17.12.2019 227/4618/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2019 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Любчик В.М.,

за участю

секретаря судового засідання Сафронової К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Добропілля за правилами загального позовного провадження позовну заяву ОСОБА_1 до Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, про встановлення факту, що має юридичне значення,-

в с т а н о в и в:

в жовтні 2019 року позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, про встановлення факту, що має юридичне значення.

В обґрунтування заявлених вимог вказувала на те, що звернулась до Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області з метою провести перерахунок пенсії у зв`язку з фактичним припиненням трудових відносин як непрацюючого пенсіонера. Згідно рішення Добропільського ОУ ПФУ № 3897 від 06.12.2018 року позивачці відмовлено у проведенні відповідного перерахунку пенсії, оскільки запис про дату її звільнення в трудовій книжці відсутній, за даними реєстру застрахованих осіб, інформація щодо припинення трудових відносин ОСОБА_1 з СТОВ «Шахово» відсутня. Позивачка з 13 квітня 2017 року фактично виконувала обов`язки головного бухгалтера та директора СТОВ «Шахово». 26 січня 2018 року головним засновником СТОВ «Шахово» - ПАТ «Огнеупорнеруд» за протоколом № б/н було прийнято рішення про ліквідацію підприємства та припинення з 27.01.2018 року повноважень позивача як директора із забороною з цього моменту здійснювати будь-які дії відносно товариства без погодження призначеного ліквідатора СТОВ «Шахово» Швиденко Ю.І. Наказ про звільнення позивачки з посади директора ліквідатором не виносився, відповідний запис у трудовій книжці не робився, проте з 27 січня 2018 року повноваження ОСОБА_1 у якості директора СТОВ «Шахово» були припинені. Встановлення юридичного факту щодо звільнення позивачці необхідно для проведення перерахунку пенсії у зв`язку з фактичним припиненням трудових відносин, як непрацюючого пенсіонера.

Враховуючи викладене, позивачка просить суд встановити факт її звільнення з посади головного бухгалтера СТОВ «Шахово» з моменту ліквідації товариства - з 10 серпня 2018 року, та з посади директора СТОВ «Шахово» з моменту прийняття засновником рішення з 27 січня 2018 року.

Позивачка ОСОБА_1 в відкрите судове засідання не з`явилась, в позовній заяві зазначила про розгляд справи у її відсутність.

Представник відповідача Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області в відкрите судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи у їх відсутність, проти задоволення позову в заперечують.

Відповідно до ст. 223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

З урахуванням ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених вимог, дослідивши матеріали справи і докази в їх сукупності, приходить до наступного висновку.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

За статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності й спеціалізації та визначається законом.

За вимогами частини першої статті 18 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Важливість визначення юрисдикції підтверджується як закріпленням у Конституції України принципу верховенства права, окремими елементами якого є законність, правова визначеність та доступ до правосуддя, так і прецедентною практикою Європейського суду з прав людини.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, в якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа.

Предметна юрисдикція - це розмежування компетенції цивільних, кримінальних, господарських та адміністративних судів. Кожен суд має право розглядати і вирішувати тільки ті справи (спори), які віднесені до їх відання законодавчими актами, тобто діяти в межах установленої компетенції.

При визначенні предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Зі змісту позовної заяви ОСОБА_1 вбачається, що встановлення факту звільнення їй необхідно для перерахунку пенсії у зв`язку з фактичним припиненням трудових відносин, як непрацюючого пенсіонера.

В листопаді 2018 року позивачка зверталась до Добропільського об`єднаного управління пенсійного фонду України Донецької області із заявою про перерахунок пенсії у зв`язку зі звільненням. Рішенням № 3897 від 06 грудня 2018 року позивачці було відмовлено в перерахунку пенсії у зв`язку із звільненням, оскільки відповідно до трудової книжки від 15.02.1972 року заявниця працює в СТОВ «Шахово» з 02.01.2002 року. Запис про дату звільнення з роботи в трудовій книжці відсутній. За даними реєстру застрахованих осіб відсутня інформація щодо припинення трудових відносин ОСОБА_1 з підприємством у зв`язку з ненаданням звітності по сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю «Шахово» починаючи з серпня 2018 року. У разі незгоди з рішенням заявнику запропоновано його оскаржити до головного управління пенсійного фонду України в Донецькій області або в судовому порядку (а.с.18-19).

