ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2019 року м. Черкаси

Справа № 22-ц/821/654/19
провадження № 22-ц/821/654/19 категорія: 310040000

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого: Василенко Л.І.,

суддів: Єльцова В.О., Нерушак Л.В.

секретаря: Анкудінова О.І.

учасники справи:

позивач: орган опіки та піклування Черкаської районної державної адміністрації в інтересах малолітніх ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ,

відповідач: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

треті особи Сагунівська сільська рада Черкаського району Черкаської області, Черкаський районний центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, комунальний заклад «Черкаський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей Черкаської обласної ради»,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 26 вересня 2019 року у справі за позовом органу опіки та піклування Черкаської районної державної адміністрації в інтересах малолітніх ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: Сагунівська сільська рада Черкаського району Черкаської області, Черкаський районний центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, комунальний заклад «Черкаський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей Черкаської обласної ради» про позбавлення батьківських прав, у складі: головуючого судді Смоляра О.А., повний текст рішення складено 02 жовтня 2019 року,

в с т а н о в и в :

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У березні 2018 року органу опіки та піклування Черкаської районної державної адміністрації в інтересах малолітніх ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , треті особи: Сагунівська сільська рада Черкаського району Черкаської області, Черкаський районний центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, КЗ «Черкаський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей Черкаської обласної ради» про позбавлення батьківських прав.

Позовна заява мотивована тим, що відповідачами по справі є батько малолітньої дитини ОСОБА_2 - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , мати малолітніх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителька с. Сагунівка, Черкаського району Черкаської області.

Виконавчим комітетом Сагунівської сільської ради 29 серпня 2016 року прийнято рішення № 53 про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно двох малолітніх дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у зв`язку із відсутністю належних умов для проживання, виховання та розвитку дітей.

Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 28 березня 2017 року малолітні діти ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 відібрані у ОСОБА_3 та передані органу опіки та піклування Черкаської райдержадміністрації, дітям надано статус дітей, позбавлених батьківського піклування.

Розпорядженням Черкаської районної державної адміністрації малолітній ОСОБА_1 влаштований в прийомну сім`ю, в якій наразі проживає та виховується. Передати відповідно до рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 28 березня 2017 року № 2/707/72/17 малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , органу опіки та піклування баба ОСОБА_5 та дід ОСОБА_4 відмовилися.

29 червня 2017 року ОСОБА_4 встановив батьківство відносно свого онука ОСОБА_2 , після чого розпорядженням голови Черкаської райдержадміністрації від 29 червня 2017 року № 199 з дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 знятий статус дитини, позбавленої батьківського піклування.

Мати дітей ОСОБА_3 , її брат ОСОБА_4 та матір (баба дітей) ОСОБА_5 неодноразово звертались до служби у справах дітей із заявами про побачення з дитиною ОСОБА_1 , проте кожного разу поводили себе агресивно, використовували ненормативну лексику та погрожували працівникам служби фізичною розправою.

Рішенням комісії з питань захисту прав дитини від 21 листопада 2017 року №7 матері ОСОБА_3 , у зв`язку із її асоціальним способом життя та агресивною поведінкою та необхідністю проходження адаптації дитини у прийомній сім`ї, дозвіл на побачення з дитиною не наданий.

З батьком (дідом) дитини ОСОБА_2 ОСОБА_4 з червня 2017 року неодноразово проводилися бесіди щодо обов`язкового покращення умов проживання, необхідності проведення медичного обстеження малолітнього ОСОБА_2 для влаштування у дошкільний навчальний заклад з метою підготовки до школи. ОСОБА_4 неодноразово запрошувався на засідання комісії з питань захисту прав дитини разом із ОСОБА_2 , проте жодного разу дитина не була присутня на засіданнях означеної комісії.

Батько (дід) ОСОБА_4 навесні 2017 року переніс інсульт, наразі стан його здоров`я ускладнює можливість у повному обсязі та належним чином виконувати свої батьківські обов`язки відносно свого сина (онука).

