Справа № 214/6747/19
2/214/2822/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

23 грудня 2019 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Прасолова В.М.

при секретарі Улятовській М.О.

за участю представника позивачки - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 , поданої її представником адвокатом Бібіком Геннадієм Петровичем, до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивачки ОСОБА_2 адвокат Бабаік Г.П., звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , в якому просить суд: поділити між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 сумісно набуте ними майно, визнавши за ОСОБА_2 право власності на Ѕ частку двокімнатної квартири АДРЕСА_1 ; стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати в розмірі 768 грн.40 коп. сплаченого судового збору та витрати пов`язані з розглядом справи в розмірі 2000 грн. сплачених за надання правової допомоги, 500 грн. за складання висновку про оцінку спірного нерухомого майна.

В обґрунтування пред`явлених вимог зазначено наступне. 07 травня 2009 року між позивачкою ОСОБА_2 та відповідачем ОСОБА_3 було укладено шлюб, від якого сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 11 грудня 2012 року приватним нотаріусом Криворізького МНО Дніпропетровської області, ОСОБА_5 під реєстраційним № 2925 відповідач, за письмовою згодою позивача (підтверджується пунктом 4.5 договору), набув за їх спільні кошти у спільну сумісну власність подружжя, двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 . Державна реєстрація права власності відбулася 24.01.2013 року, що підтверджується витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно сформованого 04.02.2013 року за №271102. Рішенням Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу від 15 жовтня 2016 року шлюб між сторонами було розірвано. В своєму позові про розірвання шлюбу відповідач зазначав, що спір про поділ спільного майна подружжя між ними відсутній. Напроти згодом після розірвання шлюбу в приватному спілкуванні з позивачем відповідач почав наголошувати на тому, що вона не має жодних прав на спірну квартиру, що і спонукає позивача до подання даного позову в межах строку позовної давності. Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Отже, враховуючи дане положення та вищевикладені обставини спірне нерухоме майно є спільною сумісною власністю сторін. Виходячи з положення ч.1 та 2 ст.372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними і у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Стаття 70 СК України також визначає, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Вважає, що оскільки ніякого договору про набуте майно між сторонами не було воно належить кожному з них у рівних частках, тобто по Ѕ частині. Понесені позивачем витрати на час подання позову становлять: 768 грн. 40 коп. - сума сплаченого судового збору, правова допомога на представлення інтересів по справі, а саме складання та подання позову, участь на боці позивача в судових засіданнях, що підтверджується квитанцією в розмірі 2000 грн. та вартості складання висновку про оцінку спірного майна в сумі 500 грн.

У судовому засіданні представник позивачки позов підтримав повністю.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, від представника відповідача адвоката Копійко А.А. 27 листопада 2019 року надійшов відзив, згідно якого останній просить відмовити у задоволенні позову, оскільки вважає позовні вимоги безпідставними, так як відповідачем жодних прав позивача, як сумісного власника квартири, не порушувались (володіння, розпорядження, користування). Позивач не надав жодних доказів про порушення його прав, свобод чи законних інтересів.

23 грудня 2019 року від представника відповідача адвоката Копійко А.А. надійшла заява, згідно якої останній зазначив, що розгляд справи просить проводити за відсутності відповідача та представника відповідача. Заяву про часткове визнання позовних вимог підтримує у повному обсязі та просить суд її прийняти. На підставі ст. 206 ЦПК України відповідач визнає позовні вимоги позивача частково, та просить розподілити між позивачем та відповідачем сумісно набуте ними майно, визнавши за кожним із них право власності на 1/2 частку двокімнатної квартири АДРЕСА_1 . Відповідачу відомі наслідки часткового визнання позовних вимог позивача. Щодо розподілу сплаченого судового збору в розмірі 786 грн. 40 коп. при ухваленні рішення просить врахувати ч. 1 ст. 142 ЦПК України. В частині позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача понесених нею витрат пов`язаних з розглядом справи в розмірі 2000 грн. сплачених за надання правової допомоги, 500 грн. за складання висновку про оцінку спірного нерухомого майна прошу відмовити, так як відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. З додатків доданих до позовної заяви не зрозуміло, які саме понесено витрати та які послуги надано чи будуть надаватись позивачу. Так, взяти до уваги квитанцію № 124764 про надання юридичної консультації, то залишається не зрозумілим, яка саме послуга надавалась, так, як отримані кошти у розмірі 2000 грн. сплачені за умовами договору «Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу», можуть стосуватись наданих послуг на правову допомогу позивачу у даній справі.

Відповідно до ч.6 ст.263 ЦПК України, якщо одна зі сторін визнала пред`явлену до неї вимогу повністю або частково до початку розгляду справи, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам ст.206 ЦПК України.

Керуючись положеннями ст.206 ЦПК України, а саме визнання представником відповідача позову, у судовому засіданні встановлено, що маються законні підстави для задоволення позову, тому що визнання позову представником відповідача не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб та відповідає інтересам ОСОБА_2 .

Вирішуючи питання про відшкодування судових витрат суд виходить з наступного.

Як передбачено ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

Згідно ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи; до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Оскільки позов задоволений, то на користь позивачки належить стягнути в повному обсязі судові витрати в розмірі 768 грн.40 коп. сплаченого судового збору та 500 грн. за складання спеціалістом висновку про оцінку спірного нерухомого майна.

Як передбачено ст. 137 УПК України, розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат; для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги; розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Стосовно витрат на правову допомогу суд приймає до уваги, що позивачка не надала детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат. Враховуючи нескладний характер справи, зважаючи на клопотання представника відповідача, суд вважає, що є підстави зменшити розмір, який підлягає стягненню з відповідача цих витрат, до 1000 грн. 00 коп.

Керуючись ст.ст.180-183, 198-201 СК України, ст.ст.2, 4, 5, 12, 13, 19, 76-81, 89, 95, 133, 141, 206, 223, 258-259, 263-265, 273, 274-279, 354, 355, п.15 Перехідних положень ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя задовольнити.

Поділити між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 сумісно набуте ними майно, визнавши за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , право власності на Ѕ частку двокімнатної квартири АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , на користь ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , витрати по сплаті судового збору в розмірі 768 грн. 40 коп., витрати пов`язані із залученням спеціаліста в розмірі 500 грн. 00 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 1000 грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дати підписання шляхом подання апеляційної скарги через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження, або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складено 27 грудня 2019 року.

Головуючий суддя В.М. Прасолов