Справа №601/1447/18
Провадження № 2/601/41/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2019 року Кременецький районний суд Тернопільської області в складі: головуючого судді Білосевич Г.С.,

з участю секретаря судового засідання Польової Ж.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кременець цивільну справу № 601/1447/18 за позовом ОСОБА_1 до державного підприємства «Кременецьке лісове господарство» про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі,

з участю позивача ОСОБА_1 та його представника - адвоката Остапчука П.І.

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до державного підприємства «Кременецьке лісове господарство» про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі від 23 червня 2017 року, стягнення моральної (немайнової) шкоди в розмірі 20 000 грн. та судових витрат по справі.

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали та пояснили, що рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області від 23 червня 2017 року ОСОБА_1 поновлено на посаді лісничого Кременецького лісництва ДП «Кременецьке лісове господарство» з 03 січня 2017 року, стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу та моральну (немайнову) шкоду. Рішення суду в частині поновлення позивача на роботі допущено до негайного виконання. Вказане рішення після оскарження його в апеляційному та касаційному порядку залишено без змін. Незважаючи на це, відповідач лише 12 липня 2018 року видав наказ, яким поновив ОСОБА_1 на посаді лісничого Кременецького лісництва ДП «Кременецьке лісове господарство». Оскільки відповідач затримав виконання рішення суду від 23.06.2017 року, тому зобов»язаний сплатити позивачу середній заробіток за затримку виконання рішення про поновлення на роботі за період з 24 червня 2017 року по 12 липня 2018 року, що становить 99 380 грн. 97 коп. Окрім того, незаконними діями відповідача ОСОБА_1 завдано моральну шкоду, яка виразилась в душевних стражданнях з приводу протиправної поведінки роботодавця, потребі вживати додаткових заходів до організації свого життя і відновлення порушених прав. Протягом вказаного періоду позивач не мав коштів для утримання своєї сім»ї та оплати комунальних послуг, цим самим його сім»я була позбавлена можливості ведення звичайного способу проживання. Спричинену моральну школу позивач оцінює в розмірі 20 000 грн. Позивач та його представник просять заявлені ними позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоча про день, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Причини його неявки суду невідомі.

Судом прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі частини 4 статті 223 та частини 1 статті 281 ЦПК України, оскільки відповідач належним чином повідомлявся про день, час і місце судового засідання, не з'явився в судове засідання без поважних причин і не повідомив причини неявки та не подав відзив.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши представлені сторонами докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області від 23 червня 2017 року поновлено ОСОБА_1 на посаді лісничого державного підприємства «Кременецьке лісове господарство» з 03 січня 2017 року; стягнуто з державного підприємства «Кременецьке лісове господарство» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 44550 гривень 09 копійок та 5000 гривень на відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Стягнуто з державного підприємства «Кременецьке лісове господарство» в користь держави 1280 гривень судового збору. Рішення в частині поновлення на роботі та стягнення середньомісячного заробітку за місяць допущено до негайного виконання.

Ухвалою апеляційного суду Тернопільської області 20 вересня 2017 року та постановою Верховного суду від 04 червня 2018 року залишено без змін рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 23 червня 2017 року.

Зазначені судові рішення набрали законної сили.

З довідки про середню заробітну плату № 01 від 05.01.2017 року, яка видана ДП «Кременецьке лісове господарство» слідує, що середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 становить 380 грн. 77 коп.

В силу вимог ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частина перша статті 235 КЗпП України передбачає, що у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв'язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню (ч.7 ст.235 КЗпП України).

Негайне виконання судового рішення полягає в тому, що воно набуває властивостей обов'язковості і підлягає виконанню не з моменту набрання ним законної сили, а негайно з часу його оголошення в судовому засіданні.

Рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 23 червня 2017 року містить вказівку про те, що воно у частині поновлення на роботі та стягнення середньомісячного заробітку за один місяць підлягає до негайного виконання.

