Провадження № 2/760/5741/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2019 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі головуючого - судді Шереметьєвої Л.А., за участю секретаря - Олех ЮМ., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного Товариства «Правекс-Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , яка діє в інтересах малолітніх ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , треті особи: Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Павлюк Назар Васильович, Служба у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації про зобов`язання вчинити певні дії, суд

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом і просить зобов`язати відповідачку ОСОБА_1 зняти з реєстраційного обліку постійного місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 , малолітніх:

- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Посилається в позові на те, що 10 серпня 2007 року між АКБ «Правекс-Банк», правонаступником якого є АТ «Правекс-Банк», та ОСОБА_1 був укладений договір № 565-05/07Ф про відкриття кредитної лінії, за умовами якого банк надав відповідачці кредит в іноземній валюті в сумі 250 000, доларів США, а відповідачка зобов`язалась повернути наданий кредит у повному обсязі до 10 серпня 2015 року та сплатити за користування кредитом проценти в розмірі 13, 99 % річних.

З метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобов`язань відповідачки ОСОБА_1 за Кредитним договором, між АТ «Правекс-Банк» та ОСОБА_4 та АТ «Правекс-Банк» та ОСОБА_7 були укладені Договори поруки № 565-005/07Ф-2 та № 565-005/07Ф-1 від 13 серпня 2007 року.

13 серпня 2007 року між відповідачкою ОСОБА_1 та АТ «Правекс-Банк» був укладений Договір іпотеки № 565-005/07Ф, за умовами якого було передано в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 131, 30 кв.м., житловою - 64, 50 кв.м., яка складається з трьох кімнат.

Вказана квартира є власністю відповідачки ОСОБА_1 на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 15 червня 2007 року, виданого згідно розпорядження від 15 червня 2007 року № 39633 та зареєстрованого в Київському міському бюро технічної інвентаризації 21 червня 2007 року в реєстровій книзі за реєстровим № 9129.

У зв`язку з порушенням виконання умов Кредитного договору відповідачкою та наявністю прострочених сум оплати кредиту, банк звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості.

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 29 червня 2010 року позов був задоволений.

Стягнуто солідарно з відповідачів на користь банку заборгованість в сумі 280 306, 00 доларів США, що за курсом НБУ станом на 08 грудня 2008 року еквівалентно 2 062 996, 00 гр. та складається з: 241 600, 00 доларів США - основного боргу, 19 093, 00 доларів США - нарахованих відсотків, 17 243, 00 доларів США - пені за несвоєчасне повернення кредиту, 2 370, 00 доларів США - пені за несвоєчасне повернення відсотків.

05 лютого 2019 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Павлюком Н.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа за № 2-877/10, виданого 10 жовтня 2018 року Солом`янським районним судом м. Києва, яким було звернуто до виконання вказане судове рішення.

Постановою приватного виконавця від 11 лютого 2019 року накладено арешт на квартиру АДРЕСА_2 .

В ході примусового виконання рішення суду було встановлено, що відповідачка ОСОБА_1 , всупереч п. 1.7 Іпотечного договору, зареєструвала в спірній квартирі наступних осіб: 19 червня 2008 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , 19 листопада 2009 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , 27 березня 2014 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Виходячи з того, що пунктом 1.7 Договору іпотеки іпотекодавець не має права реєструвати в квартирі, яка є предметом іпотеки, інших осіб, просить задовольнити позов.

Ухвалою від 27 травня 2019 року у справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідно до ст. 178 ЦПК України, відповідачам був наданий строк для надання суду відзиву на позовну заяву.

Станом на день ухвалення рішення, відповідачі своїм правом не скористалися, відзив на позовну заяву суду не надали.

Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Представник 3-ї особи - Служби у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації надав до суду пояснення і просить у позові відмовити з метою недопущення порушення прав та інтересів малолітніх.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 10 серпня 2007 року між АКБ «Правекс-Банк», правонаступником якого є АТ «Правекс-Банк», та ОСОБА_1 був укладений Договір № 565-05/07Ф про відкриття кредитної лінії, за умовами якого позивач надав відповідачці кредит у розмірі 250 000, 00 доларів США строком до 10 серпня 2015 року під 13, 99 % річних.

13 серпня 2007 року між АТ «Правекс-Банк» та відповідачкою ОСОБА_1 з метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобов`язань за умовами договору, був укладений Договір іпотеки № 565-005/07Ф, за умовами якого останньою було передано в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 131, 30 кв.м., житловою - 64, 50 кв.м.

Вказана квартира є власністю відповідачки ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 15 червня 2007 року, виданого згідно розпорядження від 15 червня 2007 року № 39633 та зареєстрованого в Київському міському бюро технічної інвентаризації 21 червня 2007 року в реєстровій книзі за реєстровим № 9129.

Відповідно до п. 1.7 Договору іпотеки іпотекодавець не має права відчужувати предмет іпотеки або передавати у наступну іпотеку (заставу) іншим особам, реєструвати інших осіб, передавати у спільну діяльність, лізинг, користування.

Згідно з п. 3.1.1 Договору іпотеки при порушенні іпотекодавцем умов основного зобов`язання щодо строків погашення заборгованості за кредитом, сплати процентів за користування грошовими коштами, відшкодування збитків, неустойки, штрафів, пені та іншої заборгованості, а також при порушенні іпотекодавцем умов даного договору та у випадках, установлених законом, у іпотекодержателя виникає право стягнення на нерухоме майно, передане в іпотеку.

/ а.с.18 - 27 /

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 29 червня 2010 року за зверненням позивача було стягнуто солідарно з відповідачів 280 306, 00 доларів США заборгованості, що за курсом НБУ станом на 08 грудня 2008 року еквівалентно 2 062 996, 00 гр.

05 лютого 2019 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Павлюком Н.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа за № 2-877/10, виданого 10 жовтня 2018 року Солом`янським районним судом м. Києва, яким було звернуто до виконання вказане судове рішення.

Постановою приватного виконавця від 11 лютого 2019 року накладено арешт на квартиру АДРЕСА_2 .

Згідно Витягу з Реєстру територіальної громади міста Києва № 38722841 від 04 квітня 2019 року в спірній квартирі, яка є предметом іпотеки, після укладення Іпотечного договору були зареєстровані: 19 червня 2008 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , 19 листопада 2009 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , 27 березня 2014 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

/ а.с. 12 - 17 /

Звертаючись до суду, позивач зазначив, що реєстрація вказаних осіб у спірній квартирі була здійснена відповідачкою ОСОБА_1 , як власником, всупереч п.1.7 Договору іпотеки, що привело до порушення його прав, як іпотекодержателя.

Відповідно до ст.6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» батьки або інші законні представники зобов`язані зареєструвати місце проживання новонародженої дитини протягом трьох місяців з дня державної реєстрації її народження.

Відповідно положень Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-X11) дитина, з огляду на його фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження.

Таким чином, необхідність реєстрації малолітніх дітей за місцем проживання батьків є обов`язком батьків або їх законних представників.

Крім того, з укладеного між сторонами Договору іпотеки вбачається, що в ньому відсутнє застереження щодо неможливості реєстрації малолітніх дітей у спірній квартирі без згоди іпотекодержателя.

Така заборона не передбачена і Законом України «Про іпотеку» , в тому числі щодо реєстрації малолітніх дітей, які в момент укладення договору мали інше місце проживання та реєстрації.

Статтею 9 даного Закону іпотекодавець обмежується в розпорядженні предметом іпотеки, однак має право володіти та користуватись предметом іпотеки відповідно до його цільового призначення, якщо інше не встановлено цим Законом.

При цьому, як ЦК України, так і Закон України «Про іпотеку» не містять норм, які б зменшували або обмежували право членів сім`ї власника житла на користування жилим приміщенням у разі передання його в іпотеку.

Малолітні діти відповідачів у справі після їх реєстрації в спірній квартирі, точки зору ст. 405 ЦК України та ст.18 Закону України «Про охорону дитинства», реєстрацією в квартирі та поживанням у ній набули право користування нею, як члени сім`ї власника, і зберігають таке право протягом часу перебування квартири в іпотеці.

Це відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладений у постанові в справі №638/14123/14-ц від 28 грудня 2018 року, яка, з точки зору ч.4 ст263 ЦПК України, має враховуватися судом.

Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення іпотекодавцем обов`язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом.

Частиною першою статті 33 цього Закону встановлено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом.

Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених ст.12 цього Закону.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням суду з відповідачів стягнута заборгованість за умовами кредитного договору.

На виконання рішення суду постановою приватного виконавця від 05 лютого 2019 року відкрито виконавче провадження.

Постановою приватного виконавця від 25 травня 2019 року був накладений арешт на спірну квартиру.

З матеріалів справи також вбачається, що стягнення на спірну квартиру за ініціативою позивача не зверталося, між сторонами відсутній спір з приводу звернення стягнення на предмет іпотеки, а лише стягнута заборгованість за умовами Кредитного договору.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Таким чином, цивільне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Тобто, вирішуючи спір, суд повинен встановити, що в зв`язку з неправомірними діями або бездіяльністю порушуються права особи, яка звернулася до суду за захистом.

Під способами захисту цивільних прав є закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений статтею 16 ЦК України.

Власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права, який прямо визначається спеціальним законом, що регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Виходячи з цього та вкладеного вище,предмет спору сторін та враховуючи підстави звернення позивача до суду, суд вважає, що права позивача реєстрацією малолітніх дітей у спірній квартирі не є порушеними, а тому підстави для задоволення позову відсутні.

Щодо посилання позивача на порядок виконання судових рішень, у тому числі за рахунок майна боржника, визначених Законом України « Про виконавче провадження» та Інструкцією з організації примусового виконання рішень, суд не може прийняти їх до уваги, оскільки таке рішення державним виконавцем не приймалося і рішення суду виконується в межах стягнення заборгованості.

Керуючись ст.ст. 9, 12, 33, 39, 40 Закону України «Про іпотеку», ст.6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст.17, 18 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76-82, 133, 137, 141, 259, 263-265, 268, 273-279 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В позові Акціонерного Товариства «Правекс-Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , яка діє в інтересах малолітніх ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 про зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.А.Шереметьєва