Справа №442/5493/18
Провадження №2/442/171/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2019 року

Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Гарасимків Л.І.

при секретарі - Петрів В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Дрогобича цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Мар»яновича про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,-

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 Мар»яновича про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням.

В підтвердження позовних вимог посилається на те, що їй, ОСОБА_1 на підставі Договору дарування квартири від 03.05.2018р. на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1. Згідно довідки про склад сімї, виданої Центром надання адміністративних послуг у м.Дрогобич виконавчого комітету Дрогобицької міської ради від 07.08.2018 р. в квартирі АДРЕСА_2 зареєстровані громадяни : позивач - власник ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1; відповідач - чоловік ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2; син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3; син ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4. Однак, відповідач - ОСОБА_2 не проживає в житловому приміщенні понад один рік без поважних причин. Факт не проживання відповідачем підтверджується копіями листів від 08.06.2018р., 09.06.2018р., 09.06.2018р. Відповідач не проживає в даній квартирі, не сплачує комунальні платежів, в утриманні житла участі не бере, особистих речей в квартирі не має і взагалі квартирою він не цікавиться. Перешкод в користуванні жилим приміщенням ні вона, ні інші члени сім'ї відповідачу не чинили. Відповідач знаходиться на заробітках за кордоном, де саме їй не відомо. Просить позов задоволити.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з»явилася, однак від неї поступила заява, в якій просить слухати справу у її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, а тому суд розглянув справу у відсутності позивача на підставі наявних доказів по справі.

Відповідач ОСОБА_2 Мар»янович та його представник ОСОБА_5 в судове засідання не з»явилися, не представивши суду належних доказів поважності їх відсутності в судове засідання, а тому суд визнав неявку відповідача неповажною та розглянув справу у його відсутності та відсутності їхнього представника на підставі наявних доказів по справі.

Керуючись ч.3 ст.223 ЦПК України, суд вважає цю особу повідомленою про дату судового засідання. При таких обставинах суд визнав неявку відповідача неповажною та розглянув справу у його відсутності, провівши заочний розгляд справи.

Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч.1 ст. 280 ЦПК України.

Відповідно до ст.247 ЦПК судовий розгляд проведено без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно зі ст.263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Як вбачається із Договору дарування квартири від 03.05.2018р., ОСОБА_1 прийняла в дар квартиру №55 в будинку №103/1, що розташований по вул.Грушевського, в м.Дрогобичі, Львівської області ( квартира складається з двох кімнат житловою площею 39,3 кв.м., однієї кухні та обладнана балконом площею 0,7 м.кв., загальною площею - 45,5 м.кв.).

Як вбачається із Витягу про державну реєстрацію прав від 03.05.2018р., ОСОБА_1 на праві приватної власності ( частка 1) належить квартира №55, яка розташована по вул.Грушевського,103/1 в м.Дрогобичі, Львівської області, житловою площею 39,3 кв.м., загальною площею - 45,5 м.кв.

Факт не проживання відповідача у спірній квартирі підтверджується Листами від 08.06.2018р., 09.06.2018р., 09.06.2018р., згідно яких відповідач ОСОБА_2 Мар»янович протягом тривалого часу перебуває за межами України, а відтак за адресою ( АДРЕСА_3) не проживає, а лише зареєстрований.

Зняття з реєстрації місця проживання особи, згідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 р. № 1382-ІУ, здійснюється, окрім інших підстав, на підставі судового рішення про позбавлення права користування житловим приміщенням, яке набрало законної сили.

У відповідності до ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір» визначено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом 7 днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть, тощо.

Ст.41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої України приєдналась 17.07.1997 року відповідно до закону від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися, розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст.316. 317, 319, 321 ЦК України). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння.

Відповідно до вимог ст.76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Аналізуючи вище обставини, суд прийшов до переконання, що заявлені позовні позивача підлягають до задоволення, оскільки відповідач ОСОБА_2 Мар»янович протягом тривалого часу перебуває за межами України, за адресою: АДРЕСА_3) не проживає, а лише зареєстрований, ніякої участі в утриманні житла не приймає, особистих речей та (або) речей повсякденного використання, які б належали останнім немає, що створює для позивача незручності, оскільки він додатково сплачує за зайву особу витрати по оплаті за комунальні послуги, що породжують як власнику житла негативні наслідки (вищевказаний факт унеможливлює оформити субсидії по відшкодуванню витрат за користування комунальними послугами), відтак відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України позивач має право вільно володіти, користуватись, та на підставі ст.319 ЦК України - розпоряджатися своєю власністю на власний розсуд та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, зокрема, шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим помешканням та зняття з реєстраційного обліку, а відтак заявлені позовні вимоги є підставними та обґрунтованими.

Частиною другою ст.405 ЦК України визначено, що член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

А відтак, суд надав оцінку сукупності узгоджених між собою доказів та зазначив, що їх достатньо, а тому заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 133, 141, 280, 284, 354ЦПК України, ст. 319, 405 ЦК України, у відповідності до ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір», суд,-

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Визнати ОСОБА_2 Мар»яновича, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, такими, що втратив право користування жилим приміщенням в квартирі АДРЕСА_4

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 Мар»яновича судові витрати в користь позивача ОСОБА_1, сплачені нею при поданні позову до суду, тобто судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області у відповідності до пп.15.5 п.15 Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи через Дрогобицький міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Сторони у справі:

Позивач ОСОБА_1, місце проживання АДРЕСА_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_2.

Відповідач ОСОБА_2 Мар»янович, місце проживання АДРЕСА_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_1.

Суддя Гарасимків Л.І.