Позивач зазначає, що батьки, покладені на них, обов`язки щодо виховання та утримання дітей належним чином не виконують, житлово-побутових умов проживання для дітей не створюють, до рекомендацій соціальних працівників щодо повноцінного розвитку та виховання дітей не прислухаються та ведуть асоціальний спосіб життя.

За адресою постійного проживання малолітнього ОСОБА_2 умови для проживання, виховання та розвитку дитини незадовільні: водо- та газопостачання відсутнє, санітарно-гігієнічні умови проживання не відповідають нормам, дитячі речі та постільна білизна брудні, в будинку тютюновий сморід. Одяг та взуття за сезоном у мінімальній кількості.

Наразі малолітній ОСОБА_2 перебуває в Комунальному закладі «Черкаський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей Черкаської обласної ради».

Сім`я перебуває на обліку як неблагополучна. ОСОБА_3 характеризується негативно: неврівноважена, груба, часто конфліктує із сусідами, має шкідливі звички, зловживає алкогольними напоями, постійного місця проживання, місця роботи та джерел доходу для належного утримання дітей не має, залишала малолітню дитину без нагляду в умовах, що може становити загрозу для її життя та здоров`я.

ОСОБА_4 характеризується негативно: зловживає спиртними напоями, конфліктує із сусідами та односельцями, з дружиною постійно вчиняють сварки із застосуванням ненормативної лексики.

Позивач просив суд позбавити батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , стосовно малолітніх ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 позбавити батьківських прав стосовно малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та передати дітей органу опіки та піклування Черкаської районної державної адміністрації.

Стягнути із ОСОБА_3 аліменти на користь малолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на їх особисті рахунки, відкриті у ВАТ «Ощадбанк», у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на її утримання до досягнення повноліття.

Стягнути із ОСОБА_4 аліменти на користь малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на його особистий рахунок, відкритий у ВАТ «Ощадбанк», у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на її утримання до досягнення повноліття.

Судові витрати стягнути із відповідачів.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 26 вересня 2019 року позов задоволено.

Позбавлено батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно малолітніх дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 позбавлено батьківських прав відносно малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та вирішено передати дітей органу опіки та піклування Черкаської районної державної адміністрації.

Стягнуто із ОСОБА_3 на користь малолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 аліменти на їх утримання у розмірі 1/3 частини усіх видів її заробітку, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для кожної дитини певного віку, починаючи з 01 березня 2018 року і до досягнення дітьми повноліття.

Стягнуто із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти на його утримання у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із 01 березня 2018 року і до досягнення ним повноліття.

Аліменти перерахувати на особистий рахунок ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язати орган опіки та піклування Черкаської районної державної адміністрації Черкаської області відкрити зазначені особисті рахунки у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.

Вирішено питання щодо судових витрат.

Рішення суду мотивоване тим, що тривалий час після відібрання дітей з березня 2017 року по час винесення рішення у справі, відповідачі з власної вини не створили належних умов для проживання дітей, свідомо нехтують своїми обов`язками, та ухиляються від їх виконання, а саме, не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення; не надають дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до їх внутрішнього світу; не створюють умов для отримання ними освіти.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 , вважаючи, що судом першої інстанції не було повно з`ясовано всі обставини справи та разом з тим, обставини неналежного виконання нею батьківських обов`язків, просила скасувати рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 26 вересня 2019 року про позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно малолітніх дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та стягнення з ОСОБА_3 на користь малолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 аліментів на їх утримання у розмірі 1/3 частини усіх видів її заробітку, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для кожної дитини певного віку, починаючи з 01 березня 2018 року і до досягнення дітьми повноліття, частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення, яким відмовити позивачеві у задоволенні його вимог.

Судові витрати покласти на позивача.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що при прийнятті рішення суд взяв до уваги лише акт обстеження умов проживання від 20 лютого 2018 року за адресою АДРЕСА_1 та висновок Черкаської районної Державної адміністрації Черкаської області № 480/01-39 від 17 липня 2019 року, які зроблені формально.

