Провадження № 2/641/299/2019 Справа № 641/8876/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2019 року

Комінтернівський районний суд міста Харкова у складі :

головуючого судді: Курганникової О.А.

за участю секретаря судового засідання: Щеглової Г.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Комінтернівського районного суду м. Харкова цивільну справу в порядку спрощеного провадження за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Слобідського ВП ГУНП в Харківській області, Харківської місцевої прокуратури №5, Державної казначейської служби України Прокуратури Харківської області, Головного управління національної поліції в Харківській області про відшкодування моральної шкоди.,-

в с т а н о в и в :

Позивачі звернулась до суду з позовною заявою до Слобідського ВП ГУНП в Харківській області, Харківської місцевої прокуратури №5, Державної казначейської служби України Прокуратури Харківської області, Головного управління національної поліції в Харківській області про відшкодування моральної шкоди в якому просить стягнути за рахунок бюджету (Державне казначейство України) завдану моральну шкоду в розмірі 120000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог з урахуванням уточнення, позивачі вказують, що правоохоронні органи та посадові особи цих органів приховували та приховують злочини посадових осіб ПАТ СУБ «Грант» та колишнього директора ТОВ СП «Веда-Холдинг» ОСОБА_5 , що заподіяли значну матеріальну та моральну шкоду позивачам потерпілим у кримінальній справі № 22060055 ( з 19.12.2012р. кримінальні провадження №0000592 та №0000584): Вказують, що протиправні дії та бездіяльність за останні три роки правоохоронних органів , полягають в систематичному невиконанні рішень судів в частині надання належної правової оцінки наявним доказам, чим фактично примусили потерпілих подати позовну заяву про відшкодування моральної шкоди. Зазначають, що досудове розслідування кримінального провадження №0000592 від 19.12.12р. (кримінальної справи №22060055 від 28.02.2006р.) закінчено ще у 2015р. всі можливі, необхідні та достатні слідчі (розшукові) дії проведено по декілька разів, законного правового рішення у провадженні вищевказаними правоохоронними органами не приймається без видимих причин. Вісім скасованих постанов про закриття кримінального провадження №0000592 є визнанням протиправних дій органів досудового розслідування та процесуального керівництва на протязі п`яти років щодо потерпілих у кримінальному провадженні №0000592.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 22 січня 2019 року позовну заяву було прийнято до провадження та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився надав до канцелярії суду заяву про розгляд справи без його участі. Крім того надав заяву про відмову від позову, зазначивши, що наслідки відмови від позову йому зрозумілі.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі.

Позивач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі.

Позивач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином причини неявки суду не повідомив. Заяв про розгляд справи без його участі не надавав.

Представник відповідача Державної казначейської служби України надав до канцелярії суду відзив в якому вказує, що позивачі на підтвердження викладених в позовній заяві доводів не надають жодного доказу, перелік яких передбачений ст. 76 ЦПК України. Вказує, що позивачі не надали будь-яких фактичних доказів , що підтверджують розмір моральної шкоди.

Відповідно до відповіді на відзив ОСОБА_1 ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 вказують, що даний відзив є суб`єктивним та надуманий.

Представник відповідача Слобідського ВП ГУНП в Харківській області, Харківської області в судове засідання не з`явився про день та час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, відзив на позовну заяву не надавав.

Представник відповідача Харківської місцевої прокуратури №5, надав до суду письмові пояснення в яких вказує, що всі доводи позивачів, якими вони обґрунтовують спричинення моральної шкоди прокуратурою області, зводяться до незгоди процесуальними рішеннями слідчих, що приймаються у кримінальному провадженні №№0000592. Разом з цим, на даний час відсутні будь-які судові рішення або висновки компетентних органів, окрім іншого, прокурора вищого рівня до компетенції якого згідно зі ст. 308 КПК України відноситься розгляд скарг щодо недотримання слідчим (прокурором) розумних строків, якими б встановлено факт невиконання або неналежного виконання своїх службових обов`язків уповноваженими особами прокуратури під час досудового розслідування у кримінальному провадженні. Вказує, що позивачі не зазначили, у чому саме конкретно полягає завдана їм моральна шкода, з яких міркувань вони виходили, визначаючи її розмір, та якими доказами це підтверджується, які додаткові зусилля вони вживають чи планують вжити для організації свого життя. Жодного належного, допустимого та достовірного доказу позивачами не надано.

Представник відповідача Головного управління національної поліції в Харківській області надав до канцелярії суду відзив, в якому вказує, що реалізація позивачами свого процесуального права на оскарження рішень дій, бездіяльності слідчого під час досудового розслідування не є безумовною підставою для відшкодування моральної шкоди. На даний час відсутні будь-які рішення суду , якими було б встановлено факт незаконних дій або бездіяльності слідчих Слобідського ВП ГУНП в Харківській області у відношенні позивачів. Вказує, що позивачі не довели наявність моральної шкоди.

