ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

06 лютого 2019 року

м. Харків

справа № 645/6196/16-ц

провадження № 22-ц/818/32/19

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Пилипчук Н.П. ,

суддів: Кругової С.С., Маміної О.В.,

за участю секретаря судового засідання : Плахотнікової І.О. ,

Учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - ОСОБА_2,

третя особа - Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про визначення способу участі у вихованні дітей та поділ майна подружжя,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 31 жовтня 2018 року, ухвалене суддею Бабковою Т.В., в залі суду в м. Харкові,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3, яка діє в інтересах ОСОБА_1, звернулася до суду із вказаним позовом.

В обґрунтування уточнених позовних вимог представник позивача посилалася на те, що з 26 червня 2009 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2, перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3. До середини жовтня 2016 року сторони разом з дітьми проживали однією сім'єю за адресою:АДРЕСА_1. З 2006 року позивач працює на посаді геодезиста з вахтовим методом роботи. Незважаючи на його періодичну тривалу відсутність, обумовлену характером роботи, у неробочі дні позивач приїжджав до дружини й дітей, проживав протягом цього часу з ними однією сім'єю, брав участь, у вихованні дітей, надавав матеріальну допомогу. В кінці вересня 2015 року дружина повідомила позивача, що має відносини з іншим чоловіком та не бажає більше проживати однією сім'єю, проте в інтересах дітей сторони обопільно вони домовились, що ОСОБА_1 під час приїздів до м. Харкова буде проживати у АДРЕСА_1 та мати можливість спілкуватися з дітьми. Всупереч домовленості в жовтні 2016 року відповідачка не впустила його до будинку, після позивач дізнався, що вона звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. На теперішній час діти проживають разом з відповідачкою, яка перешкоджає йому спілкуватися з дітьми та брати участь у їх вихованні. Крім того, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, не досягнуто згоди з приводу майна, яке є їх спільною сумісною власністю.

У зв'язку із чим просила усунути ОСОБА_1 перешкоди у спілкуванні з дітьми та у їх вихованні, визначивши наступний спосіб участі ОСОБА_1 у вихованні неповнолітніх дітей - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3: під час перебування ОСОБА_1 в м. Харкові безперешкодне спілкування з дітьми та участь у їх вихованні ОСОБА_1 у рівній кількості днів з матір'ю (в цей час надати можливість батькові забирати дітей зі школи, дитячого навчального закладу без присутності матері з обов'язковим повідомленням про це матері), а також спілкування з дітьми під час державних свят та шкільних канікул у рівній кількості днів з матір'ю, безперешкодний виїзд дітей під час шкільних канікул до батька за місцем його проживання та для спільного відпочинку в інші міста; систематичне спілкування з дітьми за допомогою засобів телефонного, поштового, електронного та інших засобів зв'язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та дітьми, в тому числі за допомогою відеодзвінків по додатку "Line"; зобов'язати повідомляти батька дітей особисто чи в будь-який інший спосіб про стан здоров'я дітей, зміну фактичного місця навчання, перебування дітей. Також просив вирішити спір про поділ спільного майна.

Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 31 жовтня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 - задоволені частково. Вирішено стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 15 000 грн.; встановити порядок участі ОСОБА_1В.у вихованні неповнолітніх дітей - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, визначивши час: перша, третя субота місяця з 10 год. 00 хв. до 13 год. 00 хв.; друга, четверта неділя місяця з 14 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв.; щовівторка та щочетверга з 16 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв. в межах м. Харкова. У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог про усунення перешкод ОСОБА_2 у спілкуванні ОСОБА_1 з дітьми під час перебування ОСОБА_1 в м. Харкові безперешкодне спілкування з дітьми та участь у їх вихованні ОСОБА_1 у рівній кількості днів з матір'ю (в цей час надати можливість батькові забирати дітей зі школи, дитячого навчального закладу без присутності матері з обов'язковим повідомленням про це матері), а також спілкування з дітьми під час державних свят та шкільних канікул у рівній кількості днів з матір'ю, безперешкодний виїзд дітей під час шкільних канікул до батька за місцем його проживання та для спільного відпочинку в інші міста, та ухвалити нове, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити та визначити наступний спосіб участі ОСОБА_1 у вихованні дітей: під час перебування ОСОБА_1 в м. Харкові безперешкодне спілкування з дітьми та участь у їх вихованні ОСОБА_1, визначивши час: субота та неділя місяця з 09.00 год. до 20.00 год. в межах Харкова; з понеділка по п'ятницю з 17.00 год. до 20.00 год. в межах Харкова; спілкування батька з дітьми під час державних свят та шкільних канікул у рівній кількості днів з матір'ю, безперешкодний виїзд дітей під час шкільних канікул до батька до місця його проживання та для спільного відпочинку в інші міста протягом одного місяця влітку та по одному тижню взимку і навесні протягом відповідних канікул.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд порушив рівність прав батька і матері щодо дітей, значною мірою звузив права батька на участь у вихованні та спілкуванні з дітьми. Також суд першої інстанції невірно встановив обставини справи, у зв'язку із чим не можна погодитися із висновком суду щодо прив'язаності до матері доньки ОСОБА_5, якій 4 роки, оскільки як наймолодша донька вона також потребує уваги батька, сумує за ним, та просить щоб батько більше часу проводив з нею. Судом першої інстанції не було наведено обґрунтованих мотивів щодо відхиленні доказів, які були надані позивачем. Визначений судом графік для спілкування батька з дітьми не враховує характер роботи позивача, пов'язаний із відрядженням за межі України, тривалістю понад 2 місяці, спілкування з дітьми по 3 години в день під час перебування позивача в м. Харкові звужує його права.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Отже, рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 31 жовтня 2018 року переглядається лише в частині визначення способу участі батька у вихованні дітей. В іншій частині рішення суду сторонам не оскаржується.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 26.06.2009 року перебували у зареєстрованому шлюбі.

Від даного шлюбу мають неповнолітніх дітей - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3

Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 25.04.2017 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірваний.

Після розірвання шлюбу діти проживають разом з відповідачкою ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1.

З довідки комунального закладу «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) № 383 Харківської міської ради» від 25.10.2016 року № 01-35/179 вбачається, що ОСОБА_4 21.12.2009 р.н, дійсно був прийнятий в групу раннього віку № 2 (2-й - 3-й рік життя) комунального закладу «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) № 383 Харківської міської ради» з 01.09.2012 року (наказ від 22.05.2012 року № 53-В), з 01.09.2013 року переведений в групу № 12 молодшого віку (4-й р.ж.) (наказ від 30.08.2013 року № 132-В), з 01.06.2016 року відрахований у зв'язку із переходом до школи (наказ від 31.05.2016 року № 55). ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, дійсно відвідує групу № 3 середнього віку (5-й р.ж.) комунального закладу «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) № 383 Харківської міської ради» з 01.09.2015 року (наказ від 02.06.2015 року № 46-В) по теперішній час. ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, в комунальний заклад «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) № 383 Харківської міської ради» не зарахована, а.с. 22, т.1.

Встановлено, що позивач ОСОБА_1 працює в ТОВ «Юг-Нафтогазгеологія» геодезистом виробничого відділу з 01.04.2015 року згідно наказу № 8-к від 01.04.2015 року до теперішнього часу, що підтверджується довідкою ТОВ «Юг-Нафтогазгеологія» від 06.12.2016 року № 47/01. Характер роботи позивача пов'язаний з відрядженням за межі України, тривалістю понад 2-х місяців та періодами перебування вдома близько півтора місяця, а.с. 33, 34,75, т.1.

Позивач ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 що відповідає місцю його постійного проживання.

На підставі акту обстеження житлово-побутових умов за адресою реєстрації ОСОБА_1 встановлено, що житлове приміщення за адресою: АДРЕСА_2 не газифіковане, має пічне опалення, електричну плиту, зручності знаходяться на вулиці, наявний колодязь, будинок використовується в лінію пору року, як дача, а.с.125, т.1.

