_________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/520/3797/19
УХВАЛА

26.09.2019 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Калініченко Л.В.

при секретарі - Кириковій О.О.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Одесі в порядку загального позовного провадження клопотання представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про залишення без розгляду позовної заяви Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2016 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позову позивач посилався на те, що 25.02.2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № б/н, відповідно до якого відповідачка отримала кредит у розмірі 25000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Відповідачка, скориставшись кредитними коштами, свої зобов`язання за кредитним договором стосовно повернення грошових коштів не виконала, внаслідок чого станом на 16 травня 2015 року утворилася заборгованість за кредитним договором у розмірі 46301,64 гривень, яка складалаться з тіла кредиту в розмірі 24456,79 гривень, відсотків за користування кредитом в розмірі 7033,12 гривень, пені в розмірі 11391,32 гривень, штрафу 750 гривень, штрафу (фіксована частина) в розмірі 500 гривень та штрафу (процентна складова) в розмірі 2181,03 гривень.

Заочне рішення ухвалене у відсутність учасників справи.

Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 20 лютого 2017 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 11.11.2011 року в загальному розмірі 46301,64 гривень.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 29 травня 2017 року заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 20.02.2017 року залишено без задоволення.

Постановою Одеського апеляційного суду від 02 квітня 2019 року заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 20 лютого 2017 року - скасовано та направлено справу №522/12939/16-ц за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за встановленою підсудністю на розгляд до Київського районного суду м. Одеси.

У вказаній постанові, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що заочне рішення ухвалене Приморським районним судом м. Одеси з порушенням правил територіальної підсудності, відповідач була позбавлена права заявити про непідсудність справи в суді першої інстанції через несповіщення останньої про судовий розгляд.

22.04.2019 року вказана цивільна справа №522/12939/16-цнадійшла до Київського районного суду міста Одеси.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Калініченко Л.В.

Ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 23 квітня 2019 року цивільну справу №522/12939/16-ц прийнято до свого провадження. Призначено дату, час і місце проведення підготовчого судового засідання.

Ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 08.07.2019 року витребувано з Приватного акціонерного товариства «Київстар» роздруківку вхідних та вихідних дзвінків, вхідних та вихідних sms-повідомлень, за номером телефону: НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 , за 20 ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також відомості про вихідний телефонний дзвінок, який здійснювався 20 серпня 2015 року з номеру телефону: НОМЕР_1 , на гарячу лінію ПАТ КБ «Приватбанк» (за номерами: 3700; +38-056-735-32-82 ; +38-056-716-11-31 ; +38-056-716-12-12 ; +38-092-900-00-02 ; 0-800-504-707 ; 0-800-500-030 ; 0-800-500-804 ), а саме відомості про його тривалість, суть розмови, аудіо-запис дзвінка, за наявності.

Тієї ж дати - 08.07.2019 року, Київським районним судом міста Одеси постановлено ухвалу, якою клопотання представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про витребування доказів - задоволено. Витребувано з Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» засвідчені належним чином копії документів:

/1/- відеозапис з банкомату АТ КБ «Приватбанк», розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Катерининська, 84/86, на якому зафіксовано зняття кредитних коштів з карткового рахунку: НОМЕР_9 , що мло місце 20.08.2015 року біля 12 години 00 хвилин - 12 години 30 хвилин;

/2/- аудіо запис вхідного телефонного дзвінка, за наявності, який був здійснений 20.08.2015 року на гарячу лінію АТ КБ «Приватбанк» з номеру телефону: НОМЕР_10 ;

/3/- документ, на підставі якого було укладено з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , угоду від 17.12.2014 за №SAMDNWFC4, на підставі якої діє картковий рахунок: НОМЕР_11 , і додатковий рахунок договору НОМЕР_9 ;

/4/- документ, на підставі якого з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , узгоджено розмір кредитного ліміту по картковому рахунку НОМЕР_9 при укладанні кредитного договору та/або при збільшенні розміру кредитного ліміту.

Одночасно в ухвалі суду, судом роз`яснено, що у разі неможливості подати витребувані докази до суду, повідомити суд про неможливість подати докази із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали. У разі неповідомлення суд про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, винні особи несуть відповідальність, передбачену законом, у тому числі суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

Копію вказаної ухвали суду було отримано представником позивача 09 серпня 2019 року, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення наявним в матеріалах справи.