Судом не було взято до уваги, що на момент розгляду справи вона вийшла заміж, має постійне місце проживання у м. Черкаси, яке відповідає для проживання дітей, має чоловіка, який працює та не проти проживання з її дітьми.

Вважає, що суд першої інстанції не врахував, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, необхідність застосування якого за обставин цієї справи не доведено, належних та допустимих доказів її винної поведінки та її ухилення від виконання нею батьківських обов`язків, які були б законною підставою для позбавлення батьківських прав відносно дітей позивачем не надано.

Висновок органу опіки та піклування, згідно якого було визнано за доцільне позбавлення її батьківських прав має рекомендаційний характер та не є обов`язковим для суду.

Зазначає, що хоче піклуватися про дітей та бажає їх виховувати.

У відзиві Черкаська районна адміністрація Черкаської області від 05 грудня 2019 року зазначає, що апеляційна скарга є необґрунтованою.

Вважає, що відібрання дітей у зв`язку із загрозою їх життю та здоров`ю, їх влаштування, а також подання позову про позбавлення батьківських прав здійснено із дотриманням вимог чинного законодавства, з метою захисту прав та законних інтересів дітей.

Вказує на те, що у процесі судового розгляду даної справи службою у справах дітей Черкаської районної державної адміністрації було надано акт обстеження умов проживання за адресою АДРЕСА_1 від 11 липня 2019 року та за адресою АДРЕСА_2 .

Зазначає, що зібрані докази підтверджують неспроможність батьків на теперішній час самостійно забезпечити належні умови для проживання, повноцінного розвитку та виховання дітей.

Просили закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 26 вересня 2019 року.

Надходження апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 19 листопада 2019 відкрито провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 .

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 28 листопада 2019 року справу призначено до розгляду на 18 грудня 2019 року на 09 год. 00 хв. з повідомленням учасників справи про дату, час та місце розгляду справи.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

Згідно зі свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 22 лютого 2016 року, ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 , актовий запис - №08, батьками якого зазначені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (т. 1 а.с. 8).

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 22 липня 2016 року, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_6 , актовий запис - №15, батьками якого зазначені ОСОБА_3 та ОСОБА_6 Наванітан. (т. 1 а.с. 11).

Згідно з рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 28 березня 2017 року малолітніх дітей ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 відібрано у ОСОБА_3 та передано їх органу опіки та піклування Черкаської районної Державної адміністрації Черкаської області (т.1 а.с. 15 16).

Розпорядженнями Черкаської районної Державної адміністрації Черкаської області № 123 від 25 квітня 2017 року та № 142 від 11 травня 2017 року ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 надано статус дітей, позбавлених батьківського піклування (т.1 а.с. 17 18).

Згідно з розпорядженням Черкаської районної Державної адміністрації Черкаської області № 195 від 26 червня 2017 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , позбавленого батьківського піклування, з 29 червня 2017 року влаштовано в прийомну сім`ю на базі родини ОСОБА_9 та ОСОБА_10 (т.1 а.с. 19).

Відповідно до розпорядження Черкаської районної державної адміністрації від 29 червня 2017 року № 199, позбавлено ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 статусу дитини, позбавленої батьківського піклування (т.1 а.с. 20).

Згідно вказаного розпорядження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі заяви № 28/15.28-05.6.8 від 24 травня 2017 року визнав своє батьківство щодо малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із внесенням відомостей про визнання батьківства відповідно до ст.126 СК України від 20 червня 2017 року.

Відповідно до рішення комісії з питань захисту прав дитини Черкаської районної державної адміністрації № 11 від 15 серпня 2017 року ОСОБА_4 попереджено про адміністративну відповідальність за неналежне виконання батьківських обов`язків (т.1 а.с. 22).

