Справа № 357/9174/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(в порядку спрощеного позовного провадження)

13 лютого 2019 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Дубановська І. Д. ,

при секретарі - Огер О. А.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідачі - ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Біла Церква позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,

В С Т А Н О В И В :

В жовтні 2018 року відкрите провадження за позовом, в якому ОСОБА_1 просила: визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 та позбавити їх права користування ним.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що їй належить право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1. Станом на 09.08.2018 року, окрім неї, в житловому приміщенні зареєстрованими значаться: ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_3 При цьому, ОСОБА_2, ОСОБА_3 в ньому певний час не проживають.

ОСОБА_2, яка є відповідачем, заперечувала проти позову. Свої заперечення обґрунтовувала тим, що її за рішенням суду вселили в спірне житлове приміщення, однак після вселення вона в ньому не проживає, в зв'язку із тим, що ОСОБА_1 створює для цього непридатні умови, змінювала замки.

Позиція ОСОБА_3, який є іншим відповідачем у справі, на час розгляду справи невідома.

10.12.2018 року судове засідання відкладене у зв'язку із неявкою відповідача - ОСОБА_3, який про час та місце його проведення повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.

11.02.2019 року заслухане вступне слово позивача, відповідача - ОСОБА_2, допитані свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6

13.02.2019 року досліджені матеріали справи.

Із пояснень позивача, відповідача ОСОБА_2, показів свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, письмових доказів, встановлено, що згідно ордеру ОСОБА_2 разом із сім'єю із трьох чоловік надане право на зайняття житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до довідки про місце проживання та склад сім'ї № 4701 від 07.08.2018 року виданою Управлінням адміністративних послуг Білоцерківської міської ради у житловому приміщенні зареєстрованими значаться ОСОБА_2, яка записана як власник, наймач, ОСОБА_1 - заявник, та її діти ОСОБА_4 та ОСОБА_3

Частиною 4 статті 9 ЖК України визначено, що ніхто не може бути обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Згідно ч. 2 ст. 71 ЖК України якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Встановлено, що згідно акту від 09.08.2018 року ОСОБА_7 не проживає в спірній квартирі з жовтня 1989 року, а ОСОБА_3 з травня 2017 року (а.с. - 12). Суд зазначає, що в частині періоду проживання ОСОБА_7 даний документ є сумнівним. Вказане обґрунтовується тим, що з матеріалів справи вбачається, що 20.03.2009 року її за рішенням суду вселено до спірної квартири (а.с. - 32).

Отже, при винесенні рішення в частині вимог до ОСОБА_7, суд виходить із її пояснень, показів свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, які зазначили, що вона після вселення в приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 не проживає з 2009 року.

Також, встановлено, що відповідно до довідки Тарасівської сільської ради Сквирського району ОСОБА_2 проживає в АДРЕСА_2 без реєстрації місця проживання (а.с. - 35).

Суд відхиляє посилання ОСОБА_2 на те, що позивач вчиняє дії, які роблять проживання нестерпним та змінює замки, оскільки вони не підтверджені доказами.

Таким чином, сукупність зібраних по справі доказів свідчить про відсутність відповідачів за місцем своєї реєстрації понад шість місяців без поважних причин, тому вимоги позовної заяви про визнання їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням підлягають до задоволення.

Водночас, в частині позбавлення відповідача права користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_1 суд відмовляє, оскільки позивачем фактично заявлено дві тотожні за своїм змістом позовні вимоги, а визнання відповідачів такими, що втратили право користування вказаним житловим приміщенням достатньо для ефективного захисту порушених прав позивача.

Одночасно, суд роз'яснює, що відповідно до ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, зокрема, про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Керуючись ст.ст. 10, 141, 258-259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням - задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2, ОСОБА_3 такими, що втратили право на користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.

В іншій частині вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку встановленому ст. 273 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи повністю або частково до Київського апеляційного суду, у порядку встановлену законом, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення складене в нарадчій кімнаті та проголошене - 13.02.2019 року.

СуддяІ. Д. Дубановська