УХВАЛА

іменем України

Справа № 2-2084/10

23 грудня 2019 року Рiвненський мiський суд Рівненської області

в особі судді Денисюка П.Д.,

з участю: секретаря судового засідання Таргоня І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівному цивільну справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Креді Фінанс Актив» про заміну сторони виконавчого провадження, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Креді Фінанс Актив» звернулося до Рівненського міського суду Рівненської області з заявою про заміну сторони виконавчого провадження по справі за позовом ПАТ АБ «Укоопспілка» до ОСОБА_1 про стягнення боргу, в якій просить суд здійснити заміну сторони виконавчого провадження, замінивши боржника - ОСОБА_1 у виконавчому провадженні по виконанню рішення Рівненського міського суду Рівненської області у цивільній справі № 2- 2084/10 від 23.03.2010 року його правонаступниками - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

В обґрунтування заяви зазначає, що 03 квітня 2019 року ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області було замінено стягувача - ПАТ «АБ «Укоопспілка» по виконанню рішення Рівненського міського суду Рівненської області у цивільній справі №2-2084/10 його правонаступником ТОВ «Креді Фінанс Актив».

Кредитор/Стягувач у виконавчому провадженні лише 25.07.2019 року, із повідомлення органу ДВС дізнався, що боржник ОСОБА_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , при цьому спадкоємцями померлого жодних заходів щодо повідомлення Кредитора/Стягувача про смерть боржника не вживалось.

Відповідно до статей 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

25 вересня 2019 року за вих. №734 до Першої Рівненської державної нотаріальної контори було направлено вимогу кредитора до спадкоємців, а також заяву про вжиття заходів щодо охорони спадкового майна від 06.11.2019 року за вих.№911.

15 листопада 2019 року за вих. №1809/02-14 від 11.11.2019 року Першою Рівненською державною нотаріальною конторою було повідомлено про відкриття спадкової справи №331/2019 на підставі претензій Кредитора, спадкоємці із заявами про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину до нотаріуса не зверталися.

За змістом зазначених норм, у разі смерті фізичної особи - боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємця.

А тому, заявник вважає, що відбулось вибуття боржника з виконавчого провадження, а всі права та обов`язки боржника перейшли до іншої особи спадкоємця.

Проте, суд не може погодитися з такою позицією заявника, з огляду на наступне.

Згідно положень ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону, у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до вимог ч.2 ст.442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за заявою сторонни (заінтересованої особи), державного або приватного виконавця суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Відповідно до ч.5 ст.8 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї з сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду з заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов`язкові тією мірою, в якій вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Статтею 608 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється зі смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст.1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Статтею 1282 ЦК України передбачено, що спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), що встановлено ст.1216 ЦК України.

Згідно ч.3 ст.1231, ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Оскільки боржник помер, то відповідати за борги спадкодавця, на підставі ст.ст. 1281, 1282 ЦК України, мають спадкоємці у межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Аналогічна позиція викладена в п.32 постанови Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» №5 від 30 березня 2012 року, де зазначено, що з урахуванням положення ст. 1282 ЦК України спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Заявник в обґрунтування своєї заяви посилається на те, що ОСОБА_2 є матір`ю померлого ОСОБА_1 та ОСОБА_4 є дочкою померлого, які постійно проживали з ним однією сім`єю та є спадкоємцями першої черги, не відмовлялись від спадщини, таким чином, на думку заявника вони прийняли спадщину, до складу якої входять, у тому числі, кредитні зобов`язання померлого позичальника.

Однак, сам факт проживання вказаних осіб із спадкодавцем на час відкриття спадщини не є належним та допустимим доказом того, що саме вони є спадкоємцями та прийняли після померлого спадщину.

Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (частина 3 статті 1223 ЦК). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він протягом встановленого законом строку (стаття 1270 ЦК) подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

За правилами статті 1282 ЦК спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Тому, для визначення підстав та обсягу відповідальності спадкоємців за боргами спадкодавця заявнику необхідно довести, а суду встановити, факт прийняття спадкоємцем спадщини, обсяг цієї спадщини та дотримання кредитором строку пред`явлення вимог до спадкоємця.

Як роз`яснено у пункті 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до статті 1296 ЦК України є правом, а не обов`язком спадкоємця.

Суд зазначає, що основним доказом, який свідчить про прийняття спадщини та можливості відповідати за борги спадкоємця, є свідоцтво про право на спадщину за законом чи за заповітом, проте до заяви про залучення спадкоємців до виконавчого провадження за боргами померлого боржника, вказаний документ не долучений.

Відсутні і відомості про обсяг спадкового майна, що належало ОСОБА_1 , та було успадковане відповідачем, що позбавляє суд можливості встановити межі відповідальності спадкоємців.

Таким чином, надані позивачем докази не дозволяють встановити істотні обставини, а саме факт прийняття ОСОБА_2 та ОСОБА_3 спадщини, наявність цієї спадщини та її розміру.

Отже, Товариство з обмеженою відповідальністю «Креді Фінанс Актив», як заявник, не довело того факту, що спадкоємці померлого прийняли після нього спадщину, а відповідно перейняли на себе обов`язок відповідати за його боргами.

Зважаючи на вище встановлене, суд вважає, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Креді Фінанс Актив» про заміну боржника у виконавчому провадженні, задоволенню не підлягає, оскільки з неї, крім іншого, вбачається спір про право, який має розглядатися в позовному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.442 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Креді Фінанс Актив» про заміну сторони виконавчого провадження по справі за позовом ПАТ АБ «Укоопспілка» до ОСОБА_1 , його правонаступниками - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту підписання її суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд, або безпосередньо до Рівненського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя