ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/9402/19 Справа № 803/74/19 Суддя у 1-й інстанції - Лісняк В.В. Суддя у 2-й інстанції - Свистунова О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Свистунової О.В.,

суддів Красвітної Т.П., Єлізаренко І.А.,

за участю секретаря Гулієва М.І.о.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу судді Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 16 вересня 2019 року про відмову у видачі судового наказу

по справі за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини,

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2019 року заявниця звернулася до Криничанського районного суду Дніпропетровської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини.

Ухвалою Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 16 вересня 2019 року відмовлено у видачі судового наказу.

В апеляційній скарзі позивач ставить питання про скасування вказаної ухвали та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи та висновки суду не відповідають встановленим обставинам.

Відзив на апеляційну скаргу учасниками справи подано не було.

Згідно з частиною 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положенням частини 2 статті 374 ЦПК України підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відмовляючи ОСОБА_1 у видачі судового наказу, суд першої інстанції виходив з того, що всупереч вимог ст.163 ЦПК України заява про видачу судового наказу не містить відомостей про реєстраційний номер облікової картки платника податків боржника або номер і серію паспорта, не зазначено матеріальне становище боржника, наявність рухомого, нерухомого майна, грошових коштів, інші обставини, що мають істотне значення для вирішення справи. Копії доментів не засвідчені належним чином, відповідно до ст. 95 ЦПК України.

Проте, колегія суддів не може погодитись із таким висновком суду першої інстанції, зважаючи на наступне.

Наказне провадження - це спрощена форма захисту прав і інтересів кредитора, чиї вимоги до боржника засновані на беззаперечних документах. Наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Згідно з ч.1 ст.160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 163 ЦПК України встановлені вимоги щодо змісту заяви про видачу судового наказу, а саме: в заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб-громадян України), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника;

3) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника заявника, якщо заява подається представником, його місце проживання або місцезнаходження;

4) вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються;

5) перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Однак, за змістом наведеної норми ці дані зазначаються у заяві про видачу судового наказу в разі, якщо вони відомі заявнику.

ОСОБА_1 у заяві про видачу судового наказу прохала витребувтаи від Міністерства доходів та зборів України ідентифікаціний номер платника податків ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для внесення відповідних даних до судового наказу.

У своїй заяві про видачу судового наказу ОСОБА_1 дотримано вищезазначених вимог.

Крім того, згідно п. 4 ч.1 ст. 161 ЦПК України, на підставі якої подану заяву про видачу судового наказу, зазначено, що судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Будь-яких інших додаткових вимог до заяви про видачу судового наказу про стягнення аліментів вказана стаття не містить.

Суд першої інстанції на наведені обставини уваги не звернув, та безпідставно відмовив ОСОБА_1 у видачі судового наказу.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

З врахуванням наведеного огляду, колегія суддів приходить до висновку, що порушення судом норм процесуального права призвело до постановлення помилкової ухвали, тому вона підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 259,268,374,379,381-384 ЦПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу судді Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 16 вересня 2019 року про відмову у видачі судового наказу скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення.

Головуючий О.В. Свистунова

Судді: Т.П. Красвітна

І.А. Єлізаренко