Ухвала

01 лютого 2019 року

м. Київ

справа № 569/7495/18

провадження № 61-47378ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Крата В. І. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1, яка підписана представником ОСОБА_2, на постанову Рівненського апеляційного суду від 23 жовтня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Рівнеазот» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 23 листопада 2018 року засобами поштового зв'язку подав до Верховного Суду касаційну скаргу, яка підписана представником ОСОБА_2, на постанову Рівненського апеляційного суду від 23 жовтня 2018 року.

Ухвалою Верховного Суду від 05 грудня 2018 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме: звернення до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку. На виконання ухвали Верховного Суду від 05 грудня 2018 року особою, яка подала касаційну скаргу, надано до суду клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.

Ухвалою Верховного Суду від 26 грудня 2018 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме: сплатити судовий збір у повному обсязі. На виконання ухвали Верховного Суду від 26 грудня 2018 року особою, яка подала касаційну скаргу, ці недоліки було усунуто.

У клопотанні ОСОБА_1 на підставі частини другої статті 390 ЦПК України просить поновити строк на касаційне оскарження. Стосовно підстав для поновлення строку на касаційне оскарження зазначає, що: постанова суду апеляційної інстанції вручена ОСОБА_1 поштовим зв'язком 27 жовтня 2018 року. На підтвердження указаних обставин надає супровідний лист Рівненського апеляційного суду щодо направлення учасникам справи копії оскарженої постанови та конверт, адресований Рівненським апеляційним судом ОСОБА_1, зі штрихкодовим ідентифікатором № 687.

Європейський суд з прав людини вказав, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року).

У частині другій статті 390 ЦПК України передбачено, що учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Аналіз касаційної скарги та доданих до неї матеріалів свідчить, що строк на касаційне оскарження пропущений із поважних причин. Тому суд, на підставі статті 390 ЦПК України, поновлює його.

У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до пункту 1 частини шостої, частини дев'ятої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Ціна позову у справі № 569/7495/18 становить 45 358,58 грн та не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Тобто справа № 569/7495/18 є малозначною у силу вимог закону.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 вказує, що справа є малозначною, але касаційна скарга має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, оскільки існує суперечлива судова практика щодо поновлення судами строків давності у трудових спорах, оскільки викладені у оскарженій постанові висновки не узгоджуються з правовими висновками Верховного Суду України.

Європейський суд з прав людини зауважує, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (VOLOVIK v. UKRAINE, № 15123/03, § 45, ЄСПЛ, 06 грудня 2007 року).

Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність (пункт 4.1. Рішення Конституційного Суду України від 02 листопада 2004 року № 15-рп/2004).

Аналіз змісту касаційної скарги свідчить, що касаційна скарга може стосуватися питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики (підпункт «а» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України), а тому судові рішення у справі підлягають касаційному оскарженню.

Касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України. Наведені у касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.

Крім того, ОСОБА_1 у заяві про зупинення виконання постанови просить зупинити виконання постанови Рівненського апеляційного суду від 23 жовтня 2018 року до закінчення її перегляду у касаційному порядку. Клопотання мотивовано здійсненням виконавчих дій щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Рівнеазот» 1 057 грн судового збору і у випадку задоволення касаційної скарги необхідно докласти значних зусиль для повороту виконання і повернення сплачених коштів, а у випадку відхилення касаційної скарги ПАТ «Рівнеазот» не буде позбавлено можливості стягнути вищевказану суму. На підтвердження вказаних обставин до суду надано копії: супровідного листа № 104636 від 27 листопада 2018 року та постанови про відкриття виконавчого провадження від 27 листопада 2018 року № 57773281 на підставі виконавчого листа № 569/7495/18, виданого 13 листопада 2018 року.

Указані у клопотанні ОСОБА_1 доводи містять підстави для висновку про необхідність зупинення виконання постанови Рівненського апеляційного суду від 23 жовтня 2018 року до закінчення її перегляду у касаційному порядку в частині стягнення судових витрат з ОСОБА_1 Тому на підставі частини восьмої статті 394, статті 436 ЦПК України клопотання слід задовольнити частково у частині зупинення виконання постанови Рівненського апеляційного суду від 23 жовтня 2018 рокущодо стягнення із ОСОБА_1 судових витрат.

Керуючись статтями 260, 390, 394, 395, 436 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження на постанови Рівненського апеляційного суду від 23 жовтня 2018 року.

Відкрити касаційне провадження у справі № 569/7495/18.

Витребувати з Рівненського міського суду Рівненської області цивільну справу № 569/7495/18 за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Рівнеазот» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Клопотання ОСОБА_1 про зупинення виконання постанови суду задовольнити частково.

Зупинити виконання постанови Рівненського апеляційного суду від 23 жовтня 2018 року в частині стягнення з ОСОБА_1 судових витрат до закінчення її перегляду у касаційному порядку.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї матеріалів, роз'яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 29 березня 2018 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В. І. Крат