29.08.2019 року до суду надійшов лист від АТ КБ «Приватбанк» за вхід №42697, в якому представник позивача повідомив суд, що на виконання запиту по справі №522/12939/16-ц від 13.08.2019 року, надати витребувані судом відеоматеріали не представляється можливим, у зв`язку з закінченням терміну їх зберігання, а аудіо записи не представляється можливим, з причин відсутності технічної можливості.

Одночасно у вказаному листі, представником позивача зазначені пояснення в обґрунтування хронології та підстав перевипуску кредитних карток на ім`я відповідача, на підставі укладеного з останнім кредитного договору від 25.02.2011 року, а також зазначено про право позивача в односторонньому порядку збільшувати, змінювати або анулювати кредитний ліміт.

Суд зазначає, що в даному випадку позивачем надіслано зазначений лист на виконання запиту по справі №522/12939/16-ц від 13.08.2019 року, у той же час, судом такого запиту не направлялось. Однак, зі змісту інформації, викладеної позивачем у листі, вбачається, що останнім фактично надано відповідь на ухвалу суду від 08.07.2019 року.

Так, представником позивача жодним чином у вказаному листі не зазначено пояснень стосовно узгодження з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , розміру кредитного ліміту по картковому рахунку НОМЕР_9 при укладанні кредитного договору та/або при збільшенні розміру кредитного ліміту, як і не надано до суду документів на підтвердження такого або в спростування, саме що витребовувалось судом ухвалою суду від 08.07.2019 року, як і не надано документа, на підставі якого було укладено з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , угоду від 17.12.2014 за №SAMDNWFC4, або пояснень з приводу цієї угоди.

Отже, станом на 26.09.2019 року ухвала Київського районного суду міста Одеси від 08 липня 2019 року про витребування доказів, в частині третього і четвертого пунктів, залишається не виконаною з боку позивача.

У підготовчому судовому засіданні 26.09.2019 року представник відповідача заявив клопотання про залишення позову без розгляду, з підстав неналежного виконання позивачем ухвали суду про витребування доказів.

Представник позивача у підготовчому судовому засіданні 26.09.2019 року заперечував проти задоволення вказаного клопотання.

Заслухавши пояснення представників сторін по справі, дослідивши, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Як вже судом зазначалось, ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 08.07.2019 року, яка належним чином отримана представником позивача 09.08.2019 року, зокрема витребувано з АТ КБ «Приватбанк»:

/3/- документ, на підставі якого було укладено з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , угоду від 17.12.2014 за №SAMDNWFC4, на підставі якої діє картковий рахунок: НОМЕР_11 , і додатковий рахунок договору НОМЕР_9 ;

/4/- документ, на підставі якого з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , узгоджено розмір кредитного ліміту по картковому рахунку НОМЕР_9 при укладанні кредитного договору та/або при збільшенні розміру кредитного ліміту.

На виконання вказаної ухвали суду, до суду витребувані документи не надходили.

29.08.2019 року до суду надійшов лист від АТ КБ «Приватбанк» за вхід №42697, в якому представник позивача надає інформацію на виконання запиту по справі №522/12939/16-ц від 13.08.2019 року.

Однак, як вже встановлювалось, судом такого запиту не направлялось, однак, зі змісту інформації, викладеної позивачем у листі, вбачається, що останнім фактично надано відповідь на ухвалу суду від 08.07.2019 року.

Суд не погоджується з доводами представника позивача викладеними в судовому засіданні, що позивачем належним чином виконано вказану ухвалу суду від 08.07.2019 року, оскільки як вже зазначалось, в частині надання доказів щодо узгодження з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , розміру кредитного ліміту по картковому рахунку НОМЕР_9 при укладанні кредитного договору та/або при збільшенні розміру кредитного ліміту, позивачем у листі жодними чином не обґрунтовано неможливість надання цих доказів, як і підстави такої неможливості, та посилання в обґрунтування своєї позиції в цій частині.