Органи ПФУ фактично не визнали право позивачки на перерахунок пенсії у зв`язку зі звільненням та відмовилися провести такий перерахунок у зв`язку з відсутністю в трудовій книжці запису про дату звільнення з роботи. Разом з тим зазначили, що за даними реєстру застрахованих осіб відсутня інформація щодо припинення трудових відносин ОСОБА_1 з підприємством у зв`язку з ненаданням звітності по сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю «Шахово» починаючи з серпня 2018 року.

Отримавши відмову органу, який призначає пенсії, ОСОБА_1 її в установленному законом порядку не оскаржила, а звернулася до суду із позовом про встановлення факту її звільнення з посади головного бухгалтера та посади директора СТОВ «Шахово», оскільки в її трудовій книжці відсутній запис про припинення трудових відносин із роботодавцем, на момент розгляду справи діяльність СТОВ «Шахово» юридично припинено, документи з основної діяльності та кадрових питань підприємства на зберігання до архівного відділу Добропільської районної ради не надходили.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (Далі - Порядок) передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків (п. п. 1, 2 Порядку).

Пунктом 18 Порядку передбачено, що за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Згідно п. 25 Порядку у тих випадках, коли періоди роботи зараховуються до трудового стажу на підставі показань свідків, один із яких свідчить про роботу заявника за більший період, ніж інші, встановленим вважається період, який підтверджений двома або більше свідками.

Таким чином, вказаним Порядком передбачено, що підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду України, а не судами.

Крім того, Верховний Суд України у листі від 01.01.2012 «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначив, що не можуть бути встановлені в судовому порядку, зокрема, факти щодо трудового стажу (для призначення пенсій та допомоги по тимчасовій непрацездатності, нарахування надбавок та інших пільг).

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затверджений постановою Правління ПФУ від 25 листопада 2005 року № 22-1 (далі - Порядок № 22-1).

Пунктами 4.1 та 4.3 розділу ІV Порядку № 22-1 визначено, що орган, який призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший на підставі звернення особи з відповідною заявою.

Не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 розділу ІV), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до ПФУ.

Згідно п. 4.7. вказаного Порядку право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

За змістом ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Разом з тим, не можуть розглядатися у порядку цивільного судочинства заяви про встановлення фактів трудового стажу. Відмова відповідного органу у встановленні таких фактів може бути оскаржена заінтересованою особою до адміністративного суду.

Частиною першою статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено право кожної особи звернутися до адміністративного суду, якщо вона вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв`язку зі здійсненням суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій. Зокрема, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).

ПФУ (його територіальні органи) є суб`єктом владних повноважень, наділеним владними управлінськими функціями у сфері пенсійного забезпечення.

Аналогічний правовий висновок міститься у Постанові Великої Палати Верховного Суду України від 04 вересня 2019 року № 14-369цс19.

Враховуючи викладене, та те, що вирішення спору із суб`єктом владних повноважень щодо права на перерахунок пенсії у зв`язку зі звільненням має розглядатись в позовному провадженні за правилами адміністративного судочинства, суд вважає за необхідне в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.

При цьому позивачу слід роз`яснити його право на судовий захист у порядку адміністративного судочинства.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

у задоволенні позову ОСОБА_1 до Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, про встановлення факту що має юридичне значення відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького апеляційного суду через Добропільський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а після її функціонування, безпосередньо до Донецького апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 24 грудня 2019 року.

Суддя В.М. Любчик

17.12.2019