ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 22-ц/821/129/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2019 року Черкаський апеляційний суд в складі:

суддів Бондаренка С. І., Вініченка Б.Б., Новікова О.М.

за участю секретаря Чуйко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу Катеринопільської районної державної адміністрації Черкаської області на рішення Катеринопільського районного суду Черкаської області від 14 лютого 2019 року, ухваленого під головуванням судді Кухаренка О.В., у справі за позовом ОСОБА_1 до Катеринопільської районної державної адміністрації Черкаської області, ОСОБА_2 , треті особи: Катеринопільська районна організація профспілки працівників освіти і науки, ОСОБА_3 , про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, -

в с т а н о в и в :

У квітні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Катеринопільського районного суду Черкаської області з позовом до Катеринопільської районної державної адміністрації Черкаської області, ОСОБА_2 , треті особи: Катеринопільська районна організація профспілки працівників освіти і науки про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач працював на посаді економіста централізованої бухгалтерії відділу освіти Катеринопільської районної державної адміністрації Черкаської області.

Наказом заступника голови Катеринопільської районної державної адміністрації Черкаської області № 117-К від 29 червня 2016 року позивача було звільнено з вказаної посади на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України у зв`язку з ліквідацією відділу освіти Катеринопільської районної державної адміністрації Черкаської області.

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2016 року, яку Київський апеляційний адміністративний суд ухвалою від 07 грудня 2016 року залишив без змін і вказана постанова набрала законної сили, було визнано протиправними дії голови Катеринопільської районної державної адміністрації Черкаської області в частині ліквідації відділу освіти Катеринопільської районної державної адміністрації Черкаської області без завчасного надання первинній профспілковій організації інформації щодо скорочення штату численності або штату працівників. Визнано протиправним та скасовано розпорядження голови Катеринопільської районної державної адміністрації Черкаської області від 29 січня 2016 року №17 «Про структуру районної державної адміністрації» в частині ліквідації відділу освіти Катеринопільської районної державної адміністрації Черкаської області.

Після набрання постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2016 року законної сили, позивач звертався до голови Катеринопільської районної державної адміністрації з заявою про поновлення на роботі з проведенням відповідних виплат за вимушений прогул, проте йому було відмовлено в задоволенні заяви.

Крім того, в результаті незаконного звільнення позивачу завдано моральної шкоди яка полягає в погіршенні стану здоров`я, порушенні звичайного способу життя, втрати сну, душевного спокою та рівноваги. Порушення його законних прав призвело до втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації життя. Вказану завдану моральну шкоду позивач оцінив у 10000 гривень.

У зв`язку з наведеними обставинами ОСОБА_1 просив суд поновити його на посаді економіста централізованої бухгалтерії відділу освіти Катеринопільської районної державної адміністрації Черкаської області, стягнути з відповідачів на його користь середню заробітну плату за час вимушеного прогулу в розмірі 11052 гривни 14 копійок солідарно та моральну шкоду в розмірі 10 000 гривень солідарно.

Ухвалою Катеринопільського районного суду Черкаської області від 31 січня 2018 року до участі у справі, у якості третьої особи, залучено голову Катеринопільської РДА Черкаської області Ніколенко О.П.

Рішенням Катеринопільського районного суду Черкаської області від 14 лютого 2019 року позов задоволено частково.

Поновлено строк звернення до суду ОСОБА_1 .

Визнано незаконним та скасовано наказ від 29 червня 2016 року № 117-К про звільнення ОСОБА_1 з посади економіста централізованої бухгалтерії відділу освіти Катеринопільської районної державної адміністрації Черкаської області.

Поновлено ОСОБА_1 на роботі у відділі освіти Катеринопільської районної державної адміністрації Черкаської області на посаді економіста централізованої бухгалтерії.

Стягнуто з відділу освіти Катеринопільської районної державної адміністрації Черкаської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, в межах одного року, в розмірі 15162 гривні 07 копійок з утриманням з вказаної суми при виплаті податків та інших обов`язкових зборів та платежів.

Стягнуто з відділу освіти Катеринопільської районної державної адміністрації Черкаської області на користь ОСОБА_1 у відшкодування моральної ( немайнової) шкоди 1 000 грн.

Вирішено питання судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції Катеринопільська районна державна адміністрація Черкаської області подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального права, неправильне застосування норм процесуального права та невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи просила скасувати рішення Катеринопільського районного суду Черкаської області та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що Катеринопільська районна державна адміністрація Черкаської області не була роботодавцем позивача, тому не повинна була вживати заходів, зазначених у ч. 3 ст. 22 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності». Крім того, на момент початку процедури ліквідації та до її завершення, первинна профспілкова організація не була легалізована відповідно до закону. Також вказують, що відділ освіти Катеринопільської районної державної адміністрації Черкаської області хоча і входив до її структури, проте мав статус юридичної особи, яке в подальшому було припинено без правонаступництва. Також, посилаючись на ч. 1 ст. 233 КЗпП України, апелянт не погоджується з поновленням судом строку для звернення з таким позовом, а завдана моральна шкода не підтверджена доказами.

У відзиві на подану апеляційну скаргу ОСОБА_2 просила суд задовольнити апеляційну скаргу, зазначивши обґрунтування аналогічні тим, які викладені в поданій апеляційній скарзі.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції не відповідає зазначеним вимогам.