Рішенням комісії з питань захисту прав дитини Черкаської районної державної адміністрації № 10 від 15 серпня 2017 року припинено розгляд заяви щодо порядку визначення форм спілкування з сином ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який був відібраний від матері рішенням суду та влаштований в прийомну сім`ю, у зв`язку з неявкою на засідання комісії заявниці ОСОБА_3 (т. 1 а.с. 23).

Згідно з актів обстеження умов проживання від 20 лютого 2018 року за адресою АДРЕСА_1 санітарно-гігієнічні умови проживання не відповідають нормам, тепловий режим не витримується (в будинку холодно), посуд, постільна білизна та дитячі речі брудні, сморід від тютюну, належних умов для виховання та розвитку дитини не створено, водо- та газопостачання відсутнє, за електроенергію наявна велика заборгованість. Станом на 20 лютого 2018 року існує загроза для життя та здоров`я дітей, необхідне негайне вилучення дітей із сім`ї (т.1 а.с. 24 25).

Відповідно до рішення комісії з питань захисту прав дитини № 11 від 22 червня 2017 року, створено комісію та вирішено здійснити виїзд в с. Сагунівка Черкаського району Черкаської області з метою перевірки умов проживання, розвитку та виховання малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з одночасним розглядом питання щодо виховання та проживання з дідом (батьком) на засіданні виконавчого комітету Сагунівської сільської ради (т. 1 а.с. 21).

З довідки-характеристики Сагунівської сільської ради Черкаського району Черкаської області № 72/02-09 від 27 лютого 2018 року вбачається, що ОСОБА_4 не працює, проживає в домоволодінні, на яке не переоформлене право власності, водопостачання від якого відключене, за електроенергію є попередження про відключення, газопостачання відсутнє, твердим паливом не забезпечені. ОСОБА_4 характеризується з негативної сторони, зловживає алкогольними напоями, конфліктує з сусідами та односельчанами (т. 1 а.с. 27).

Згідно з довідки-характеристики Сагунівської сільської ради Черкаського району Черкаської області №62/02-17 від 21 лютого 2018 року ОСОБА_3 стоїть на обліку сільської ради, як неблагополучна сім`я, характеризується з негативної сторони, неврівноважена, часто конфліктує з сусідами та односельчанами, має шкідливі звички, зловживає алкогольними напоями, здійснює неналежний догляд за дітьми. В сім`ї часто відбуваються конфлікти з сварками та бійками, неодноразово притягувалась до адміністративної та кримінальної відповідальності (т.1 а.с. 28).

З листа КЗ «Черкаський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей Черкаської обласної ради» від 14 червня 2018 року № 353, акту КЗ «Черкаський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей Черкаської обласної ради» від 28 лютого 2018 року, висновку про результати розгляду повідомлення інспектора з ювенальної превенції сектору превенції Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області лейтенанта поліції Кучугурної Л.В. від 13 квітня 2018 року вбачається, що ОСОБА_3 маючи намір побачитись з дітьми неодноразово з`являлась до КЗ «Черкаський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей Черкаської обласної ради» в нетверезому стані, влаштовувала сварки з персоналом закладу, погрожувала розправою, вдарила медсестру (т. 1 а.с. 67, 70 72).

Відповідно до листа Черкаської центральної районної лікарні від 25 червня 2018 року № 07/1136, ОСОБА_3 знаходиться на обліку у лікаря-психіатра Черкаської ЦРЛ, на обліку лікаря-нарколога Черкаської ЦРЛ не перебуває (т.1 а.с. 85).

Згідно зі свідоцтвом про шлюб Серії НОМЕР_3 , 09 серпня 2018 року зареєстрували шлюб ОСОБА_3 та ОСОБА_11 (т.1 а.с. 101).

Відповідно до акту обстеження будинку по АДРЕСА_2 від 20 листопада 2019 року, складеного Службою у справах дітей Черкаської міської ради, житло розміщене на 1 поверсі 1 поверхового будинку, складається із 3 кімнат, для малолітніх дітей умови проживання не створені. ОСОБА_3 разом із чоловіком проживає у частині вказаного будинку, який винаймають у родичів, договір найму не укладений, а пояснити на який термін родина винайняла житло, ОСОБА_3 не змогла. Пояснити, за які кошти ОСОБА_3 планує утримувати дітей теж не змогла, на час складення акту вона не працює, доходу не має (т. 1 а.с. 109).

