ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/3067/13-ц
Провадження № 6/362/153/19
У Х В А Л А

23.12.2019 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Ковбеля М.М.,

з участю секретаря Сілецької М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Василькові Київської області заяву ОСОБА_1 про розстрочку виконання рішення суду, -

в с т а н о в и в:

Заявник звернувсь до суду із вказаною заявою, в якій просить розстрочити виконання рішень Васильківського міськрайонного суду Київської області справа № 362/3067/13-ц від 17.07.2013 року та справа № 362/1132/15-ц від 31.03.2015 року на 24 місяці.

Обґрунтовуючи свою заяву тим, що рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 17.07.2013 року справа № 362/3067/13-ц позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про стягнення боргу задоволено та стягнуто солідарно з відповідачів на користь позивача 52 800,00 грн. боргу та 528, 00 грн. судового збору. Крім того, рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 31.03.2015 року справа № 362/1132/15-ц позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за грошовим зобов`язанням задоволено та стягнуто солідарно з відповідачів на користь позивача 19 237,00 грн. боргу та 121,80 грн. судового збору. Сумарна заборгованість становить 72 687 грн. 65 коп. Підставою для розстрочення виконання рішень суду, як зазначає ОСОБА_1 , є накладені арешти на його рахунки, а саме на пенсійну карту та карту з отримання заробітної плати. Крім того, другим боржником являється його син, який самоусунувся від виконання рішення суду та більше п`яти років не спілкується з батьками. Оскільки він пенсіонер та має на утриманні дружину, вимушений звернутись до суду з даною заявою.

Сторони по справі в судове засідання не з`явились, суд вважає можливим розглянути заяву про розстрочення виконання судового рішення у їх відсутність на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали заяви про розстрочку виконання судового рішення та матеріали цивільної справи, приходить до наступного.

Згідно зі ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод .

Стаття 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантує право на справедливий судовий розгляд та закріплює принцип верховенства права, на якому будується демократичне суспільство, і найважливішу роль судової системи в здійсненні правосуддя. Проте, право на справедливий суд було б позбавлено сенсу, якщо б допускало невиконання остаточних судових рішень, які набрали законної сили.

У розумінні практики Європейського суду частина 1 статті 6 Конвенції передбачає не лише доступ до правосуддя і встановлення порядку судового розгляду, а й гарантує виконання судових рішень з метою запобігання заподіяння шкоди одній із сторін.

Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відтак, невиконання судових рішень, які набрали законної сили, є неприпустимим і, виходячи з обставин цієї конкретної справи, не може бути виправданим.

Відповідно до частини 1 статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно ч. 1 ст. 435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Частиною 3 ст. 435 ЦПК України визначено, що підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Така ж норма міститься і в ч. 3 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження».

При цьому, відповідно до положень ч. 4 ст. 435 ЦПК України, вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Таким чином, законодавством чітко встановлено перелік обставин, за яких суд вправі відстрочити виконання рішення суду.

Законом встановлено, що критерієм визначення підстав для розстрочки виконання рішення є обставини, які утруднюють виконання судового рішення, надаючи суду можливість у кожному конкретному випадку вирішити питання про їх наявність з урахуванням всіх обставин справи, а також прав та законних інтересів сторін виконавчого провадження.

Підстави, які зумовлюють необхідність розстрочки виконання рішення, мають оціночний характер, так як законодавцем не надано його вичерпного переліку.

Обставинами, які утруднюють виконання рішення, можуть бути тільки ті обставини, які існують насправді і які безпосередньо не дозволяють виконати судове рішення в обсязі, строки та в порядку, визначеному в ньому.

Вирішуючи питання розстрочки виконання рішення, суд повинен виходити із засад доцільності та необхідності захисту інтересів, насамперед, стягувача, права якого підтверджені судовим рішенням.

Відповідно до вимог ч.5 ст. 435 ЦПК України, розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Статтею 33 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» № 14 від 26.12.2003 р. зазначено, що при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, суду потрібно мати на увазі, що, їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Судом встановлено, що рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 17.07.2013 року справа № 362/3067/13-ц позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про стягнення боргу задоволено та стягнуто солідарно з відповідачів на користь позивача 52 800,00 грн. боргу та 528, 00 грн. судового збору.

Крім того, рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 31.03.2015 року справа № 362/1132/15-ц позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за грошовим зобов`язанням задоволено та стягнуто солідарно з відповідачів на користь позивача 19 237,00 грн. боргу та 121,80 грн. судового збору

Матеріальне становище заявника, яке він обґрунтував у своїй заяві, суд не вважає підставою для надання розстрочки, крім того заявник не надав підтвердження арешту його рахунків, інших виключних підстав заявником не наведено.

Вирішуючи вказане в заяві питання про розстрочку виконання рішення, суд вважає, що заявником не наведено обґрунтованих обставин щодо утруднення виконання рішення суду, які б мали одночасно об`єктивний, надзвичайний та виключний характер.

Крім того, запропонований боржником порядок розстрочки виконання рішення суду, порушуватиме права стягувача на своєчасне отримання коштів.

Враховуючи викладене, суд встановивши фактичні обставини справи, враховуючи положення статті 435 ЦПК України, приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви про розстрочку виконання рішення, оскільки надані заявником доводи в обґрунтування підстав звернення до суду не дають підстав для висновку, що існують обставини, які перешкоджають виконанню рішення суду та заявником пропущений строк для звернення з даною заявою передбачений ч. 5 ст .435 ЦПК України, а тому заява задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст 12, 18, 80, 354, 435 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про розстрочку виконання рішення суду - відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено безпосередньо до Київського Апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя М.М.Ковбель