гСправа № 358/1515/18 Провадження № 2/358/87/19
15 лютого 2019 року м. Богуслав
Богуславський районний суд Київської області у складі: головуючого судді Корбута В.М., при секретарі Ведмеденко І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Богуславі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Банк «ТРАСТ», в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ БАНК «ТРАСТ» ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -
В С Т А Н О В И В:
Представник позивача в судове засідання не зявився, подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності та зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с. 50, 57).
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилися, не дивлячись на те, що про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином шляхом направлення судових повісток та оголошенням розміщеного на веб-сайті суду, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 49, 55, 61). Про причини неявки не повідомив. Відзив на позов не подав.
Неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час, дату та місце судового розгляду справи являється їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, причини неявки визнані судом неповажними, і тому неявка відповідача не може бути перешкодою для заочного розгляду судом справи, що відповідає положенням частини 1 статті 280 ЦПК України.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України.
Суд, дослідивши доводи представника позивача та оцінивши докази, представлені в матеріалах справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Як встановлено матеріалами справи, 06.05.2016 року Публічне акціонерне товариство Банк «ТРАСТ» отримав від ОСОБА_2 пропозицію (оферту) про укладення договору № R011.0073848, в якій відповідач пропонував позивачу надати йому споживчий кредит, про що свідчить заява про надання кредиту на споживчі цілі (а.с. 4, 5).
Частиною 2 статті 638 Цивільного кодексу України, договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Відповідач в свою чергу, зобовязався повернути наданий кредит у повному обсязі до 06.05.2019 року згідно з графіком погашення кредиту та сплатити за користування кредитом проценти у розмірі 12 % річних та 2,5 % щомісячної комісії за супроводження кредиту, строком на 36 місяців з щомісячною сплатою частини кредиту, відсотків та комісії за користування кредитом, що підтверджується додатком №1 до договору № R011.0073848 від 06.05.2016 року (а.с 20).
Згідно зі статтею 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
У відповідності, до пункту 2.2 Умов надання та обслуговування кредитів на споживчі цілі, які є невідємною частиною кредитного договору, відповідач, який є позивальником зобовязався своєчасно та в повному обсязі сплачувати позивачу відсотки за користування кредитом та комісії, повертати кредит частинами у сумах та терміни, визначені у графіку платежів.
Однак, відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобовязання перед позивачем чим порушує умови кредитного договору, внаслідок чого утворилась прострочена заборгованість.
З матеріалів справи вбачається, що останній раз платіж відповідачем здійснювався лише 10.11.2016 року в сумі 2133,69 грн., щомісячні платежі в термінах та розмірах встановлених Додатком № 1 до кредитного договору відповідачем не здійснюються (а.с. 22).
Відповідно до частини 1 та 2 статті 509 Цивільного кодексу України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.
Відповідно до частини 2 статті 1050 Цивільного кодексу України, (наслідки порушення договору позичальником), якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець мас право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
У відповідності до пункту 4.3. Умов надання та обслуговування кредитів на споживчі цілі, які є невідємною частиною кредитного договору, за несвоєчасне виконання зобовязань з погашення заборгованості по кредиту, відповідач зобовязаний сплатити позивачу пеню в розмірі 0.3 % від суми прострочених зобовязань за кожен день прострочення.
Відповідно до ст. ст. 629, 525, 526 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобовязання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.
З матеріалів справи вбачається, що останній раз платіж відповідачем здійснювався лише 10.11.2016 року в сумі 2133,69 грн., щомісячні платежі в термінах та розмірах встановлених Додатком № 1 до кредитного договору відповідачем не здійснюються (а.с. 22).
За вищевказаних обставин, суд прийшов до висновку, що позов Публічного акціонерного товариства Банк «ТРАСТ» в особі Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ Банк «ТРАСТ» ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості підлягає задоволенню.
Крім того, згідно частини 2 статті 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Згідно платіжного доручення № 125008 від 13.09.2018 року (а.с. 1) вбачається, що позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1762,00 грн.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, понесені останнім.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 10-13, 81, 89, 141, 223, 259, 263- 265, 268, 280-283, 352, 354, 280-284 ЦПК України, ст.ст. 525, 526, 527, 530, 598, 599, 610, 615, 629, 1050, 1054 ЦК України, суд,-
Позов Публічного акціонерного товариства Банк «ТРАСТ» в особі Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ Банк «ТРАСТ» ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задовольнити.
Копію заочного рішення не пізніше двох днів з дня його проголошення направити відповідачу рекомендованим листом з повідомленням.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Головуючий: суддя ОСОБА_3