Таким чином, з огляду на принцип загальнообов'язковості судових рішень за змістом статей 18, 430 ЦПК України судові рішення, які відповідно до закону підлягають негайному виконанню, є обов'язковими для виконання, зокрема, посадовими особами, від яких залежить реалізація прав особи, підтверджених судовим рішенням.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 34 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», належним виконанням судового рішення про поновлення на роботі слід вважати видання власником про це наказу, що дає можливість працівнику приступити до виконання своїх попередніх обов'язків.

Отже, аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що законодавець передбачає обов'язок роботодавця добровільно і негайно виконати рішення суду про поновлення працівника на роботі і цей обов'язок полягає у тому, що у роботодавця обов'язок видати наказ про поновлення працівника на роботі виникає відразу після оголошення рішення суду, незалежно від того, чи буде дане рішення суду оскаржуватися.

Згідно наказу № 233-к від 12.07.2018 року, виданого ДП «Кременецьке лісове господарство», ОСОБА_1 поновлено на посаді лісничого ДП «Кременецьке лісове господарство» на виконання рішення Кременецького районного суду від 23 червня 2017 року.

Статтею 236 КЗпП України встановлено, що у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

У судовому засіданні встановлено несвоєчасне виконання ДП «Кременецьке лісове господарство» рішення Кременецького районного суду суду Тернопільської області від 23 червня 2017 року про поновлення на роботі ОСОБА_1

При цьому, судом враховуються висновки постанови Верховного Суду від 25.07.2018 року у справі №552/3404/17 (№61-8881св18) про те, що положення статті 236 КЗпП України встановлюють відповідальність роботодавця у вигляді стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі працівника з метою компенсації йому втрат від неотримання зарплати чи неможливості працевлаштування. Вимушений прогул це час, протягом якого працівник з вини власника або уповноваженого ним органу був позбавлений можливості працювати.

Відповідачем не надано до суду належних та допустимих доказів, які б спростовували доводи позивача в частині несвоєчасного виконання судового рішення про поновлення на посаді ОСОБА_1

При визначенні середньої заробітної плати слід виходити з того, що в усіх випадках, коли за чинним законодавством вона зберігається за працівниками підприємств, установ, організацій, це слід робити відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ від 08.02.1995р. №100 (із змінами і доповненнями). Цей нормативний акт не застосовується лише тоді, коли середня заробітна плата визначається для відшкодування шкоди, заподіяної ушкодженням здоров'я та призначення пенсії.

Відповідно до абз.3 п.32 постанови Пленуму Верхового Суду України від 06.11.1992р. № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу в зв'язку з незаконним звільненням або переведенням, відстороненням від роботи - невиконанням рішення про поновлення на роботі, затримкою видачі трудової книжки або розрахунку він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні два календарні місяці роботи. Для працівників, які пропрацювали на даному підприємстві (в установі, організації) менш двох місяців, обчислення проводиться з розрахунку середнього заробітку за фактично відпрацьований час. При цьому, враховуються положення Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року N 100 ( 100-95-п ) (зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 1995 року N 348).

