Єдиний унікальний номер судової справи № 490/5167/19
Провадження № 22-ц/812/1413/19
Доповідач в апеляційній інстанції Яворська Ж.М.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

27 вересня 2019 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Яворської Ж.М.,

суддів: Базовкіної Т.М., Кушнірової Т.Б.,

при секретарі судового засідання - Цуркан І.І.,

без участі осіб, які повідомлені про дату, час та місце розгляду справи,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження

апеляційну скаргу

приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області

Куліченка Дмитра Олександровича

на ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 20 червня 2019 року, постановлену у приміщенні цього ж суду головуючим суддею Гуденко О.А., за відсутності учасників справи, за поданням приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Куліченка Дмитра Олександровича про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку,-

В С Т А Н О В И В

У червні 2019 року приватний виконавець Куліченко Д.О. звернувся до суду з поданням про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку.

Обґрунтовуючи подання вказував, що у нього на виконанні перебуває виконавче провадження №57117531 з примусового виконання виконавчого листа у справі №2-7-6812/2008 виданого Центральним районним судом м. Миколаєва 25 листопада 2008 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» боргу в сумі 151833, 72 грн. Рішення набрало законної сили 11 листопада 2008 року.

31 серпня 2018 року приватним виконавцем виконавчого округу Миколаївської області Куліченком Д.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, боржника зобов`язано подати декларацію про доходи та майно, попереджено про відповідальність за неподання такої декларації або внесення завідомо неправдивих відомостей. Копію постанови направлено сторонам виконавчого провадження. Рішення на сьогоднішній день боржником не виконано, декларацію не надано, будь-яких дій спрямованих на його виконання не здійснено.

Відповідно до інформації, наданої на його запити, майно, належне боржнику на праві власності, відсутнє. Крім того, згідно даних з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на нерухоме майно за боржником не зареєстроване. За даними державної фіскальної служби України боржник рахунків у банківських установах України не має.

Проте до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна внесений запис про заборону відчуження нерухомого майна квартири АДРЕСА_1 АДРЕСА_2 , згідно договору іпотеки №154 від 24 січня 2007 року, власником та іпотекодавцем якого зазначено боржника ОСОБА_1 , іпотекодержателем ПАТ «Дельта Банк».

У той же час, відповідно до реєстру прав власності на нерухоме майно дана квартира, на яку можливо звернути стягнення відповідно до рішення суду, належить на праві власності ОСОБА_2 .

На думку приватного виконавця, боржник свідомо не зареєстрував право власності на квартиру в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно з метою невиконання рішення Центрального районного суду м. Миколаєва у справі №2-7-6812/2008.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 20 червня 2019 року у задоволенні подання відмовлено.

Ухвала суду мотивована тим, що оцінка вартості вказаного у поданні нерухомого майна відсутня; вирішення питання про реалізацію нерухомого майна боржника і направлення коштів на погашення заборгованості по виконавчому листу, неотримання відповідної згоди і заяви стягувача, звернення приватного виконавця до суду з поданням про звернення стягнення на нерухоме майно, яке є крайнім заходом, є передчасним. Крім того, судом також враховано, що з наданих приватним виконавцем копій матеріалів виконавчого провадження не вбачається, що боржник обізнаний про початок примусового виконання рішення суду, адже вимоги надсилалися за адресою спірного майна та отримані боржником не були.

Не погодившись з такою ухвалою суду першої інстанції приватний виконавець Куліченко Д.О. подав на неї апеляційну скаргу та вказував, що оскаржувана ухвала є незаконною, постановленою з порушенням норм матеріального права, судом надано неналежну оцінку доказів та обставинам справи, просить ухвалу скасувати та постановити нове рішення, яким задовольнити його подання.

У судове засідання приватний виконавець не з`явився, направив заяву про розгляд справи у його відсутність, апеляційну скаргу підтримує та просить про її задоволення.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи та вимоги апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню та наявні підстави для скасування ухваленого у справі рішення із закриттям провадження у справі.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом, що рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 29 жовтня 2008 року з ОСОБА_1 на користь ВАТ «Кредитпромбанк» (ухвалою цього ж суду від 10 листопада 2016 року замінено сторону виконавчого провадження на ПАТ «Дельта Банк») стягнуто заборгованість за кредитним договором у розмірі 150300 грн. та судові витрати 1533 грн.

Судом першої інстанції 25 листопада 2008 року видано виконавчий лист № 2-7-6812/08, який перебуває на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Куліченка Д.О.

Виконавче провадження №57117531 за вказаним виконавчим документом відкрито приватним виконавцем постановою від 31 серпня 2018 року, зобов`язано боржника надати декларацію про доходи та майно(а.с.120).

