Єдиний унікальний номер судової справи: 225/6952/18
Номер провадження: 2/225/180/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2019 року м.Торецьк

Дзержинський міський суд Донецької області в складі:

головуючого судді Нємиш Н.В.,

за участю

секретаря судового засідання Андрієвої Т.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Дзержинського міського суду Донецької області цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовом представника позивача - ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 до Війського - цивільної адміністрації міста Торецьк Донецької області про визнання права власності,-

ВСТАНОВИВ:

20.11.2018 року представник позивача - ОСОБА_1, який діє в інтересах позивача ОСОБА_2 на підставі довіреності, звернувся до Дзержинського міського суду Донецької області із позовом до Війського - цивільної адміністрації м. Торецьк Донецької області про визнання права власності на житловий будинок АДРЕСА_1, визначений в технічному паспорті під літерами - «А-1», «а», загальною площею - 77,5 м.кв. та житловою площею - 46,6 м.кв., зі всіма надвірними спорудами та господарськими будівлями, зокрема, сарай - «Б», гараж - «Ж», огорожа «N», в порядку спадкування за законом після смерті батька - ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року в м. Торецьку Донецької області. В обґрунтування позову зазначив наступне.

Відповідно до рішення виконавчого комітету Дзержинської міської ради від 1986 року батько позивача ОСОБА_3 отримав у постійне безстрокове користування земельну ділянку площею 856 м.кв. для будівництва та обслуговування житлового будинку АДРЕСА_1.

Оформивши всі необхідні документи, ОСОБА_3 розпочав будівництво, яке було завершено у 1989 році. Після чого він разом з родиною оселився в ньому, розпочав його експлуатацію для власного проживання та на правах власника здійснював володіння, користування та розпорядження майном.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_3 помер, після його смерті відкрилася спадщина на майно, що належало спадкодавцю на праві власності, єдиним спадкоємцем якого за законом є син ОСОБА_2, який фактично прийняв спадщину, тому що проживав разом з батьком на момент смерті. ОСОБА_2 у встановленому порядку та визначені законом строки звернувся до Торецької державної нотаріальної контори за оформленням спадщини, до складу якої увійшов житловий будинок АДРЕСА_1 (попередня назва Дзержинськ) Донецької області, але свідоцтва про право на спадщину отримати не зміг внаслідок відсутності у спадкодавця оформленних правовстановлюючих документів на спадкове майно. ОСОБА_2 з`ясовано, що за своє життя батько закінчив будівництво житлового будинку, але не зареєстрував його у встановленому порядку та не отримав відповідного свідоцтва про право власності. Даний факт є перешкодою для реалізації позивачем свого права на отримання спадщини і визнання за ним права власності на спадкове майно, що є стало підставою для звернення до суду.

Позивач та його представник до суду не з'явились, надали заяви з проханням справу розглянути за їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, наполягали на їх задоволенні.

Представник відповідача - Військово-цивільної адміністрації міста Торецьк Донецької області в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, ухвалити рішення відповідного до вимог чинного законодавства України.

Дослідив матеріали справи, суд доходить висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 228 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Частиною 2 наведеної норми право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до узагальнення судової практики, а саме листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст.ст.1217,1218,1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право на спадкування має особа, визначена у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Для спадкоємця, що прийняв спадщину, виникають як майнові права, так і обов'язки. До майнових прав належить, зокрема, право власності.

Судом встановлено, що відповідно до рішення виконавчого комітету Дзержинської міської ради 1986 року батько позивача ОСОБА_3 отримав у безстрокове користування земельну ділянку площею 856 м.кв. для будівництва та обслуговування житлового будинку АДРЕСА_1..

З технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок, що складений ТОВ «Проектне бюро «Геобудресурс» від 25.05.2018 року, вбачається, що житловий будинок АДРЕСА_1, складається з будинку: «А-1», «а» загальною площею 77,5 м.кв. та житловою площею 46,6 м.кв., зі всіма надвірними спорудами та господарськими будівлями - сарай - «Б», гараж- «Ж», огорожа - «N».

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_3 помер, що підтверджене свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 16.03.2016 року.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на майно, що належало спадкодавцеві на момент смерті на праві власності. ОСОБА_4 відмовилась від своєї частки у спадщині після смерті ОСОБА_3 на користь сина померлого ОСОБА_2, що підтверджується заявою ОСОБА_4 засвідченої державним нотаріусом ОСОБА_5 Єдиним спадкоємцем після померлого ОСОБА_3 за законом є його син ОСОБА_2, який у встановленому порядку та визначені законом строки звернувся до Торецької нотаріальної контори за оформленням спадщини, до складу якої увійшов житловий будинок АДРЕСА_1.

На підтвердження родинних зв'язків позивача з померлим ОСОБА_3 суду надано паспорт на ім'я ОСОБА_2; свідоцтво про народження ОСОБА_2 серії НОМЕР_3 від 14.11.2018 року.

Відповідно до постанови державного нотаріуса Торецької державної нотаріальної контори ОСОБА_6 про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 10.12.2016 року № 1849/02-14, ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок АДРЕСА_1 відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на зазначене нерухоме майно ОСОБА_3

Згідно ч.4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, тобто до 03.08.2004 року визнаються дійсними у разі відсутності їх держаної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або, якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації прав.

Порядок та умови прийняття в експлуатацію об'єктів будівництва вперше на законодавчому рівні було встановлено Постановою Кабінету Міністрів України від 5 серпня 1992 року №449 "Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів державного замовлення" (втратила чинність). Тобто до 5 серпня 1992 року не передбачалась процедура введення приватних житлових будинків в експлуатацію при оформленні права власності.

Враховуючи, що житловий будинок ОСОБА_3 був добудований до 1992 року, тобто до набрання чинності Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, то воно не підлягало введенню в експлуатацію та не було передбачено на той час інших додаткових процедур для набуття права власності на новостворене майно.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до п. 1 глави 13 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595, нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо: не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії.

Судом встановлено, що такі умови для одержання у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину у позивача відсутні з вищезазначених причин, тому вимоги його щодо визнання права власності на спадкове майно за ним при таких обставинах є обґрунтованими.

З викладеного вбачаються всі підстави для задоволення позовних вимог про визнання за позивачем права власності в порядку спадкування після смерті батька.

Керуючись ч.2 ст.328, ст.ст.16,1216,1218 ЦК України, ст.ст.19,81,89,141, 200, 263-265 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву представника позивача - ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 до Війського - цивільної адміністрації міста Торецьк Донецької області про визнання права власності- задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1 право власності на житловий будинок АДРЕСА_1, визначений у технічному паспорті під літерами - «А-1», «а» загальною площею 77,5 м.кв. та житловою площею 46,6 м.кв., зі всіма надвірними спорудами та господарськими будівлями - сарай - «Б», гараж- «Ж», огорожа - «N», в порядку спадкування за законом після смерті його батька - ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року в м. Торецьку Донецької області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення, може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до апеляційного суду Донецької області.

Відповідно до вимог п.15.5 Перехідних положень ЦПК України (в ред. з 15.12.2017 року) до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя: