Справа № 161/913/18 Головуючий у 1 інстанції: Кихтюк Р.М.
Провадження № 22-ц/802/31/19 Категорія: 26 Доповідач: Здрилюк О. І.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2019 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Здрилюк О.І.,

суддів - Карпук А.К., Бовчалюк З.А.,

секретар судового засідання - Концевич Я.О.,

з участю представника відповідача - ОСОБА_2,

третіх осіб - ОСОБА_3, ОСОБА_4,

представника третьої особи ОСОБА_4 - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до Першого відділу державної виконавчої служби міста Луцьк Головного територіального управління юстиції у Волинській області, треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_7, ОСОБА_3, ОСОБА_4, Державне підприємство «СЕТАМ», про визнання результатів електронних торгів недійсними, за апеляційними скаргами відповідача - Першого відділу державної виконавчої служби міста Луцьк Головного територіального управління юстиції у Волинській області та третьої особи - ОСОБА_4 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 жовтня 2018 року,

В С Т А Н О В И В :

У січні 2018 року ОСОБА_6 звернулася до суду із зазначеним позовом, мотивуючи тим, що у Першому відділі державної виконавчої служби міста Луцьк Головного територіального управління юстиції у Волинській області знаходилося відкрите постановою від 03.02.2015 року виконавче провадження №49514355 стосовно примусового виконання виконавчого листа, виданого Луцьким міськрайонним судом 30.11.2015 року у справі №161/9369/16-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за договором позики.

При його виконанні державним виконавцем було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошено заборону на його відчуження, якою було накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_7.

Постановою від 16.08.2017 року державним виконавцем було описано та накладено арешт на нерухоме майно - квартиру, що складається з трьох кімнат загальною площею 62,7 кв.м, жилою площею 38,4 кв.м та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 із зазначенням, що вона належить боржнику ОСОБА_7.

11 грудня 2017 року були проведені електронні торги з реалізації арештованого майна, на яких була реалізована зазначена квартира.

На момент проведення електронних торгів 1/2 частина вказаної квартири не належала боржнику ОСОБА_7, а належала їй на праві власності згідно рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09 липня 2015 року у справі №161/5186/15-ц та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності НОМЕР_1 від 05.12.2017 року, про що вона письмовою заявою від 07.12.2018 року повідомила відповідача.

Вважає, що діями державного виконавця порушені її майнові права, оскільки вона не є ані стороною виконавчого провадження, ані боржником перед стягувачем.

З урахуванням наведеного просила визнати недійсним акт про проведені електронні торги ВП № 49514355 від 13 грудня 2017 року, складений головним державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби міста Луцьк Головного територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_2.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 жовтня 2018 року позов задоволено частково.

Визнано недійсним акт про проведені електронні торги ВП № 49514355 від 13 грудня 2017 року, складений головним державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби міста Луцьк Головного територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_2 в частині реалізації 1/2 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1.

У решті позову відмовлено.

Стягнуто з Першого відділу державної виконавчої служби міста Луцьк Головного територіального управління юстиції у Волинській області на користь ОСОБА_6 704 грн. 80 коп. судового збору.

В апеляційних скаргах відповідач - Перший відділ державної виконавчої служби міста Луцьк Головного територіального управління юстиції у Волинській області та третя особа ОСОБА_4 (кожен зокрема), посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просять скасувати це рішення та ухвалити нове - про відмову в позові.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_8 від імені позивача ОСОБА_6, посилаючись на безпідставність апеляційних скарг та законність і обґрунтованість рішення суду, просить залишити апеляційні скарги без задоволення, а рішення суду залишити без змін.

У відзиві на апеляційні скарги третя особа - Державне підприємство «СЕТАМ» повністю їх підтримало та просить їх задовольнити.

Інші учасники процесу відзиви на апеляційні скарги не подавали.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2, треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4 та її представник ОСОБА_5 апеляційні скарги підтримали із наведених підстав та просять їх задовольнити.

Будучи належним чином повідомлені про день та годину розгляду справи, інші учасники справи у судове засідання не з'явилися і їх неявка відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Крім того, Державне підприємство «СЕТАМ» у надісланих письмових поясненнях на апеляційні скарги просить розглядати справу за відсутності представника (т.2 а.с.99-зворот).

