Справа № 462/6261/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2019 року м.Львів

Залізничний районний суд міста Львові в складі головуючого судді Румілової Н.М., при секретарі Шиманській Я.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 01.10.2019 р. звернулась до суду з позовом, в якому зазначила, що 03 вересня 2019 року нею за договором купівлі - продажу придбано житловий будинок АДРЕСА_1 . У цей же день за нею на цей будинок зареєстровано право власності. Крім неї в квартирі зареєстрований, однак не проживає з жовтня 2009 року відповідач по справі ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Він не сплачує комунальні послуги, та не бере жодної участі в утриманні житла. Перешкод у користуванні житлом йому ніхто не чинить. Просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування будинком АДРЕСА_2 .

Ухвалою Залізничного районного суду м.Львова від 29 жовтня 2019 року відкрито позовне провадження за даною позовною заявою та призначено її розгляд в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін.

У вказаний строк відповідач не подав відзив на позовну заяву, який має відповідати вимогам ст.178 ЦПК України, поважних причин такого суду не повідомив.

У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи наведене, відповідно до ч.8 ст.178 та ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін, вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд виходить з такого.

Відповідно ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно зі ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно із ч.1 ст. 316 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування майном.

Судом встановлено, що позивачем ОСОБА_1 03 вересня 2019 року за договором купівлі - продажу придбано житловий будинок АДРЕСА_1 . У цей же день за нею на цей будинок зареєстровано право власності, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, номер витягу: 179627980 від 03 вересня 2019 року.

Згідно довідки з місця проживання про склад сім`ї, виданої Львівською міською радою Залізничної районної адміністрації відділу житлового господарства ЛКП «Левандівка» від 23 вересня 2019 року за № 4990 в будинку АДРЕСА_2 зареєстровані громадяни: ОСОБА_1 , власник, ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована 29.07.2008 р., ОСОБА_2 - піднаймач, ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований 23.10.2009 р., ОСОБА_4 , колишній власник, ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований 17.06.2008 р. Квартира складається з трьох кімнат, житловою площею 47,40 кв.м, загальною площею - 96,60 кв.м.

Як вбачається з Акта, складеного ЛКП «Левандівка», за №361 від 19.09.2019 року, за підписом уповноважених осіб ЛКП, а також сусідів ОСОБА_5 ( АДРЕСА_3 ), ОСОБА_6 ( АДРЕСА_3 ) та ОСОБА_7 ( АДРЕСА_2 ), відповідач ОСОБА_2 з жовтня 2009 року по даний час не проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Судом встановлено, що ОСОБА_2 не сплачує комунальні послуги, та не бере жодної участі в утриманні житла. Перешкод у користуванні житлом йому ніхто не чинить.

Конституцією України (ст.41) та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої України приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону від 17 липня 1997 року №475/97 ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., Першого протоколу та протоколів №2,№4 , №7 та № 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджується своїм майном на свій розсуд.

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст..150 ЖК, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливо лише на підставах, передбачених законодавством.

Суд вважає, що реєстрація відповідача на жилій площі, що належить позивачці на праві власності, будинку АДРЕСА_2 , перешкоджає у реалізації права власності у повному обсязі. Суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, оскільки відповідач в квартирі не проживає вже більше дев`яти років без поважних причин, а його реєстрація порушує права власника. Позовні вимоги підлягають задоволенню.

У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати в розмірі 768 гривні 40 копійок підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.2, 10, 12, 13, 263-265, 274 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , таким, що втратив право користування будинком АДРЕСА_2 .

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Текст судовогорішення виготовлено 27 грудня 2019 року.

Суддя: Н.М.Румілова