Згідно з акту обстеження будинку по АДРЕСА_1 від 20 листопада 2018 року, складеного Службою у справах дітей Черкаської міської ради, водопостачання в дворі, будинок електрифікований, опалюється дровами, газопостачання відсутнє, їжа готується на електрифікованій плиті, на момент відвідування дрова відсутні, земельна ділянка не обробляється, господарства немає, санвузол в будинку відсутній, для виховання та розвитку дитини є окрема кімната і окреме спальне місце, є іграшки, санітарно-гігієнічні умови потребують покращення (т.1 а.с. 112).

Відповідно до акту відвідування, складеного Службою у справах дітей Черкаської міської ради 05 липня 2019 року, на момент обстеження в будинок за АДРЕСА_2 , потрапити не вдалося. Ззовні будинок перебуває в аварійному стані, шибки розбиті, паркан зламаний, дворище недоглянуте (т.1 а.с. 182).

Відповідно до висновку Черкаської районної Державної адміністрації Черкаської області №480/01-39 від 17 липня 2019 року орган опіки та піклування Черкаської районної державної адміністрації вважає доцільним та таким, що відповідає інтересам дітей позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно її малолітніх дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_4 відносно малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (т.1 а.с. 189-195).

Мотивувальна частина

Позиція Апеляційного суду

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає до часткового задоволення.

Мотиви, з яких виходить Черкаський апеляційний суд та застосовані норми права

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Рішення суду оскаржене лише в частині позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 та стягнення з неї аліментів на користь малолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , а тому рішення суду переглядається саме в цій частині.

Статтею 9 Конституції України передбачено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Частиною 3 ст. 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства»).

Згідно з ч. 7 ст. 7 СК України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією Організації Об`єднаних Націй про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року, про права дитини (Конвенції ООН про права дитини) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Статтею 9 Конвенції ООН про права дитини визначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Згідно з ч. ч. 1 4 ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину.

Відповідно до ч. 1 ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей.

Так, згідно з ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною;4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Разом з тим, зазначені чинники, повинні мати систематичний та постійний характер, як кожен, так і в сукупності, можна розцінити як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має передувати виважена та ґрунтована підготовка, збір необхідної доказової бази, адже більшість чинників, які є підставою для прийняття позитивних рішень у вказаних категоріях справи, мають оцінювальний характер, залежать від конкретних обставин справи та особистості учасників цих правовідносин.

Відповідно до ст. 166 СК України позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини.

Як вбачається з обставин справи, звернувшись до суду, компетентний орган стверджував про ухилення, зокрема, матері ОСОБА_3 від виконання своїх батьківських обов`язків та про те, що вона не в змозі в повному обсязі належним чином виконувати батьківські обов`язки.

При вирішенні спору судом враховано, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (рішення у справі «Хант проти України», заява № 31111/04, від 07 грудня 2006 року).

При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (рішення у справі «Мамчур проти України» заява № 10383/09, від 16 липня 2015 року).

Тлумачення п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Ухвалюючи рішення в справі «М. С. проти України» від 11 липня 2017 року (заява № 2091/13), Європейський суд з прав людини наголосив, що в таких справах основне значення має вирішення питання про те, що найкраще відповідає інтересам дитини. На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі в міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосуються дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення.

Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча національним органам надається певна свобода розсуду у вирішенні питань щодо встановлення державної опіки над дитиною, вони повинні враховувати, що розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин (рішення у справі «Ньяоре проти Франції», заява № 39948/16, від 18 грудня 2008 року).

Отже, відповідне рішення має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини, і саме держава-відповідач повинна переконатися в тому, що було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини (рішення у справі «Скоццарі та Дж`юнта проти Італії», заяви № 39221/98, 41963/98, від 13 липня 2000 року).

Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках, при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи, відмовити в позові про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей), і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Ухвалюючи таке рішення, суд має право вирішити питання про відібрання дитини у відповідача і передачу органам опіки та піклування (якщо цього потребують її інтереси), але не повинен визначати при цьому конкретний заклад.

Такої правової позиції притримується Верховний Суд в постанові від 19 червня 2019 року, справа № 607/8432/17.

Суд першої інстанції задовольняючи позов виходив з того, що застосування такої підстави для позбавлення батьківських прав, як ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, яка передбачена п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, є необхідною мірою, оскільки зібраними у справі доказами підтверджується винна поведінка матері, яка виражається у свідомому нехтуванні нею своїми обов`язками, та це буде відповідати найкращим інтересам дітей.

Апеляційний суд виходить з того, що суд першої інстанції правомірно на перше місце визначив «найкращі інтереси дитини», оцінка яких включає в себе знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення, тому у цій справі, з урахуванням встановлених фактичних обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що позбавлення батьківських прав матері щодо малолітніх дітей є крайнім заходом впливу.

Доводи скаржника приведені в апеляційній скарзі, про те, що належних та допустимих доказів її винної поведінки та її ухилення від виконання нею батьківських обов`язків, які були б законною підставою для позбавлення батьківських прав відносно дітей позивачем не надано, є необґрунтованими, оскільки матеріали справи містять, зокрема, рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 28 березня 2017 року про відібрання у ОСОБА_3 її малолітніх дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та передачу їх органу опіки та піклування Черкаської районної Державної адміністрації Черкаської області та стягнення з неї аліментів на користь дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на їх особисті рахунки відкриті у ВАТ «Ощадбанк» у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку відповідача, на кожного, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на їх утримання, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття.

Приведеним рішенням, на час його ухвалення, було встановлено, що ОСОБА_3 ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків відносно своїх малолітніх дітей, не цікавиться їхнім життям, не піклується та не займається їх вихованням. Вона самоусунулась від будь-якого спілкування з дітьми, їх виховання та утримання, за місцем її проживання відсутні необхідні умови для проживання дітей.

Вказане рішення ступило в законну силу 11 квітня 2017 року та ОСОБА_3 не оскаржувалось.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 СК України, якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини.

Однак, з моменту відібрання дітей відповідач не надала жодного доказу на підтвердження зміни ставлення до виконання своїх батьківських обов`язків. До суду із заявою про повернення їй дітей не зверталась.

Аліменти стягнуті судовим рішенням на утримання дітей ОСОБА_3 взагалі не сплачує.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 зазначала, що постійно проживає в м. Черкаси, однак не вказувала, за якою саме адресою. При цьому в процесі розгляду справи нею, як постійне місце проживання зазначалась адреса АДРЕСА_2 .

Згідно акту обстеження вказаного будинку від 20 листопада 2018 року, складеного Службою у справах дітей Черкаської міської ради, житло розміщене на 1 поверсі 1 поверхового будинку, складається із 3 кімнат, для малолітніх дітей умови проживання не створені. ОСОБА_3 разом із чоловіком проживає у частині вказаного будинку, який винаймають у родичів. Проте, договір найму ними не укладений, а вказати, на який термін родина винайняла житло та на яких умовах, ОСОБА_3 не змогла. Пояснити, за які кошти ОСОБА_3 планує утримувати дітей, теж не змогла, на час складення акту вона не працює, іншого доходу для існування не має.

В подальшому, з метою з`ясування умов проживання ОСОБА_3 , Службою у справах дітей Черкаської міської ради 05 липня 2019 року був здійснений повторний вихід за адресою АДРЕСА_2 , однак на момент обстеження в будинок працівникам служби потрапити не вдалося. Ззовні будинок перебуває в аварійному стані, шибки розбиті, паркан зламаний, дворище недоглянуте.

Апеляційним судом враховується і те, що ні органам опіки, ні суду ОСОБА_3 не надавала жодних доказів, що свідчили б про її працевлаштування, як після винесення рішення щодо відібрання дітей, так і на час розгляду даної справи в судах першої та апеляційної інстанцій.

В апеляційній скарзі скаржниця посилається на те, що працює її чоловік, який утримуватиме її та дітей, однак доказів того, що чоловік працює, як і розміру отримуваного ним доходу, так і того, що він виявляє бажання та має відповідно, в тому числі і матеріальну можливість піклуватися про її дітей суду не надала.

Водночас, звертаючись до апеляційного суду із клопотанням про зменшення розміру судового збору при подачі апеляційної скарги, ОСОБА_3 надано індивідуальні відомості Пенсійного Фонду України про застраховану особу ( ОСОБА_3 ), з яких вбачається, що після 2015 року нею не сплачувались страхові внески, тобто ОСОБА_3 з 2015 року не має жодного офіційного доходу.

Крім того, матеріали справи містяться докази, які характеризують ОСОБА_3 як особистість, зокрема, лист КЗ «Черкаський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей Черкаської обласної ради» від 14 червня 2018 року № 353, акт КЗ «Черкаський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей Черкаської обласної ради» від 28 лютого 2018 року, висновок про результати розгляду повідомлення інспектора з ювенальної превенції сектору превенції Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області лейтенанта поліції Кучугурної Л.В. від 13 квітня 2018 року, згідно яких ОСОБА_3 , маючи намір побачитись з дітьми неодноразово з`являлась до КЗ «Черкаський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей Черкаської обласної ради» в нетверезому стані, влаштовувала сварки з персоналом закладу, погрожувала розправою, вдарила медсестру.

Аналізуючи, згідно до приведених вимог законодавства, наявність доведеності винної поведінки ОСОБА_3 , апеляційним судом враховується те, що на час проживання з матір`ю ОСОБА_3 , діти взагалі не відвідували дошкільні заклади чи будь-які інші заклади, які б забезпечували їх розвиток, були позбавлені належного догляду, в тому числі і медичного, у дітей були відсутні навички поведінки в сім`ї, колективі та соціальному середовищі.

На час ухвалення оскаржуваного рішення малолітній ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з 26 червня 2017 року, тобто більше двох років, перебуває на вихованні у прийомній сім`ї, де пройшов відповідну соціальну адоптацію.

Малолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з лютого 2018 року перебуває в КЗ «Черкаський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей Черкаської обласної ради».

Згідно до пояснень представника КЗ «Черкаський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей Черкаської обласної ради», на час коли ОСОБА_2 поступив до закладу, останній погано розмовляв та спілкувався виключно не нормативною лексикою, взагалі не розумів слова «неможна», виявляв прояви агресивної поведінки.

Відповідно до висновку про комплексну психологопедагогічну оцінку розвитку дитини від 03 вересня 2019 року № 76, який був прийнятий апеляційним судом в якості доказу, враховуючи його значення для вирішення даного спору, малолітній ОСОБА_2 , має медичний діагноз, який не дає йому можливості навчатися в загальноосвітньому навчальному закладі. Дитина має загальне недорозвинення мовлення, активний словник не відповідає його віку, літери не знає, не читає, не пише. Потребує систематичних занять з логопедом, супроводу психолога, доступність навчальних матеріалів.

Разом з тим, під час розгляду справи в суді першої інстанції, на пропозицію Центру, щодо зі згоди матері, влаштування сина ОСОБА_2 до спеціалізованого інтернату, де дитина матиме змогу навчатися та отримувати відповідний супровід фахівців, а ОСОБА_3 , як мати, відповідно матиме змогу відвідувати, забирати дитину на вихідні дні та канікули, остання категорично відмовилась.

В суді апеляційної інстанції, як і представникам Центру, свою відмову пояснила тим, що сама буде займатися з сином, віддасть його до звичайної загальноосвітньої школи, проте, не конкретизуючи до якої саме та в якому населеному пункті.