Позивачами було надано відповідь на відзив в якому вони зазначили, що своїми незаконними діями та бездіяльністю, фактичною відмовою у належному проведенні та закінченні досудового розслідування кримінального провадження 0000592 (з 28.02.2006 р. по 19.12.2012 р. кримінальне провадження 220600055)

Представник відповідача - Прокуратури Харківської області в судове засідання не з`явився про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином у встановленому законом порядку, відзив на позовну заяву не надавав.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

В провадженні СВ Слобідського ВП ГУ НП в Харківській області перебуває кримінальне провадження №0000592 від 19.12.2012 р.

В подальшому кримінальне провадження №0000592 об`єднано в одне провадження за №0000592 з провадженнями №40002167 від 28.06.2013р., № 0002576 від 09.08.2013р., №№ 0003223, 0003224, 0003225,' 0003226 від 01.10.2013р. та № 0000134 від 02 червня 2014р., відомості яких внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявами ОСОБА_1 від 23.02.2006р., 02.07.2013р.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 03.03.2014 року скасовано постанову, винесену 16.01.2014 р. старшим слідчим СВ Комінтернівського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області Гузенко І.О. про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000592 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 190,ч.1ст.388,ч.2ст.364,ч.1ст.206,ч.1ст.367,219,ч.1 ст.212 КК України.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 13.08.2014 року постанову старшого слідчого СВ ХМУ ГУМВСУ у Харківській області Сорського О.І. від 31.07.2014 р. про закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000592 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 190,ч.1ст.388,ч.2ст.364,ч.1ст.206,ч.1ст.367,219,ч.1 ст.212 КК України, скасовано.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 18.05.2013 року ухвалу Ленінського районного суду м. Харкова від 01.04.2015 р. скасовано. Скаргу потерпілих ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 задоволено, постанову старшого слідчого СВ ХМУ ГУМВСУ в Харківській обьласті від 16.03.2015 р. про закриття провадження у справі скасовано, кримінальне провадження направлено прокурору м. Харкова для організації досудового розслідування.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 27.01.2016 р. постанову про закриття кримінального провадження від 19 січня 2016 року у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000592 від 19 грудня 2012 року за ознаками ч.1 ст. 190, ч.1 ст. 388, ч.2 ст. 364, ч.1 ст. 206, ч.1 ст.367, ст. 219, ч.1 ст. 212, ч.2 ст. 357 КК України- скасовано, а матеріали кримінального провадження направлені керівнику Харківської місцевої прокуратури № 5 для продовження досудового розслідування.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 15.11.2016 року постанову про закриття кримінального провадження від 17 жовтня 2016 року у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000592 від 19 грудня 2012 року за ознаками ч.1 ст. 190, ч.1 ст. 388, ч.2 ст. 364, ч.1 ст. 206, ч.1 ст.367, ст. 219, ч.1 ст. 212, ч.2 ст. 357 КК України- скасовано а матеріали кримінального провадження направлені для продовження проведення досудового розслідування.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 22.05.2017 р. скаргу потерпілих ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого СВ Слобідського відділу поліції ГУ Національної поліції в Харківській області Гвоздецької О.М. від 14.04.2017 р. про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000592 від 19.12.2012 р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч. 1 ст. 388, ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 206, ч. 1 ст. 367, ч. 2 ст. 357 КК України задоволено.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 10.10.2013 року зобов`язано прокуратуру Комінтернівського району м. Харкова припинити перешкоджання досудовому слідству по кримінальному провадженню № 0000584.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 02.06.2017 р. заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про відвід старшого слідчого СВ Слобідського ВП ГУ НП в Харківській області Гвоздецької О.М. про проведення досудового розслідування кримінальних проваджень № 0000592 та № 0000584 ,задоволено

Постановою ХМП №5 скасовано постанову слідчого від 24.10.2018 року про закриття кримінального провадження №0000592 від 19 грудня 2012 року. Матеріали кримінального провадження повернуті слідчому для провадження подальшого досудового розслідування.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності, обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправними діяннями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Відсутність хоча б одного з елементів виключає цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів ; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно ст.1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» від 01.12.1994р. підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок:

1) незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян;

2) незаконного застосування адміністративного арешту чи виправних робіт, незаконної конфіскації майна, незаконного накладення штрафу;

3) незаконного проведення оперативно-розшукових заходів,передбачених законами України "Про оперативно-розшукову діяльність" "Про організаційно-правові основи боротьби з організованою злочинністю" та іншими актами законодавства.

Відповідно до норм діючого кримінально-процесуального законодавства, процесуальний керівник і слідчий під час досудового слідства здійснюють свої процесуальні права і виконують покладені на них обов`язки у відповідності до вимог закону.

Прийняття слідчим або прокурором процесуального рішення по кримінальному провадженню, яке в подальшому скасовується компетентною особою у встановленому законом порядку, саме по собі не тягне за собою настання відповідальності з боку вказаних суб`єктів.

Як зазначено в ст. 1176 ЦК України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої (окрім незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт) незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах. Порядок відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, встановлюється законом.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності, обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Можливість прийняття стороною кримінального провадження процесуального рішення і подальше скасування цього рішення у встановленому порядку передбачена нормами КПК України і само по собі не тягне за собою будь-якої відповідальності. Така відповідальність має настати лише за умови вчинення відповідною особою дисциплінарного проступку, адміністративного правопорушення чи кримінального злочину.

Посилання позивачів на навмисні злочинні дії та бездіяльність відповідачів оцінюються судом лише як незгода з процесуальними рішеннями, прийнятими в рамках вищевказаних кримінальних проваджень, та ґрунтуються на його особистих висновках і не підтверджуються належними доказами.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржені судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення.

За таких обставин позовні вимоги ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди задоволенню не підлягають.

Позивач ОСОБА_1 надав до канцелярії суду заяву про відмову від позову.

Згідно ч.3 ст. 174 ЦПК України у разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

В силу п. 4 ч.1 ст. 255 ЦПК України суд ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом. Підстав для неприйняття відмови від позову судом не встановлено.

За таких обставин провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Слобідського ВП ГУНП в Харківській області, Харківської місцевої прокуратури №5, Державної казначейської служби України Прокуратури Харківської області, Головного управління національної поліції в Харківській області про відшкодування моральної шкоди підлягає закриттю.

Позивач ОСОБА_3 в судове засідання, призначене на 16.10.2018 року не з`явився про час, день та місце судового засідання був повідомлений належним чином у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив

В судове засідання призначене на 22.11.2018, 04.02.2019, 19.03.2019, 07.05.2019, 01.07.2019, 29.07.2019, 28.08.2019, 10.10.2019, 14.11.2019, 09.12.2019, 23.12.2019 р. позивач також не з`явився, про час, день та місце розгляду справи був повідомлений належним чином у встановленому законом порядку, причини неявки суду не відомі, заяв про розгляд справи за його відсутності не подавав.

У відповідності до приписів ч. 6 ст. 128 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. У разі ненадання учасниками справи, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

Рекомендовані листи адресовані позивачу ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 (що вказана самим позивачем ), повернулись до суду з відміткою про особисте отримання .

ВС у постанові 310/12817/13 роз`яснив, що процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, у відповідності до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Згідно ст. 257 ч.1 п.3 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Беручи до уваги те, що позивач ОСОБА_3 12 разів підряд не з`явився в судове засідання, заяви про розгляд справи у відсутність позивача не надав, про день і час розгляду справи позивач був повідомлений належним чином, про причини неявки в судове засідання позивача не повідомив, суд вважає необхідним Позовні вимоги ОСОБА_3 , до Слобідського ВП ГУНП в Харківській області, Харківської місцевої прокуратури №5, Державної казначейської служби України Прокуратури Харківської області, Головного управління національної поліції в Харківській області про відшкодування моральної шкоди, залишити без розгляду.

На підставі викладеного та керуючись ст.. ст.. 12, 81, 141, 247, 263-265, ЦК України, суд,-

в и р і ш и в:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди відмовити в повному обсязі.

Провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Слобідського ВП ГУНП в Харківській області, Харківської місцевої прокуратури №5, Державної казначейської служби України Прокуратури Харківської області, Головного управління національної поліції в Харківській області про відшкодування моральної шкоди. - закрити.

Позовні вимоги ОСОБА_3 , до Слобідського ВП ГУНП в Харківській області, Харківської місцевої прокуратури №5, Державної казначейської служби України Прокуратури Харківської області, Головного управління національної поліції в Харківській області про відшкодування моральної шкоди.- залишити без розгляду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 року) : до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, а саме, відповідно до ч.1 ст. 296 ЦПК України : апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Позивач: ОСОБА_2 , зареєстрована за адресою:, АДРЕСА_1 .

Позивач: ОСОБА_3 , зареєстрований: АДРЕСА_1 .

Позивач: ОСОБА_4 зареєстрований: АДРЕСА_3 .

Відповідач: Слобідського ВП ГУНП в Харківській області, місце знаходження: м. Харків, пров. Балашівський, 12

Відповідач: Харківська місцевої прокуратури №5, місце знаходження: м. Харків, вул. Тепловозна,8.

Відповідач: Державної казначейської служби України, місце знаходження: м. Київ, вул. Бастіонна, 6.

Відповідач Головного управління національної поліції в Харківській області, місце знаходження: Харківська область, вул. Жон Мироносиць 5.

Відповідач: Прокуратура Харківської області, місце знаходження: м. Харків, вул. Богдана Хмельницького 4.

Суддя: О. А. Курганникова