Ухвала

11 лютого 2019 року

м. Київ

справа № 752/8934/17

провадження № 61-2356 ск 19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Хопти С. Ф. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 27 грудня 2018 року у справі за скаргою ОСОБА_2 на рішення державного виконавця, заінтересовані особи: головний державний виконавець Голосіївського районного відділу Державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві, ОСОБА_1, про визнання постанови неправомірною, зобов'язання повернути виконавчий лист,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2017 року ОСОБА_2, діючи як законний представник в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3, звернулась до суду із вказаною скаргою.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 31 жовтня 2017 року у задоволенні скарги ОСОБА_2 відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 27 грудня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3, задоволено частково. Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 31 жовтня 2017 року скасованою. Справу передано до суду першої інстанції для продовження розгляду.

У січні 2019 року до Касаційного цивільного суду в складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 27 грудня 2018 року.

У відкритті касаційного провадження на постанову Київського апеляційного суду від 27 грудня 2018 року слід відмовити з таких підстав.

Згідно частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: 1) рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті; 2) ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6-8, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку; 3) ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз'яснення рішення чи відмову у роз'ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Враховуючи викладене, вказана постанова апеляційного суду про направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції не підлягає касаційному оскарженню, так як вона відсутня в переліку судових рішень, зазначених у частині першій статті 389 ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України

суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

За таких обставин, слід відмовити у відкритті касаційного провадження, оскільки постанова Київського апеляційного суду від 27 грудня 2018 року не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 389, 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 27 грудня 2018 року у справі за скаргою ОСОБА_2 на рішення державного виконавця, заінтересовані особи: головний державний виконавець Голосіївського районного відділу Державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві, ОСОБА_1, про визнання постанови неправомірною, зобов'язання повернути виконавчий лист відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. Ф. Хопта