Апеляційний суд визнав неповажними причини неявки представника позивача ОСОБА_8, зазначені ним у письмовому клопотанні, яке надійшло до суду 11.02.2019 року, а саме його участь у іншому судовому засіданні (т.2 а.с.94-96).

У судовому засіданні 17.01.2019 року при постановлені занесеної у протокол судового засідання ухвали про відкладення розгляду справи на 14 год. 30 хв. 12 лютого 2019 року зазначені дата і час були узгоджені з учасниками процесу, у тому числі і з представником позивача ОСОБА_8 (т.2 а.с.85-87).

Повідомлення про розгляд справи 12.02.2019 року позивач ОСОБА_6 також одержала завчасно - 04.02.2019 року (т.2 а.с.92).

Визнаючи причини неявки адвоката ОСОБА_8 неповажними, суд ураховує положення п.2 ч.1 ст.20, п.1 ч.1 ст.21 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», а також ч.ч.1, 4 ст.17, ч.1 ст.43 та ч.4 ст.45 Правил адвокатської етики, затверджених Установчим З'їздом адвокатів України 17.11.2012 року.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційних скарг, законність та обґрунтованість рішення суду, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційні скарги підлягають до часткового задоволення, а рішення суду підлягає до скасування з таких підстав.

Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Судом встановлено, що 11 грудня 2017 року були проведені електронні торги з реалізації арештованого майна, на яких була відчужена квартира, що складається з трьох кімнат загальною площею 62,7 кв.м, жилою площею 38,4 кв.м, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, переможцем яких є ОСОБА_4, що підтверджується актом про проведені електронні торги від 13 грудня 2017 року (т.1 а.с.11).

Правова природа процедури реалізації майна на електронних торгах полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця - учасника електронних торгів та складання за результатами їх проведення акта проведення електронних торгів, що передбачено пунктом 8 розділу Х Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом МЮУ №2831/5 від 29.09.2016 року та вказано, що акт про проведені електронні торги є документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно у випадках, визначених законодавством. Тобто вказаний акт є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, а отже є договором.

Наведене узгоджується з нормами ч.1 ст.650, ч.1 ст.655, ч.1 ст.656 ЦК України, за якими до договору купівлі-продажу на біржах, аукціонах (публічних торгах) застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.

Згідно з ч.1 ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару. Якщо продавець товару не є його власником, покупець набуває право власності лише у випадку, якщо власник не має права вимагати його повернення (ч.1 ст.658 ЦК України).

Згідно з п.4 розділу Х Порядку реалізації арештованого майна після повного розрахунку переможця за придбане майно на підставі протоколу про проведення електронних торгів складається акт про проведені електронні торги, який підписується державним виконавцем та затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований.

В акті про проведені електронні торги зазначається така інформація: ким, коли і де проводилися електронні торги; стисла характеристика реалізованого майна; прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи - переможця електронних торгів, серія та номер документа, що посвідчує її особу, місце проживання (у разі якщо переможцем електронних торгів є юридична особа, зазначаються її найменування, місцезнаходження та код за ЄДРПОУ); сума, внесена переможцем електронних торгів за придбане майно; прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи (найменування юридичної особи) - боржника, її місце проживання (місцезнаходження); дані про правовстановлювальні документи, що підтверджують право власності боржника на майно; номер лота реалізованого майна (п.5 розділу Х Порядку реалізації арештованого майна).

Таким чином, набуття майна за результатами електронних торгів є особливим видом договору купівлі-продажу, за яким власником відчужуваного майна є боржник, а продавцями, які мають право примусового продажу такого майна є державна виконавча служба і організатор електронних торгів. Покупцем відповідно є переможець електронних торгів.

Виходячи з наведеного, сторонами договору купівлі-продажу, оформленого за результатами електронних торгів оспорюваним актом є продавці - Перший відділ державної виконавчої служби міста Луцьк Головного територіального управління юстиції у Волинській області та організатор електронних торгів - Державне підприємство «СЕТАМ», а також покупець - переможець електронних торгів ОСОБА_4.

