ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6350/19 Справа № 205/7937/17 Суддя у 1-й інстанції - Остапенко Н. Г. Суддя у 2-й інстанції - Варенко О. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - Варенко О.П.,

суддів - Городничої В.С., Лаченкової О.В.,

за участю секретаря Василенко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі цивільну справу

за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний завод»

на рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 15 квітня 2019 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний завод» про відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А:

В листопаді 2017 року позивачі звернулись до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 11.11.2014 р. під час виконання трудових обов`язків на ПАТ «ЄВРАЗ ДМЗ» внаслідок нещасного випадку загинув ОСОБА_4 , який був чоловіком ОСОБА_1 , батьком ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Внаслідок смерті ОСОБА_4 його рідним завдано моральну шкоду, яка відповідно до ст.1187 ЦК України відшкодовується власником джерела підвищеної небезпеки.За таких обставин просили суд стягнути з відповідача на їх користь моральну шкоду у розмірі 1 500 000,00 грн кожному.

Рішенням Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 15 квітня 2019 року позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з ПрАТ «Дніпровський металургійний завод» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 70 000 грн.

Стягнуто з ПрАТ «Дніпровський металургійний завод» на користь ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі 70 000 грн.

Стягнуто з з ПрАТ «Дніпровський металургійний завод`на користь ОСОБА_3 моральну шкоду у розмірі 70 000 грн.

В задоволенні позову в іншій частині-відмовлено.

Вирішено питання щодо судових витрат.

Не погодившись з таким рішенням, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Апеляційну скаргу обгрунтовано тим, що в смерті ОСОБА_4 відсутня вина підприємства та саме дії померлого призвели до настання нещасного випадку, тому відсутні правові підстави для покладення на відповідача відповідальності за моральну шкоду, спричинену внаслідок загибелі ОСОБА_4 . Крім того, виконувана ОСОБА_4 робота не належить до категорії робіт з підвищеною небезпекою.

Позивачі подали відзив на апеляційну скаргу, в якому просять апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що, відповідно до свідоцтва про смерть, виданого Відділом державної реєстрації смерті реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції 13.11.2014 р., актовий запис № 8130, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (т.1, а.с.10).

Згідно з трудовою книжкою НОМЕР_1 ОСОБА_4 , починаючи з 30.04.1990 р., перебував у трудових відносинах з відповідачем (т.1, а.с.14-15).

Відповідно до попереднього лікарського свідоцтва про смерть № 893/л від 13.11.2014 р., смерть настала внаслідок нещасного випадку у зв`язку з виробництвом на ПАО «Євраз ДМЗ ім. Петровського» (т.1, а.с.11).

З Акту № 11 про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом від 26.12.2014 р. та Акту проведення спеціального розслідування нещасного випадку зі смертельними наслідками, що стався 11.11.2014 р. о 23 годині 15 хвилин, на ПАТ «ЄВРАЗ-ДМЗ ім. Петровського», які були складені комісією, утвореною на підставі наказу від 13.11.2014 р. № 236-Р, виданого Територіальним управлінням Держгірпромнагляду у Дніпропетровській області (т.1, а.с.17-30), вбачається, що 11.11.2014 р. приблизно о 22 годині 30 хвилин під час прийому - передачі зміни розливник бригади № 4 киснево-конверторного цеху (ККЦ) ОСОБА_5 повідомив розливника сталі бригади № 3 ККЦ ОСОБА_6 про те, що на 29-му розливному полку тріснув квадрат опорної балки пересування розливного стану.

На змінно-зустрічних зборах розливник сталі № 3 ОСОБА_6 повідомив старшому змінному майстру виробництва ККЦ ОСОБА_7 про несправність балки ходу сталерозливного стану № 29. ОСОБА_7 дав завдання розливнику сталі ОСОБА_6 викликати чергового слюсара-ремонтника, щоб той оглянув несправність.

11.11.2014 р. на зміну з 23 години 11.11.2014 р. по 07 годину 12.11.2014 року черговий слюсар-ремонтник цеху з ремонту і обслуговування металургійного обладнання сервісного центру киснево-конверторного цеху ОСОБА_4 прийшов до слюсарної майстерні киснево-конверторного цеху о 22 годині 40 хвилин разом з напарником слюсарем-ремонтником ЦРіОМО СЦ ККЦ ОСОБА_8 .

Після зміно-зустрічних зборів розливник сталі ОСОБА_6 прийшов на дільницю розливки та приблизно о 22 год. 50 хв. долив плавку на сталерозливному стенді № 29, яка залишилася після бригади № 4. Закінчивши відливання плавки перегнав сталерозливний стенд № 29 під наступну плавку ближче до тупика електромостового крану № 19.

Приблизно о 22 годині 55 хвилин на телефон ОСОБА_8 зателефонував розливник сталі киснево-конверторного цеху ОСОБА_6 та запросив до слухавки слюсара - ремонтника ОСОБА_4 , якому повідомив, що на 29 розливному полку тріснув квадрат опорної балки пересування розливного стану.

Слюсар -ремонтник ОСОБА_4 повідомив напарнику ОСОБА_8 , що піде огляне несправність та повернеться.

О 23 год. 10 хв. слюсар-ремонтник ОСОБА_4 прийшов у розливне відділення до сталерозливного стенду № 29. Розливник сталі ККЦ ОСОБА_6 , показавши слюсару-ремонтнику ЦРіОМО СЦ ККЦ ОСОБА_4 несправність, пішов встановлювати сталерозливний стенд № 29 під плавку, так як в цей час під`їхав електромостовий кран № 3 з ковшем.

В цей час, ковшовий ККЦ ОСОБА_10 надав команду машиністу електромостового крану № 19 ККЦ ОСОБА_11 на очищення ковша від шлакометалевого настилу, після того як електромостовий кран № 3 поставить плавку на сталерозливний стенд № 29.

Комісія вважає, що оглянувши несправність з розливного майданчика, та зрозумівши, що необхідно проводити зварювальні роботи слюсар-ремонтник ЦРіОМО СЦ ККЦ ОСОБА_4 самостійно, нікого не повідомивши, піднявся на прохідну галерею та вийшов на верхню балку пересування сталерозливного стенду № 29 для визначення способів виконання цієї роботи.

Після того, як плавка була встановлена на сталерозливний стенд № 29 електромостовий кран № 3 від`їхав у бік міксеру, звільняючи простір для виконання технологічних робіт електромостовому крану № 19.

О 23 годині 15 хвилин кран № 3 від`їжджав до сталерозливного стенду № 1, а кран № 19 після надання звукового сигналу почав рух. Машиніст електромостового крану № 3 ОСОБА_12 оглянувся і побачив, що слюсар-ремонтник ОСОБА_4 знаходиться на фермі, яка з`єднує верхню та нижню балки пересування сталерозливного стенду, тримаючись лівою рукою за перехідну галерею спиною до крана № 19 на шляху його пересування. Відразу, за допомогою селекторного зв`язку, ОСОБА_12 надав команду машиністу крана № 19 - «Стій». Машиніст електромостового крану № 19 ОСОБА_11 відразу зупинив кран.

Бригадир розливників сталі ККЦ ОСОБА_6 негайно викликав старшого змінного майстра виробництва ККЦ ОСОБА_13 і майстра виробництва ОСОБА_14 .

Прибувши о 23 годині 20 хвилин на місце ОСОБА_13 негайно за телефоном викликав заводську швидку допомогу і разом з розливальниками сталі піднявся на місце нещасного випадку.

О 00 год. 10 хв. було зроблено кардіограму ОСОБА_4 на ЕКГ - ізолінії. Лікар міської швидкої медичної допомоги констатувала діагноз: «біологічна смерть».

Вищевказані обставини також підтверджуються поясненнями свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_6 , які були допитані у судовому засіданні.

Смерть ОСОБА_4 відповідно до Висновку судової медичної експертизи № 893/ЛЕ/251 від 11.12.2014р., виконаної КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР, насильницька і настала від тупої сумісної травми тіла, закритої травми грудної клітки, голови і правих верхньої і нижньої кінцівок, що супроводжувалось численними переломами ребер, перелом лівої ключиці, розривами лівої легені і розвитком шоку, що підтверджується судово-медичного експертизою трупу (т.1, а.с.33-35).

Актом судово-медичного дослідження (обстеження) № 893/Л від 11.12.2014 року встановлено, що на підставі даних судово-медичного дослідження трупа гр. ОСОБА_4 , з огляду на відомі обставини випадку і дані додаткових досліджень зроблений наступний підсумок: смерть ОСОБА_4 насильницька і настала від тупої сумісної травми тіла: закритої травми грудної клітини, голови і правих верхньої і нижньої кінцівок, що супроводжувалась численними переломами ребер переломом лівої ключиці, розривами лівої легені і розвитком шоку, що підтверджується судово-медичним дослідженням трупу (т.1, а.с.36-42).

За фактом смерті ОСОБА_4 Ленінським ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області відкрито кримінальне провадження № 0004463, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувані 12.11.2014 р. за попередньою кваліфікацією за ч.2 ст.272 КК України (порушення правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою).

Постановою слідчого СВ Новокодацького ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області Семенкової С.М. від 31.07.2018 р. кримінальне провадження № 0004463 від 12.11.2014 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.272 КК України закрито за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення (т.2, а.с.33-34).

Вказаною постановою, зокрема, встановлено, що в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні 05.03.2015 р. призначено та проведено судову інженерно-технічну експертизу з питань безпеки життєдіяльності та охорони праці. Відповідно до висновку № 1125-15 від 27.11.2015 р. виявлено деякі відступи від вимог нормативних актів в діях старшого змінного майстра виробництва ОСОБА_7 , але це не є безпосередньою причиною смертельного травмування слюсара-ремонтника ОСОБА_4 .

Відповідно до висновку комісійної інженерно-технічної експертизи № 5291-16 від 23.06.2016 р., згідно поставлених питань, експерти прийшли до висновку, що у відступах від вимог законодавчих і нормативно-правових актів з боку старшого змінного майстра виробництва ОСОБА_7 , в даній виробничій ситуації 11.11.2014 р. створилися лише передумови по виникненню події нещасного випадку, тобто зазначені відступи не є безпосередньою причиною травмування, а дії слюсара-ремонтника ОСОБА_4 при проведенні огляду несправності на 29 розливному полку розлому квадрата опорної балки пересування розливного стенду, знаходяться у безпосередньому причино-наслідковому зв`язку із смертельним травмуванням останнього (т.2, а.с.35).

Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України «Про охорону праці» відшкодування шкоди, заподіяної працівникові внаслідок ушкодження його здоров`я або у разі смерті працівника, здійснюється Фондом соціального страхування України відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності».

На виконання вимог Закону України про охорону праці, Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Дніпрі у лютому, березні та квітні 2015 року здійснено виплати, а саме ОСОБА_1 виплачено одноразову виплату в разі смерті на сім`ю у розмірі 425 167,80 грн, ОСОБА_2 виплачено одноразову виплату у разі смерті (утриманцям) у розмірі 85 033,56 грн та суми щомісячних виплат родинам померлих у загальному розмірі 19 959,29 грн (т.1, а.с.43-44).

Право кожного на належні, безпечні і здорові умови праці встановлено ч.4 ст.43 Конституції України.

Згідно частин 1, 3 ст. 13 Закону України «Про охорону праці», роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.

Статтею 153 КЗпП України встановлено, що забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

За змістом ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з ч.2 ст.1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

За змістом ч.3 ст.23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

З огляду на встановлені обставини та вищенаведені норми чинного законодавства, судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення про стягнення на користь позивачів моральної шкоди в розмірі, що відповідає вимогам розумності і справедливості.

Доводи апеляційної скарги відповідача щодо відсутності правових підстав для покладення на відповідача відповідальності за моральну шкоду, спричинену внаслідок загибелі ОСОБА_4 , так як саме дії померлого призвели до настання нещасного випадку, були предметом розгляду суду першої інстанції, їм надана відповідна правова оцінка, вони не спростовують покладеного на роботодавця обов`язку, згідно ч.8 ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди членам сімей потерпілих від нещасних випадків на виробництві.

Порушень норм матеріального чи процесуального права, які б могли призвести до скасування судового рішення, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Судові витрати, понесені відповідачем у зв`язку з переглядом судового рішення, розподілу не підлягають, оскільки апеляційна скарга залишається без задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний завод» - залишити без задоволення.

Рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 15 квітня 2019 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: О.П.Варенко

Судді: В.С.Городнича

О.В.Лаченкова