Відповідно до висновку Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики виконавчого комітету Харківської міської ради Харківської області про визначення порядку участі ОСОБА_1у вихованні малолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 від 04.04.2017 року № 256, встановлено, що Управління служб, як представник органу опіки та піклування, вважає за доцільне встановлення порядку участі ОСОБА_1 у вихованні малолітніх дітей, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 визначивши час: перша, третя субота місяця з 10 год. 00 хв. до 13 год. 00 хв.; друга, четверта неділя місяця з 14 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв.; щовівторка та щочетверга з 16 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв. в межах м. Харкова.

До спірних правовідносин підлягають застосуванню такі норми права.

За змістом статті 141 Сімейного кодексу України (далі - СК України) мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Згідно із статтею 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Положеннями статті 157 СК України передбачено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Згідно із частинами першою, другою статті 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ (далі - Конвенція про права дитини), передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Статтею 15 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини.

Під час розгляду справи в суді встановлено, що кожен з батьків належним чином виконує покладені на нього обов'язки щодо участі у вихованні дитини та реалізації вищенаведених норм. Проте, між сторонами не було досягнуто згоди щодо часу та способів спілкування позивача з дитиною, що спричинило недостатню участь батька у вихованні дитини та спілкуванні з нею.

Задовольняючи частково позов в частині визначення способу участі у вихованні дітей суд першої інстанції установивши характер спірних правовідносин, дослідивши наявні у справі докази, враховуючи рівні права батьків на участь у вихованні дітей та виходячи з інтересів дітей, висновку органу опіки та піклування і вимог статей 157, 158 СК України, дійшов вірного висновку про визначення саме такого способу у вихованні дітей, який у повній мірі відповідатиме інтересам як батьків, так і дітей, а також є достатнім для забезпечення участі батька у процесі вихованні дітей.

Позивач просить забезпечити безперешкодний виїзд дітей під час шкільних канікул до нього за місцем його проживання та для спільного відпочинку в інші міста протягом одного місяця влітку та по одному тижню взимку і навесні протягом відповідних канікул.

Між тим, зареєстроване місце проживання позивача знаходиться в населенному понкті, що віднесений до зони АТО. В суді апеляційної інстанції позивач зазначив, що фактично проживає у місті Київ, де орендує квартиру, однак належних та допустимих доказів цьому не надав, за його фактичною адресою умови проживання досліджені не були, не доведено, що за цією адресою є умови для ночівлі та перебування трьох дітей. Позивач не вказав місце та умови спільного відпочинку, не зазначає в які конкретно періоди бажає забирати дітей під час шкільних канікул, що буде перешкодою у виконанні судового рішення.

Оскільки державні свята та шкільні канікули припадають також і на ті дні, які визначені судом батьку для спілкування з дітьми, то необхідності визначати у ці дні окремий порядок спілкування на цей час та за наведених обставин колегія суддів не вбачає.

ОСОБА_1 вказує, що визначений судом графік для спілкування батька з дітьми не враховує характер роботи позивача, пов'язаний із відрядженням за межі України, тривалістю понад 2 місяці, бажає отримати можливість безперешкодного спілкування з дітьми в той час, коли він знаходиться в Україні.

Доводи апелянта по суті стосуються переоцінки доказів, зміни способу участі у вихованні дітей, тоді як суд першої інстанції, ухвалюючи рішення, всі його доводи врахував й виходив, у першу чергу, з інтересів дітей, враховуючи їх вік та необхідність дотримання ними режиму харчування, навчання та відпочинку.

З урахуванням вікових змін дітей, їх розвитку та потреб, батьки не позбавлені права в майбутньому змінити встановлений судом спосіб участі у вихованні дітей, що буде відповідати, насамперед, їх інтересам.

Апеляційна скарга не містить доводів на спростування висновків суду першої інстанції, які є обґрунтованими та узгоджуються з матеріалами справи, при встановленні обставин справи судом не було порушено норм цивільного процесуального законодавства й правильно застосовано норми матеріального права.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 31 жовтня 2018 року - залишити без змін.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття , але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий - Н.П.Пилипчук

Судді - С.С. Кругова

О.В. Маміна