Під час виконання рішення суду приватним виконавцем встановлено, що згідно інформації, наданої на запити ДП «Держреєстри України», Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області, Пенсійного фонду України, Державної фіскальної служби (а.с.100-103,111,113,114), у боржника відсутні офіційні доходи, земельні ділянки, сільськогосподарська техніка та сільгосппродукція.

Відповідно до інформації, наданої на його запити, майно, належне боржнику на праві власності, відсутнє. Крім того, згідно даних з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на нерухоме майно за боржником не зареєстроване. За даними державної фіскальної служби України боржник рахунків у банківських установах України не має.

Проте до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна внесений запис про заборону відчуження нерухомого майна квартири АДРЕСА_1 АДРЕСА_2 , згідно договору іпотеки №154 від 24 січня 2007 року, власником та іпотекодавцем якого зазначено боржника ОСОБА_1 , іпотекодержателем ПАТ «Дельта Банк».

У той же час, відповідно до реєстру прав власності на нерухоме майно дана квартира, на яку можливо звернути стягнення відповідно до рішення суду, належить на праві власності ОСОБА_2 .

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.

Частиною 4 ст. 25 ЦК України визначено, що цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Згідно зі ст. 46 ЦПК України здатність мати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи.

Процесуальне правонаступництво між відповідачем та його спадкоємцями у порядку ст. 55 ЦПК України допускається, якщо на момент відкриття провадження у справі цивільна правоздатність відповідача не припинилася. Спадкоємці померлого на момент відкриття провадження у справі боржника не є процесуальними правонаступниками у цій справі, а наявність правонаступництва у матеріальних правовідносинах має вирішуватися за позовом, заявленим безпосередньо до спадкоємців боржника.

Із системного аналізу зазначених норм права випливає, що чинним законодавством України не передбачено можливості пред`явлення подання до особи, яка на час звернення до суду померла та правоздатність якої відповідно до вимог ч. 4 ст. 25 ЦК України припинилася, а також те, що порушений відносно фізичної особи, яка померла, цивільний процес не допускає процесуального правонаступництва та підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1ст. 255 ЦПК України.

Відповідно до ст.ст. 9, 17, 18 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» документами, які підтверджують смерть фізичної особи є актовий запис про смерть та свідоцтво про смерть.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що згідно актового запису №18 від 12 грудня 2003 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , м. Джезказган, Казахстан, змінив прізвище на Аретний. (а.с.198).

18 червня 2014 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який був зареєстрований за адресою АДРЕСА_3 помер, що підтверджується копією актового запису про смерть №45 від 19 червня 2014 року (а.с. 199).

Відомості про смерть ОСОБА_3 надано і виконавчим комітетом Мішково-Погорілівської сільської ради Вітовського району Миколаївської області (а.с.195,196).

Виконавче провадження відкрито приватним виконавцем 31 серпня 2018 року, тобто після смерті боржника. Маючи у своєму розпорядженні відомості про реєстрацію місця проживання боржника, приватний виконавець всі повідомлення та постанови направляв за місцем знаходження нерухомого майна АДРЕСА_4 .

З даним поданням приватний виконавець звернувся до суду 10 червня 2019 року (а.с.97).

Суд першої інстанції в силу вимог ч.11 ст. 440 ЦПК України негайно розглядає подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного чи приватного виконавця.

Враховуючи, що боржник ОСОБА_4 на час звернення до суду з даним поданням помер, чинним законодавством України не передбачено можливості вирішення процесуальних питань, пов`язаних з виконанням судових рішень у цивільних справах з особою, яка на час звернення до суду померла та правоздатність якої відповідно до вимог ч. 4 ст. 25 ЦК України припинилася, то відповідно ст. 255 ЦПК України, провадження слід закрити, так як справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Дії державного чи приватного виконавця, у випадку смерті однієї із сторін виконавчого провадження передбачені нормами Закону України «Про виконавче провадження».

Враховуючи допущені судом першої інстанції порушення норм процесуального права, ухвалене у справі судове рішення підлягає скасуванню з закриттям провадження у справі відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

В зв`язку з скасуванням рішення суду з зазначених вище підстав, колегія суддів вважає недоцільним робити аналіз доводам апеляційної скарги, так як вони можуть стати предметом дослідження під час розгляду справи за поданням до правонаступників боржника.

Виходячи з наведеного оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі з підстав, передбачених п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України та відповідно до повноважень суду апеляційної інстанції в порядку ст.377 ЦПК України.

Керуючись ст. 255, 367, 368, 377, 381, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Куліченка Дмитра Олександровича - задовольнити частково.

Ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 20 червня 2019 року скасувати, провадження у справі за поданням приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Куліченка Дмитра Олександровича про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку закрити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту у випадку та з підстав, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий Ж.М. Яворська

Судді Т.М.Базовкіна

Т.Б. Кушнірова

Повний текст постанови складено 27 вересня 2019 року.