Справа №303/7354/18
2/303/258/19 ряд.стат.звіту № 49
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2019 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі: головуючого-судді Монич В. О.

при секретарі Лаврів Е.І.

Справа №303/7354/18 розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Мукачево цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дітей,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дітей. Свої вимоги мотивує тим, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 з 01.09.2012 року, який розірвано на підставі рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 19 березня 2018 року. У цьому шлюбі у сторін народилися діти: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Зазначає, що рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 03.11.2017 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі в розмірі по 1 300 гривень на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 26.09.2017 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Позивач також зазначає, що діти проживають з нею і всі витрати по забезпеченню дітей несе вона, однак донька ОСОБА_4 є дитиною інвалідом дитинства з діагнозом прогресуюча гідроцефалія стану після шунтування важкого ураження ЦНС у недоношеної дитини Форма ІПР №71 від 28.04.2017 року, також дитиною інвалідом підгрупи А, за діагнозом шунтована внутріутробна гідроцефалія, спастичний тетрапарез, гіпотрофія ваги, медичний висновок № 18/554, заключення комісії ЛКК від 07.11.2018 року і вона потребує особливого харчування, лікування та препаратів, що призводить до великих затрат. У цілому додаткові витрати, понесені позивачкою на утримання доньки, склали 55187,32 грн., отже батько повинен сплатити половину витрат на дітей, що складає 27594,00 грн.

Ухвалою суду від 10.12.2018 відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідач ОСОБА_2 який належним чином повідомлявся про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження, своїм правом подати відзив на позов, у встановлений судом строк, не скористався. Про розгляд справи повідомлявся належним чином.

Крім того, клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, а тому відповідно до частини 5 статті 279 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними в справі матеріалами.

Вивчивши матеріали справи та перевіривши їх наявними у справі доказами, суд приходить слідуючого висновку

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, що також встановлено статтею 12 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до слідуючого висновку.

Судом встановлено, що сторони є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвами про народження серії І-ФМ № 270715 від 13.08.2013 та серії І-ФМ № 364863 від 27.10.2016 ( а.с. 7-8).

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 16.03.2018 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано. ( а.с. 6).

Крім того, рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 03.11.2017 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь Кайнц Ю,Г. аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі в розмірі по 1 300 гривень на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 26.09.2017 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Відповідно до медичного висновку № 18/554 від 07.11.2018 року, ОСОБА_4 є дитиною інвалідом дитинства з діагнозом прогресуюча гідроцефалія стану після шунтування важкого ураження ЦНС у недоношеної дитини Форма ІПР №71 від 28.04.2017 року, також дитиною інвалідом підгрупи А, за діагнозом шунтована внутріутробна гідроцефалія, спастичний тетрапарез, гіпотрофія ваги. (а.с. 9-10).

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Положеннями статей 180, 183, 185, 193, 198, 199 СК України визначаються декілька способів виконання цього обовязку, зокрема: утримання неповнолітньої дитини, на що стягуються аліменти у частках від заробітку (доходу) або в твердій грошовій сумі (статті 180, 183); участь батьків у додаткових витратах на дитину, викликаних особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо) (стаття 185); утримання дитини, яка перебуває в закладі охорони здоровя, навчальному або іншому закладі, при цьому якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального або іншого закладу, аліменти можуть бути стягнуті з них на загальних підставах (стаття 193); обовязок батьків утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дітей, які потребують матеріальної допомоги, а також якщо повнолітні діти продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до досягнення ними 23 років, за умови, що батьки можуть надавати таку допомогу (стаття 198).

СК України виходить з принципу рівності прав та обов'язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов'язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого.

Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв'язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку.

За частиною другою статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобовязаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.

СК України виходить з принципу рівності прав та обовязків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах на дітей зобовязані обоє батьків, незалежно від того, з ким проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого.

Враховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. (Постанова ВСУ від 13 вересня 2017року у справі №6-1489цс17).

Як вбачається із матеріалів справи позивачем надані копії квитанції на придбання ліків на загальну суму 7689,15 грн., на лікувальне харчування - 9691,30 грн., обстеження та консультація лікарів 9959 грн., дитяче харчування 13411,60 грн., підгузники 7457,00 грн., засоби особистої гігієни дітей 2885,67 грн., витрати на придбання одягу для дітей на суму 867,00 грн., витрати на іграшки та канцелярські товари на суму 514,00 грн., оплата за дитячий садок у сумі 2712,6 грн., а всього на загальну суму 55 187,32 грн.

Визначаючи суму, яку слід стягнути з відповідача ОСОБА_2 як додаткові витрати на дитину, суд насамперед виходить з того, що сторони перебували в шлюбі до 16.03.2018 року, відповідно до рішення Мукачівського міськрайонного суду. Дослідивши надані копії квитанцій, вбачається, що надані позивачем квитанції на ліки а.с. 16-17 були придбані за час перебування сторін у шлюбі, а тому такі не можуть бути стягнуті з відповідача. Таким чином витрати повязані на ліки під час перебування сторін у шлюбі становлять 4517,46 грн., а тому виходячи з принципу рівності прав та обовязків батьків з відповідача підлягають стягненню витрати на ліки в сумі 2258,73 грн.

Суд вважає, що оплата на харчування дитини, засоби особистої гігієни, одяг, іграшки, канцелярські товари, оплата за дитячий садок є витратами, які понесені для забезпечення нормальних умов проживання дитини і їх не можна вважати такими як в розумінні ст. 185 СК України. Крім того, при визначенні розміру понесених позивачем додаткових витрат на лікування суд не приймає до уваги сплачені позивачем суми на вищевказані потреби дитини, оскільки такі були понесені сторонами в період перебування їх у шлюбі.

Таким чином суд вважає доведеним суму додаткових витрат в розмірі 4517,46 грн. на придбання ліків, з яких відповідач повинен відшкодувати 2258,73 грн.

За таких обставин суд вважає необхідним позов в частині стягнення додаткових витрат на дитину задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача 2258,73 грн. додаткових витрат на дитину.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати, від оплати яких було звільнено позивача.

Керуючись ст.ст. 258, 263-265, 268 ЦПК України, ст. 180, 181, 182, 183, 184, 185 Сімейного Кодексу України, суд

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, мешканки Мукачево, вул. Одеська, 2-А/36, Закарпатської області додаткові витрати на дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 2258,73 грн. ( дві тисячі двісті пятдесят вісім гривень).

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_6 Закарпатської област, судовий збір в сумі - 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп. в користь Держави.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляцйної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, мешканка Мукачево, вул. Одеська, 2-А/36, Закарпатської області, індекс 89600.

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, мешканець м.Мукачево, вул. Тімірязєва, 20 Закарпатської області, індекс 89600.

Головуючий В.О.Монич