Справа № 446/1683/18 Головуючий у 1 інстанції: Бакай І.А.
Провадження № 22-ц/811/1613/19 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2019 року Львівський апеляційний суд у складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

головуючого - судді Мікуш Ю.Р.

суддів - Приколоти Т.І.,Савуляка Р.В.

секретар:Іванова О.О.

З участю ОСОБА_1 та її преставника ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 22 квітня 2019 року у справі за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчого документу-судового наказу таким, що не підлягає виконанню, -

в с т а н о в и в:

08.11.2018 р. Кам"янка-Бузьким районним судом Львівської області видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ), яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти на утримання на утримання неповнолітнього сина: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 31.08.2018 р. і до досягнення дитиною повноліття.

28.03.2019 року ОСОБА_1 звернулась до Кам"янка-Бузького районного суду Львівської області про визнання виконавчого документу - судового наказу таким, що не підлягає виконанню, покликаючись на те, що вважає що не було підстав для видачі судового наказу, а її обов"язок по сплаті аліментів на користь ОСОБА_3 відсутній, у зв"язку з тим, що вона утримує спільних дітей.

Оскаржуваною ухвалою в задоволенні заяви відмовлено.

Ухвалу оскаржила ОСОБА_1 . В апеляційній скарзі зазначає, що вважає ухвалу незаконною та такою, що підлягає скасуванню. Зазначає, що звертаючись з заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів заявник подав неправдиві відомості, зокрема про те, що неповнолітній ОСОБА_4 проживає разом з ним, що спростовується довідкою №191, виданою 12 лютого 2018 року Жовтанецькою сільською радою, згідно з якою ОСОБА_3 ,2003 р.н. зареєстрований разом з нею в АДРЕСА_1 . Крім цього, в заяві зазначено, що у неї немає інших утриманців, що не відповідає дійсності, оскільки на її утриманні є повнолітня донька, яка навчається на денній формі навчання у Львівському національному аграрному університеті. Натомість ОСОБА_3 , який є батьком жодної матеріальної допомоги доньці не надає. Стверджує, що вона несе витрати на харчування та одяг, а також на оренду житла, оскільки таке є її єдиним житлом з дочкою. Крім цього, сплачує оренду павільйонів в яких здійснює підприємницьку діяльність та податки пов`язані з нею. Також в неї наявні кредитні зобов`язання, а тому вона не має змоги погасити борг за виданим судовим наказом. Крім цього, на її утриманні перебувають непрацездатні батьки. Видаючи судовий наказ суд не з`ясував наявність інших утриманців , а також те, що заявник працює, утримує дохід, а тому може та повинен нести витрати на утримання своїх дітей. Вважає, що підстав для видачі судового наказу не було, тому просить ухвалу скасувати та визнати судовий наказ таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 15 липня 2019 року відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення виконання виконавчого документу-судового наказу.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення заявника ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2 , перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, дослідивши матеріали справи про визнання виконавчого документу - судового наказу таким, що не підлягає виконанню та матеріали справи за заявою ОСОБА_3 про видачу судового наказу, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити.

Судом встановлено такі обставини.

08.11.2018 р. Кам"янка-Бузьким районним судом Львівської області видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 , аліменти на утримання неповнолітнього сина: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 31.08.2018 р. і до досягнення дитиною повноліття.

28.03.2019 року ОСОБА_1 звернулась до Кам"янка-Бузького районного суду Львівської області про визнання виконавчого документу - судового наказу таким, що не підлягає виконанню, покликаючись на те, що вважає що не було підстав для видачі судового наказу, а її обов"язок по сплаті аліментів на користь ОСОБА_3 відсутній, у зв"язку з тим, що вона утримує спільних дітей. Крім цього, зазначає, що до заяви про видачу судового наказу, заявник ОСОБА_3 долучив довідку, в якій зазначено, що дитина ОСОБА_3 проживає разом з ним, що не відповідажє дійсності , оскілки неповнолітній ОСОБА_3 зареєстрований разом з нею в будинку АДРЕСА_1 .

Ухвалою Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 22 квітня 2019 року відмовлено в задоволенні заяви про визнання виконавчого документу - судового наказу таким, що не підлягає виконанню .

Вімовляючи в задоволенні заяви, суд зазначив, що підстав для задоволення заяви немає, оскільки така є необгрунтованою.

Колегія суддів, вважає, що ухвала підлягає скасуванню, оскільки постановлена з порушенням норм процесуального права та без повного з`ясування обставини, що мають значення для справи.

Згідно з п.1 ч.1 ст.258 ЦПК України одним із видів судових рішень є ухвала.

Статтею 260 ЦПК України передбачені вимоги до змісту ухвали суду.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Будь-яке судове рішення має відповідати цим вимогам.

Проте, оскаржувана ухвала зазначеним вимогам не відповідає так, як суд не навів мотивів, з яких він дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, хоча і не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент сторін. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAIN, № 4909/04, # 58, ЄСПЛ, 10 лютого 2010 року).

Суд зобов`язаний мотивувати прийняття або відхилення аргументів сторін, особливо тих, які є доречними і суттєвими у конкретній справі. Просте цитування норми закону, яку застосовує суд, не можна вважати достатнім мотивуванням прийнятого судом рішення.

Однак, суд першої інстанції не виконав свій обов`язок мотивувати прийняте рішення.

Зокрема в ухвалі відсутні мотиви щодо відхилення доводів заявника ОСОБА_1 з приводу того, що син станом на час видачі судового наказу був зареєстрований з нею.

Згідно ч. 1, 3 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбаченихстаттею 161цього Кодексу. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

Судовий наказ являється виконавчим документом (п. 1-1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно з ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

У частинах 2,3 ст.160 СК України зазначено, що місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Аналіз ст.181 Сімейного кодексу України свідчить про те, що аліменти стягуються в користь того з батьків разом з яким проживає дитина.

Постановляючи ухвалу суд першої інстанції не перевірив доводів заявника ОСОБА_5 щодо місця проживання дитини на яку стягуються аліменти та не навів мотивів з яких відхилив наведені в заяві аргументи.

Згідно ч. 2 ст. 432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обовязок боржника відсутній повністю чи частково у звязку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Відтак частиною 2 ст. 432 ЦПК України передбачений перелік самостійних підстав для визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, який не є вичерпним. Наявність таких обставин підлягає доказуванню боржником, а суд повинен повно і всебічно з`ясувати всі обставини, що мають значення для вирішення справи.

Однак суд першої інстанції зазначених вище вимог процесуального законодавства не виконав, що призвело до неправильного вирішення справи.

Зміст заяви ОСОБА_5 про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню вказує на те, що вона вважає, що її обов`язок сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина відсутній так, як вона утримує повнолітню дочку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка навчається на денній формі навчання у Львівському національному аграрному університеті, а ОСОБА_3 усунувся від її утримання та не надає жодної матеріальної допомоги.

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_5 пояснила, що звернулася з позовом в суд про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання та рішенням Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 05 вересня 2019 року в її користь стягнуто аліменти на утримання ОСОБА_6 в розмірі ј частини доходів відповідача.

Відтак, судом апеляційної інстанції встановлено, що між сторонами у справі наявний спір щодо утримання неповнолітнього сина та його проживання, а тому спір про стягнення аліментів слід вирішувати в порядку позовного провадження.

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.(ст.12 ЦПК України)

Задовольняючи заяву, суд апеляційної інстанції виходить з тих мотивів, що ОСОБА_5 була позбавлена можливості оскаржити судовий наказ так, як суд в порушення вимог ст.169 ЦПК України не надіслав копію наказу на її адресу, що стверджується матеріалами справи №446/1683/18 за заявою про видачу судового наказу, а тому звернувшись за заявою про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню скористалась своїм правом передбаченим ст.432 ЦПК України.

У зв`язку з тим, що ухвала суду першої інстанції не відповідає критеріям законності, обґрунтованості та справедливості, відповідно до приписів ст. 376 ЦПК України, така підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення заяви.

Керуючись ст.ст.374 ч.1 п.2, 376 ч.2, 383,384,389-391, 432 ч.2 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Кам`янка-Букзького районного суду Львівської області від 22 квітня 2019 року про відмову у задоволенні заяви про визнання виконавчого документу - судового наказу таким, що не підлягає виконанню скасувати.

Прийняти нове судове рішення.

Заяву ОСОБА_1 завольнити.

Визнати виконавчий документ - судовий наказ виданий Кам 'янка-Бузьким районним судом Львівської області 08 листопада 2018 року по цивільній справі №446/1683/18 таким, що не підлягає виконанню.

Роз`яснити ОСОБА_3 право звернення в суд в позовному провадженні.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складений 01 жовтня 2019 року.

Головуючий: Ю.Р. Мікуш

Судді Т.І.Приколота

Р.В.Савуляк