Викладене свідчить про те, що мати ОСОБА_3 , навіть на час розгляду спору про позбавлення її батьківських прав у суді, свідомо нехтує своїми батьківськими правами, не виконує свої зобов`язання щодо піклуватися про здоров`я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток, щодо забезпечення здобуття ними освіти, не готує їх до самостійного життя.

Отже, наведені докази визнаються судом, як достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів малолітніх дітей.

Дослідивши наявні в справі матеріали та висновок Черкаської районної Державної адміністрації Черкаської області №480/01-39 від 17 липня 2019 року про доцільність позбавлення батьківських прав, зокрема, ОСОБА_3 відносно її малолітніх дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , апеляційний суд дійшов висновку, що звертаючись до суду та в процесі розгляду справи, позивач за участі інших учасників процесу, які здійснювали соціальний супровід сім`ї, надав достатньо доказів на підтвердження своїх вимог та довів належними доказами наявність підстав для застосування крайньої міри відносно ОСОБА_3 , а саме позбавлення її батьківських прав щодо малолітніх дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

При цьому, апеляційний суд дійшов висновку, що при вирішенні даного спору суд першої інстанції приділив першочергову увагу якнайкращому забезпеченню інтересів малолітніх дітей.

На ряду з викладеним, враховуючи намагання ОСОБА_3 повернути дітей, що виразилось, зокрема, в подачі апеляційної скарги та засвідчує її інтерес до дітей, апеляційний суд враховує те, що за умови зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для такого позбавлення, мати, батько позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про їх поновлення ст. 169 СК України.

Щодо стягнення аліментів на утримання дітей, колегія суддів враховує наступне.

Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

Згідно положень ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Частиною 3 ст. 166 СК України визначено, що при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.

Визначення розміру аліментів на двох дітей однією третиною заробітку (доходу) платника аліментів ґрунтується на вимогах сімейного законодавства.

Інші доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході перегляду оскаржуваного судового рішення, а тому доводи скаржників відхиляються колегією суддів.

Разом з тим при ухваленні оскаржуваного рішення судом першої інстанції було допущено порушення норм процесуального законодавства в частині розподілу судових витрат, що у відповідності до ст. 367 ЦПК України, є обов`язковою підставою для зміни судового рішення в приведеній частині.

Так, судом першої інстанції не враховано, що згідно до довідки до акту огляду медико-соціальної експертної комісії Серія 12 ААБ № 132581 ОСОБА_4 безтерміново є інвалідом другої групи, та стягнуто з останнього судовий збір, хоча він є особою звільненою від його сплати (а.с.163).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право змінити судове рішення.

Враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України, кількість заявлених позивачем вимог, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду в частині розподілу судових витрат підлягає до зміни шляхом стягнення з ОСОБА_3 на користь держави судових витрат в сумі 1 536,80 грн. (за дві позовні вимоги).

Судові витрати в сумі 1 536,80 грн., що підлягають стягненню з ОСОБА_4 компенсувати за рахунок держави в порядку встановленому Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає до часткового задоволення, а рішення суду першої інстанції в частині розподілу судових витрат до зміни, в решті рішення суду, як ухвалене з дотриманням норм процесуального права, правильним застосуванням норм матеріального права підлягає залишенню без змін.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 376, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 26 вересня 2019 року в частині розподілу судових витрат змінити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати в сумі 1 536,80 грн.

Судові витрати в сумі 1 536,80 грн., що підлягають стягненню з ОСОБА_4 компенсувати за рахунок держави в порядку встановленому Кабінетом Міністрів України.

В решті рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 26 вересня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає чинності з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів, з дня складання повного судового рішення, в порядку та на умовах передбачених ЦПК України.

Повний текст постанови складено 26 грудня 2019 року.

Головуючий Л.І. Василенко

Судді В.О. Єльцов

Л.В. Нерушак