення суду стало те, що квартира АДРЕСА_1, є предметом іпотеки та виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України за споживчим кредитом, оскільки цільовим призначенням кредиту є придбання нерухомого майна, згідно п. 1.2. кредитного договору № 5001993 від 10.10.2006 року, використовується як місце постійного проживання позивача та членів його родини, згідно довідки (виписки з домової книги про склад сім'ї), з якої вбачається, що позивач проживає та зареєстрований у квартирі з 22.02.2002 року, та використовує вказану адресу для листування. Загальна площа не перевищує 140 кв. метрів та у власності позивача не знаходиться будь-яке інше нерухоме житлове майно.

На підставі чого, суд дійшов до висновку, що квартира АДРЕСА_1, підпадає під дію Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпеченім кредитів в іноземній валюті», що дає підстави для висновку про неможливість звернення стягнення шляхом відчуження квартири, незалежно від суб'єкта, який здійснює таке стягнення, оскільки Позивач, як власник, не надавав своєї згоди на те.

Відповідно п. 1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно/ яке вважається предметом застави згідно із ст. 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із ст. 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника /майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку.

Відмовляючи у задоволені заяви ПАТ «Перший Український міжнародний банк» про перегляд рішення Приморського районного суду м. Одеси від 30 листопада 2017 року у зв'язку з нововиявленими обставинами, суд першої інстанції виходив з того, що обставина, на яку посилається заявник не є нововиявленою та не підкріплена належними та допустимими доказами, оскільки нежилі приміщення бази відпочинку «Одесаголовпостач»: спальний корпус 46, апартаменти № 31, загальною площею 71,9 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2 не є жилими приміщеннями.

За ч. 1 ст. 423 ЦПК України, рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Відповідно до ч. 2 ст. 423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами , що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі , яка звертається із заявою, на час розгляду справи. Відповідно до ч.4 ст. 423 ЦПК України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму ВССУ № 4 від 30 березня 2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами», вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами. Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов'язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред'явлення нової вимоги (зокрема, погіршення майнового стану відповідача після ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів). Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

На підставі вищевикладеного, суд обґрунтовано відмовив у задоволені заяви про перегляд рішення суду у зв'язку з нововиявленими обставинами, оскільки обставина, на яку посилається заявник не є нововиявленою.

Доводи апеляційної скарги ПАТ «Перший Український міжнародний банк» про те що при розгляді справи ні ПАТ «Перший Український міжнародний банк», ні суду не було відомо про істотні для справи обставини щодо наявності на праві власності у позивача іншого нерухомого житлового, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки нежилі приміщення бази відпочинку «Одесаголовпостач»: спальний корпус 46, апартаменти № 31, загальною площею 71,9 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2 не є жилими приміщеннями.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Судове рішення відповідає вимогам ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки судові процедури повинні бути справедливими і розумними як до відповідача, так і до позивача.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не дають підстав для висновку про порушення судом норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Таким чином, ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» - залишити без задоволення.

УхвалуПриморського районного суду м. Одеси від 27 листопада 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 21 лютого 2019 року.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ О.Г. Журавльов

______________________________________ Ю.І. Кравець