В судовому засіданні встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач працював на посаді економіста централізованої бухгалтерії відділу освіти Катеринопільської районної державної адміністрації Черкаської області з 05 вересня 2014 року, що підтверджується копією трудової книжки (т.1 а.с.7) та архівною довідкою (т.1 а.с.43).

Наказом заступника голови Катеринопільської районної державної адміністрації Черкаської області, голови ліквідаційної комісії № 117-К від 29 червня 2016 року позивача з 30 червня 2016 року було звільнено з вказаної посади на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України у зв`язку з ліквідацією відділу освіти Катеринопільської районної державної адміністрації Черкаської області. (т.1 а.с.5).

04 липня 2016 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань було внесено запис про припинення державної реєстрації відділу освіти Катеринопільської районної державної адміністрації Черкаської області (т.1 а.с.116 зворот).

Відповідно до ст. 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. Юридична особа є такою, що припинилась, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Відповідно до ч. 5 ст. 111 ЦК України ліквідаційна комісія (ліквідатор) вживає заходів щодо закриття відокремлених підрозділів юридичної особи (філій, представництв) та відповідно до законодавства про працю здійснює звільнення працівників юридичної особи, що припиняється.

Відповідно до пунктів 3,4 частини першої статті 39 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», голови місцевих державних адміністрацій призначають на посади та звільняють з посад своїх заступників, керівників структурних підрозділів, керівників апаратів місцевих державних адміністрацій.

Відповідно до ст. 40 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» перші заступники та заступники голови, інші посадові особи місцевих державних адміністрацій здійснюють функції і повноваження відповідно до розподілу обов`язків, визначених головами місцевих державних адміністрацій, і несуть відповідальність за стан справ у дорученій сфері перед головою місцевої державної адміністрації, органами виконавчої влади вищого рівня.

Згідно ст. 22 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» місцева державна адміністрація здійснює загальне керівництво закладами освіти, а також матеріально-фінансове забезпечення.

Враховуючи вищевказане апеляційний суд зазначає, що Катеринопільська районна державна адміністрація Черкаської області не може бути відповідачем по даній справі. Трудовий договір із Катеринопільської районною державною адміністрацією Черкаської області Лисенко Михайло Вікторович не укладав.

Трудовий договір був укладений між ОСОБА_1 і відділом освіти Катеринопільської районної державної адміністрації Черкаської області, який ліквідовано і на даний час із реєстру юридичних осіб виключений. ОСОБА_2 , видаючи наказ про звільнення із роботи діяла як голова ліквідаційної комісії, а не як заступник голови райдержадміністрації, тому Катеринопільська райдержадміністрація не може бути належним відповідачем по справі.

Частиною першою статті 21 КЗпП України передбачено, що трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Такий трудовий договір був укладений між позивачем та відділом освіти Катеринопільської районної державної адміністрації, шляхом видачі наказу №228 від 5 вересня 2014 року.

Відповідно до статті 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача.

Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку.

За змістом норм процесуального права з урахуванням принципу диспозитивності цивільного судочинства та принципу змагальності сторін, саме на позивача покладено обов`язок визначати відповідача у справі. При цьому суд під час розгляду справи має виходити зі складу осіб, які залучені до участі у справі позивачем. У разі пред`явлення позову до частини відповідачів, суд не вправі зі своєї ініціативи і без згоди позивача залучати до участі у справі співвідповідачів та повинен вирішити справу за тим позовом, що пред`явлений, і щодо тих відповідачів, які зазначені в ньому.

Згідно з частиною п`ятою статті 12 ЦПК України, пунктом 1 частини першої статті 189 ЦПК України, суд зберігаючи об`єктивність і неупередженість, роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій.

Разом із тим, суд не може примушувати сторін до вчинення тих чи інших процесуальних дій, оскільки це суперечить принципу диспозитивності цивільного судочинства.

Частиною четвертою статті 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача (або залучення інших співвідповідачів в окремих справах згідно зі специфікою спірних правовідносин), суд відмовляє у задоволенні позову.

Суд у силу покладених на нього процесуальним законом повноважень позбавлений можливості самостійно визначити суб`єктний склад учасників справи, проте встановивши, що у справі не залучено усіх суб`єктів, які мають відповідати за позовом у межах заявлених позовних вимог як відповідачі, суд відмовляє у позові з цих підстав.

Частиною четвертою статті 263 ЦПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суди повинні враховувати висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі №523/9076/16-ц зроблено висновок, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Суд першої інстанції вказані обставини справи та норми права не врахував, тому рішення суду підлягає скасуванню та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позовних.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України у зв`язку зі звільненням позивача від сплати судових витрат, судовий збір у розмірі 2880 гривень компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст. ст. 368, 374, 376,381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Катеринопільської районної державної адміністрації Черкаської області - задовольнити, а рішення Катеринопільського районного суду Черкаської області від 14 лютого 2019 року - скасувати.

Ухвалити нове рішення яким:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Катеринопільської районної державної адміністрації Черкаської області, ОСОБА_2 , треті особи: Катеринопільська районна організація профспілки працівників освіти і науки, ОСОБА_3 про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди - відмовити.

Сплачений Катеринопільською районною державною адміністрацією Черкаської області за платіжним дорученням №7 від 13 травня 2019 року в сумі 2880 гривень судовий збір компенсувати останній за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлений 26 вересня 2019 року.

Судді :

в с т а н о в и в :

п о с т а н о в и в :