Звертаючись із позовом про визнання недійсним акта про проведені електронні торги, тобто договору купівлі-продажу, позивач ОСОБА_6 пред'явила позов лише до однієї із сторін правочину - продавця Першого відділу державної виконавчої служби міста Луцьк Головного територіального управління юстиції у Волинській області. Інший продавець - організатор електронних торгів Державне підприємство «СЕТАМ», а також покупець - переможець електронних торгів ОСОБА_4 залучені до участі у справі як треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, хоча у справі про визнання недійсним правочину, укладеного за результатами проведення електронних торгів всі сторони правочину - державна виконавча служба, організатор торгів та переможець мають залучатися в якості відповідачів.

Аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 910/856/17.

Відповідно до вимог ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Про те, що переможець торгів ОСОБА_4 має бути у справі, як відповідач, а не третя особа зазначила сама ОСОБА_4 у відзиві на позовну заяву, копію якого надіслано і позивачу (т.1 а.с.108-111).

Проте, позивач свідомо не бажала, щоб за її позовом відповідав будь-хто інший, крім Першого відділу державної виконавчої служби міста Луцьк Головного територіального управління юстиції у Волинській області, оскільки після згаданого відзиву ОСОБА_4 вона не заявила ні особисто, ні через свого представника клопотання про залучення до участі у справі в якості співвідповідачів усіх сторін правочину. А така процесуальна дія можлива лише за клопотанням позивача (ч.1 ст.51 ЦПК України).

Про таке небажання свідчить і відзив позивача на апеляційну скаргу третьої особи ОСОБА_4, у якій вона також ставить питання про те, що має бути у даній справі відповідачем, а не третьою особою, але позивач вважає ухвалене судове рішення законним, а вимоги апеляційної скарги безпідставними (т.2 а.с.50-54).

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційні скарги підлягають до часткового задоволення, а рішення суду - до скасування з ухваленням нового судового рішення про відмову в позові, оскільки позов пред'явлено не до усіх сторін правочину.

Інші посилання в апеляційних скаргах на те, що при проведенні електронних торгів державною виконавчою службою не було допущено будь-яких порушень порядку їх проведення - відхиляються апеляційним судом, оскільки підставою позову є порушення прав власника на реалізацію належного їй майна по виконавчому провадженню, за яким позивач не є ні учасником, ні боржником.

Із матеріалів справи вбачається, що до проведення електронних торгів 11 грудня 2017 року Першому відділу державної виконавчої служби міста Луцьк територіального управління юстиції у Волинській області було відомо про те, що боржник не являється власником цілої квартири, оскільки 07.12.2017 року позивач подала цьому органу письмову заяву із відповідними доказами про те, що 1/2 частка цієї квартири належить саме їй (т.1 а.с.16).

Крім того, 14.11.2017 року Перший відділ державної виконавчої служби міста Луцьк територіального управління юстиції у Волинській області одержав ухвалу суду та копію позовної заяви ОСОБА_6 про зняття арешту зі спірного майна (т.1 а.с.93, 94).

Разом із тим, знаючи ще до 11.12.2017 року - дати проведення третіх електронних торгів, що 1/2 частка квартири боржнику не належить, державний виконавець не вніс змін до відомостей про квартиру, які мали бути зазначені у характеристиці лоту на час проведення електронних торгів (п.4, пп.2 п.5, п.п.8, 11 розділу ІІІ Порядку реалізації арештованого майна).

Оскільки висновки суду першої інстанції щодо необхідності часткового задоволення позову зроблені з порушенням норм процесуального права, то згідно зі статтею 376 ЦПК України це є підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового судового рішення.

У зв'язку із частковим задоволенням апеляційних скарг відповідно до вимог ст.141 ЦПК України понесені скаржниками витрати по сплаті судового збору підлягають відшкодуванню позивачем.

Керуючись ст.ст.367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційні скарги відповідача - Першого відділу державної виконавчої служби міста Луцьк Головного територіального управління юстиції у Волинській області та третьої особи - ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 жовтня 2018 року в даній справі скасувати та ухвалити нове судове рішення.

В позові ОСОБА_6 до Першого відділу державної виконавчої служби міста Луцьк Головного територіального управління юстиції у Волинській області, треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_7, ОСОБА_3, ОСОБА_4, Державне підприємство «СЕТАМ», про визнання результатів електронних торгів недійсними - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь Головного територіального управління юстиції у Волинській області 1057 грн. 20 коп. (одну тисячу п'ятдесят сім грн. 20 коп.) витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 1057 грн. 20 коп. (одну тисячу п'ятдесят сім грн. 20 коп.) витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий-суддя:

Судді: