КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2019 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Гуля В.В.,

суддів Сушко Л.П., Березовенко Р.В.

за участю секретаря Покраси В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 30 травня 2019 року про призначення експертизи у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про поділ земельної ділянки,

встановив:

В провадженні Печерського районного суду м. Києва перебуває на розгляді вищезазначений позов.

Позов обґрунтований тим, що на вказаній земельній ділянці знаходиться садибний житловий будинок з відповідними спорудами. Співвласниками якого у рівних частках по 2/15 є ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та співвласником 3/5 є ОСОБА_1 . Житловий будинок розподілений на дві частини з окремими входами та комунікаціями. Між сторонами протягом тривалого часу тривають неприязні відносини , що виражаються зокрема в не доступі до частини будинку, що унеможливлює належну реалізацію законного права позивачів як співвласників будинку та земельної ділянки.

В ході розгляду справи позивачі подали клопотання про призначення по справі судової будівельно-технічної експертизи з метою з`ясування питань про технічну можливість проведення поділу нерухомого майна, а саме земельної ділянки, з урахуванням того, що сторонам належить відповідна земельна ділянка в частинах. Крім того, оскільки на вказаній земельній ділянці знаходяться об`єкти нерухомості, які належать сторонам, а тому є необхідним з`ясування обставин, які мають істотне значення для правильного вирішення даної справи, а для цього необхідні спеціальні знання в різних галузях науки, у зв`язку з чим вважають за необхідне призначити у справі судову будівельно - технічну експертизу.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 30 травня 2019 року, у справі №757/13269/19-ц за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про поділ земельної ділянки судову призначено будівельно - технічну експертизу, на вирішення якої поставлено питання:-Чи можливий і в яких варіантах поділ земельної ділянки, розташованої по АДРЕСА_1 , загальною площею 0,0849 га, кадастровий номер :82:102:0019, що знаходиться у спільній частковій власності ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , з можливістю подальшого виділу в натурі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 2/5 частки земельної ділянки. Проведення експертизи доручено Київському науково - дослідному інституту судових експертиз (03680, м. Київ, вул. Смоленська, 6) в строк до 2х місяців.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на її незаконність, необґрунтованість, неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив ухвалу суду скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що збирання доказів та призначення експертизи не є обов`язком суду і позивач мав змогу сам замовити експертизу до судового розгляду. Окрім того зазначає, що суд може, а не зобов`язаний був зупиняти провадження у справі та реалізацію такого права суд повинен був мотивувати в ухвалі про призначення експертизи.

Відзив на апеляційну скаргу у встановлений строк не надійшов.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які приймали участь у розгляді справи, перевіривши матеріали справи, в порядку, передбаченому статтею 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про призначення експертизи, суд першої інстанції виходив із того, що з`ясування такої обставини як розподіл земельної ділянки потребує спеціальних знань відповідно до п.1 ч.1 ст. 103 ЦПК України.

З висновками суду першої інстанції погоджується і колегія суддів, оскільки вони ґрунтуються на матеріалах справи, а також узгоджуються з вимогами чинного законодавства з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 103 Цивільного процесуального Кодексу Українисуд призначає експертизу у справі у разі, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо.

За змістом частини п`ятої статті 103 Цивільного процесуального Кодексу України учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта.

У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

Відповідно до статті 263 Цивільного процесуального Кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 4 і 6 частини другої статті 2 Цивільного процесуального Кодексу Українисеред іншого основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема змагальність сторін та пропорційність.

За змістом пункту 2 частини першої статті 43 Цивільного процесуального Кодексу Україниучасники справи мають право подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам.

Відповідно до частини третьої статті 12 Цивільного процесуального Кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За положеннями пункту 4 частини п`ятої статті 12 Цивільного процесуального Кодексу Українисуд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Отже, обов`язку сторони довести обставини, які мають значення для справи та на які вона посилається, право подавати докази, кореспондує обов`язок суду сприяти реалізації цих прав і обов`язків.

Колегією суддів встановлено, що між сторонами є спір з питання користування та виділу в натурі позивачам їх частки земельної ділянки, а отже дане питання підлягає з`ясуванню, шляхом призначення експертизи, оскільки необхідні знання у цій галузі, що правомірно було зроблено судом першої інстанції, судом й поставлено на вирішення питання про її поділ.

Зазначення в ухвалі суду обставини на правильність рішення суду не впливають.

Крім того під час вирішення питання про призначення експертизи у суді першої інстанції брав участь представник відповідача.

При цьому відповідно до п.2 ч.6 ст.772 ЦПК України, ст.12 Закону України «Про судову експретизу» та п.п 2.1,2.3 Інструкції про призначення експертизи та експертних досліджень, п.6 розділу ІІ Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 року №53/5 експертана установа має право для вирішення питання про поділ земельної ділянки витребувати необхідні документи для вирішення питань поставлених в експертизі.

Також апелянтом зазначається, що частина нерухомого майна є самочинно збудованою.

Проте такі доводи не впливають на вирішення справи по суті.

Відповідно до ст.252 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках у випадку призначення експертизи.

Викладені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду першої інстанції, для повного та всебічного розгляду справи необхідні спеціальні знання, на які по суті дасть відповідь експертиза.

Відповідно до положень ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга є необґрунтованою, а ухвала Печерського районного суду м. Києва від 30 травня 2019 року постановлена з дотриманням норм процесуального права, та повинна бути залишеною без змін.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Висновки суду відповідають обставинам справи, які судом установлені відповідно до вимог процесуального закону, а також узгоджуються з нормами матеріального права, які судом правильно застосовані.

Керуючись ст.ст.367,374,375,381-384, ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 30 травня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови виготовлено 26 вересня 2019 року.

Суддя-доповідач В.В. Гуль

Судді Л.П. Сушко

Р.В. Березовенко