Щодо наданих посилань позивачем у вказаному листі, а саме цитування у листі норму Умов та Правил надання банківських послуг про право позивача в односторонньому порядку збільшувати, змінювати або анулювати кредитний ліміт, жодним чином не є відповіддю на неможливість виконання 4 пункту ухвали суду від 08.07.2019 року, оскільки позивачем не надано документа, на підставі якого з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , узгоджено розмір кредитного ліміту по картковому рахунку НОМЕР_9 при укладанні кредитного договору та/або при збільшенні розміру кредитного ліміту, а також у разі відсутності такого документа, позивачем про таке - не зазначено.

Щодо 3 пункту витребуваних документів на підставі ухвали суду від 08.07.2019 року, а саме надання документа, на підставі якого було укладено з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , угоду від 17.12.2014 за №SAMDNWFC4, на підставі якої діє картковий рахунок: НОМЕР_11 , і додатковий рахунок договору НОМЕР_9 , позивачем не надано таких доказів у визначений судом строк, як і не зазначено жодних посилань/інформації стосовно цієї угоди (укладалась вона, чи ні, або автоматична сформовано у програмному забезпеченні банку, тощо), про яку в свою чергу зазначено у розрахунку наданому позивачем, який міститься в матеріалах справи на аркуші справи 59.

На підставі викладеного, суд доходить до висновку, що станом на 26.09.2019 року представником позивача не виконана ухвала Київського районного суду міста Одеси від 08 липня 2019 року про витребування доказів, в частині третього і четвертого пунктів, не повідомлено суд про неможливість надання таких доказів, як і не обґрунтовано представником позивача поважність причин ненадання до суду таких доказів.

Відповідно до ч.1 ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Статтею 258 ЦПК України встановлено, що судовими рішеннями є: 1)ухвали; 2)рішення; 3)постанови; 4)судові накази.

Судове рішення (постанова, ухвала) - це акт судової влади, що здійснює захист порушених або оскаржених прав громадян і організацій шляхом підтвердження наявності або відсутності правовідносин і розпорядженням відповідних дій в майбутньому.

Обов`язок виконувати судове рішення (постанову) випливає не з рішення (постанови) суду як такого, а із санкцій, передбачених нормами права, що були застосовані судом. Навіть у тих випадках, коли закон передбачає відповідальність за невиконання рішень, ця відповідальність має на меті примусити зобов`язану рішенням суду особу виконати розпорядження норми, що застосував суд.

Одними з властивостей судового рішення, що вступило в законну силу є: можливість примусового виконання судового рішення мимо волі зобов`язаної особи та обов`язковість, яка полягає в тому, що судове рішення, що вступило в законну силу, стає обов`язковим для всіх органів, підприємств, установ, організацій, посадових осіб і громадян і підлягають виконанню на всій території України. Рішення, що вступило в законну силу, є обов`язковим і підлягає точному виконанню. Усі державні органи, посадові особи й окремі громадяни, зобов`язані сприяти виконанню рішення суду, виконуючи вимоги державного виконавця.

Відповідно до вимог статті 84 ЦПК України, особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали. У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

Згідно з ч. 10 ст. 84 ЦПК України, у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору.

Крім того, згідно з ч.2 ст.43 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі, зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу, а також виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Враховуючи те, що позивачем у визначений судом строк, без поважних причин не подані витребувані судом докази на виконання ухвали суду від 08.07.2019 року, яка отримана позивачем, суд дійшов висновку про залишення позовної заяви без розгляду.

Судом також враховується, що відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно із ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Слід зазначити, що залишення позову без розгляду у даному випадку не можна вважати обмеженням позивача у доступі до правосуддя, оскільки він має право на повторне звернення до суду з аналогічним позовом.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 257 ЦПК України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

ЄСПЛ у своїй практиці наголошує на тому, що право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги, оскільки за своєю природою це право вимагає регулювання з боку держави, яка щодо цього користується певними межами самостійного оцінювання. Проте, право доступу до суду не може бути обмежене таким чином або такою мірою, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження не будуть сумісними з п. 1 статті 6 Конвенції, якщо вони не мають легітимної мети та не є пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

Керуючись ст. 84, 257 ЦПК України, п. 15.5 Перехідних положень Розділу ХІІІ ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про залишення позову без розгляду - задовольнити.

Позовну заяву Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачеві, що залишення позову без розгляду, не перешкоджає повторному зверненню до суду з цим позовом, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий Калініченко Л. В.