Ухвала

Іменем України

20 грудня2019 року

м. Київ

справа № 310/8908/17

провадження № 61-22038ск19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Кузнєцова В. О. (суддя-доповідач), Жданової В. С., Ігнатенка В. М., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Запорізького апеляційного суду від 20 листопада 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - орган опіки та піклування Бердянської районної державної адміністрації, про стягнення аліментів, додаткових витрат на дитину, визначення місця проживання малолітньої дитини, в частині вирішення питання про ухвалення додаткового рішення за заявами ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа - орган опіки та піклування Бердянської районної державної адміністрації, про стягнення аліментів, додаткових витрат на дитину, визначення місця проживання малолітньої дитини.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 30 липня 2018 року позов задоволено частково. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 у розмірі 1 000,00 грн, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 14 грудня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 додаткові витрати на дитину у сумі 2 407,49 грн. Визначено місце проживання дитини ОСОБА_3 з матір`ю дитини ОСОБА_2 . Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 807,54 грн та на користь ОСОБА_2 - у розмірі 640,00 грн. Стягнуто із ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 472,46 грн. У задоволенні іншої частини позову відмовлено.

У серпні 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про стягнення із ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу у сумі 3 000,00 грн.

У вересні 2018 року ОСОБА_1 подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення на його користь з позивача витрат на професійну правничу допомогу у сумі 2 500,00 грн.

Додатковим рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 26 жовтня 2018 року у задоволенні вимог ОСОБА_2 про стягнення на користь позивача оплати правничих професійних послуг у сумі 3 000,00 грн відмовлено. Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені ним витрати на оплату правничої допомоги адвоката у розмірі 1 851,85 грн.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що ОСОБА_2 не надала належних доказів на підтвердження того, що адвокат Хіжняков І. В. здійснював представництво її інтересів при розгляді даної справи. При цьому суд стягнув із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких їй відмовлено, посилаючись на доведеність факту здійснення таких витрат.

Не погоджуючись із додатковим рішенням у частині відмови у стягненні із ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу, ОСОБА_2 оскаржила його в апеляційному порядку.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 20 листопада 2019 року додаткове рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 26 жовтня 2018 року в частині відмови у задоволенні вимог ОСОБА_2 про стягнення на її користь оплати правничих професійних послуг у сумі 3 000,00 грн скасовано, прийнято нову постанову, якою заяву ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 понесені нею витрати на оплату професійної правничої допомоги адвоката у розмірі 2 000,00 грн.

Суд апеляційної інстанції виходив з того, що вимоги ОСОБА_2 щодо відшкодування витрат на правничу допомогу є обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню, виходячи із складності справи і обсягу виконаних робіт, принципів співмірності та розумності заявлених вимог та участі адвоката у наданні послуг з правничої допомоги.

У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції в частині стягнення з нього судових витрат у розмірі 2 000,00 грн, обґрунтовуючи свою вимогу неправильним застосуванням судом норм матеріального права і порушенням норм процесуального права, та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

ОСОБА_1 посилається на те, що оскаржувана постанова є незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з неповним з`ясуванням судом обставин, що мають суттєве значення для справи, та невідповідністю висновків суду обставинам справи. Вважає, що при розгляді цієї справи суд є упередженим у бік ОСОБА_2 як матері дитини і не є об`єктивним.

Перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до частин першої, третьої статті 133 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000, від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009, відповідно до яких правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо.

За змістом статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

За правилами статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони.

Згідно із пунктом 3 частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У відповідності до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (частина восьма статті 141 ЦПК України).

Судом апеляційної інстанції встановлено, що на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу ОСОБА_2 надано наступні документи: копію угоди про надання правової допомоги від 04 грудня 2017 року, укладену між нею та адвокатом Хіжняковим І. В, за умовами якого за отриману правову допомогу клієнт сплачує адвокату винагороду (гонорар) у розмірі 3 000,00 грн; опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Хіжняковим І. В. у даній справі за період з 04 грудня 2017 року по 30 липня 2018 року, де вказано, що адвокатом витрачено 6 годин часу вартістю 500,00 грн за кожен час роботи. Цей опис погоджено сторонами та підтверджує факт надання і отримання послуг з правничої допомоги саме в тій справі, яка розглядалася судом; копію квитанції до прибуткового касового ордера від 10 грудня 2017 року на суму 2 000,00 грн; копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю.

Відповідно до опису робіт (наданих послуг) адвокат Хіжняков І. В.: 04 грудня 2017 року витратив 1 годину на консультування заявника та попереднє опрацювання матеріалів; 10 грудня 2017 року витратив 2 години на опрацювання законодавчої бази, що регулює спірні відносини, а також на консультацію з питань застосування законодавства у спірних правовідносинах та на вивчення судової практики шляхом здійснення пошуку судових рішень, внесених до Єдиного державного реєстру судових рішень; з 10 грудня 2017 року по 30 липня 2018 року витратив у загальній кількості 3 години на складання процесуальних документів, а саме: запитів, позовної заяви, клопотань, заяв, відповіді на відзив та інших. Адвокат Хіжняков І. В. не приймав участі у судових засіданнях, де здійснювала представництво інтересів за довіреністю правознавець Шереметьєва З. В., послуги якої не підлягають відшкодуванню.

Дійшовши висновку, що докази, які подані ОСОБА_2 , підтверджують та обґрунтовують реальний розмір понесених нею витрат на правничу допомогу, суд апеляційної інстанції правильно скасував додаткове рішення суду першої інстанції та частково задовольнив її заяву, виходячи із складності справи і обсягу виконаних робіт, принципів співмірності та розумності заявлених вимог та участі адвоката у наданні послуг з правничої допомоги.

За правилами частини другої ЦПК Українипідставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК Українисуд у порядку, передбаченому частинами четвертою, п`ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

З огляду на викладене, у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою, а правильне застосовування судом апеляційної інстанції норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Доводи касаційної скарги висновків суду апеляційної інстанції не спростовують, на законність та обґрунтованість судового рішення не впливають, а зводяться до незгоди заявника з його змістом та переоцінки доказів, що згідно з положеннями статті 400 ЦПК України не належить до повноважень суду касаційної інстанції.

Керуючись пунктом 5 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Запорізького апеляційного суду від 20 листопада 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - орган опіки та піклування Бердянської районної державної адміністрації, про стягнення аліментів, додаткових витрат на дитину, визначення місця проживання малолітньої дитини, в частині вирішення питання про ухвалення додаткового рішення за заявами ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Копію ухвали, касаційну скаргу та додані до неї матеріали направити особі, яка подала скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді В. О. Кузнєцов

В. С. Жданова

В. М. Ігнатенко