Пунктом 5 розділу ІV вказаного Порядку визначено, що нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача є підставними, а тому за період з 24 червня 2017 року по 12 липня 2018 року відповідач зобов'язаний виплатити ОСОБА_1 99 380 грн. 97 коп., виходячи із наступного розрахунку: червень 2017 року: 4 робочі дні х 380 грн. 77 коп. (середньоденна заробітна плата) = 1523,08 грн.; липень 2017 року: 21 р.дн. х 380 грн. 77 коп. (середньоденна заробітна плата) = 7 996,17 грн.; серпень 2017 року: 22 р.дн. х 380 грн. 77 коп. (середньоденна заробітна плата) = 8 376,94 грн.; вересень 2017 року: 21 р.дн. х 380 грн. 77 коп. (середньоденна заробітна плата) = 7996,17 грн.; жовтень 2017 року: 21 р.дн. х 380 грн. 77 коп. (середньоденна заробітна плата) = 7996,17 грн.; листопад 2017 року: 22 р.дн. х 380 грн. 77 коп. (середньоденна заробітна плата) = 8 376,94 грн.; грудень 2017 року: 20 р.дн. х 380 грн. 77 коп. (середньоденна заробітна плата) = 7615,40 грн.; січень 2018 року: 21 р.дн. х 380 грн. 77 коп. (середньоденна заробітна плата) = 7996,17 грн.; лютий 2018 року: 20 р.дн. х 380 грн. 77 коп. (середньоденна заробітна плата) = 7615,40 грн.; березень 2018 року: 21 р.дн. х 380 грн. 77 коп. (середньоденна заробітна плата) = 7996,17 грн.; квітень 2018 року: 19 р.дн. х 380 грн. 77 коп. (середньоденна заробітна плата) = 7234,63 грн.; травень 2018 року: 21 р.дн. х 380 грн. 77 коп. (середньоденна заробітна плата) = 7996,17 грн.; червень 2018 року: 20 р.дн. х 380 грн. 77 коп. (середньоденна заробітна плата) = 7615,40 грн.; липень 2018 року: 8 р.дн. х 380 грн. 77 коп. (середньоденна заробітна плата) = 3046,16 грн. Всього: 99 380 грн. 97 коп.

Слід зазначити, що в даному випадку суд визначив до стягнення із ДП «Кременецьке лісове господарство» на користь ОСОБА_1 середнього заробітку у розмірі 99 380 грн. 97 коп. без віднімання сум податків, обов'язкових платежів та зборів. Останні підлягають нарахуванню роботодавцем при виконанні відповідного судового рішення, внаслідок чого виплачена працівнику сума зменшується на суму податків і зборів.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення середнього заробітку є підставні та підлягають до задоволення шляхом стягнення із ДП «Кременецьке лісове господарство» в його користь 99 380 грн. 97 коп. середнього заробітку за затримку виконання рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 23 червня 2017 року.

Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Щодо моральної шкоди, то суд вважає, що в цій частині позов підлягає до часткового задоволення та з відповідача слід стягнути в користь позивача 5 000 грн. моральної (немайнової) шкоди, яка полягає в моральних переживаннях, порушені нормального способу його життя, завдані клопотів членам його сім'ї.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

Із врахуванням наведеного суд вважає, що із відповідача слід стягнути на користь позивача понесенні останнім судові витрати по справі, які становлять 6 342 грн. - втрати на професійно правничу допомогу. Окрім того, з відповідача слід стягнути 1409 грн. 60 коп. судового збору в дохід держави.

Керуючись статями 4, 12, 42, 81, 133, 141, 263, 264, 265, 268, 280-283 ЦПК України, статтями 235, 236, 237-1 КЗпПУ суд -

вирішив:

Ухвалити заочне рішення.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства «Кременецьке лісове господарство» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 23 червня 2017 року про поновлення на роботі з 24 червня 2017 року по 12 липня 2018 року в розмірі 99 380 (дев»яносто дев»ять тисяч триста вісімдесят) гривень 97 (дев»яносто сім) копійок.

Стягнути з державного підприємства «Кременецьке лісове господарство» на користь ОСОБА_1 завдану моральну (немайнову) шкоду в розмірі 5 000 ( п»ять тисяч) гривень.

Стягнути із державного підприємства «Кременецьке лісове господарство» на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі в розмірі 6 342 (шість тисяч триста сорок дві) гривні.

Стягнути із державного підприємства «Кременецьке лісове господарство» в користь держави 1409 (одну тисячу чотириста дев»ять) гривень 60 (шістдесят) копійок судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 19.02.2019 року.

Позивач: ОСОБА_1, місце проживання: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1.

Відповідач: державне підприємство «Кременецьке лісове господарство», місцезнаходження, вул. Акімова, 26 м. Кременець Тернопільської області, .

Головуючий: