ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5744/19 Справа № 2-3636/11 Суддя у 1-й інстанції - Дубіжанська Т.О. Суддя у 2-й інстанції - Куценко Т. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2019 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого Куценко Т.Р.,

суддів: Демченко Е.Л., Макарова М.О.,

за участю секретаря Синенка Є.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_1 ,

на ухвалу Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 14 березня 2019 року у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 про визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого листа у цивільній справі № 2-3636/11 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого листа у цивільній справі № 2-3636/11 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості (а.с. 80-81).

Ухвалою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 14 березня 2019 року у задоволення вищевказаної заяви відмовлено (а.с. 95-97).

Не погодившись з ухвалою суду, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, просить ухвалу суду скасувати та постановити нове рішення яким заяву про визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчий лист задовольнити, посилаючись на те, що ухвала суду постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права (а.с. 100-102).

Розглянувши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви суд першої інстанції виходив з того, що заявником до суду не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження заявлених вимог та не доведено наявності правових підстав для визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого листа № 2-3636/11, виданого Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська 21 травня 2012 року.

Колегія суддів погоджується з даними висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 14 березня 2012 року по цивільній справі № 2-3636/11 було частково задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму основного боргу у розмірі 83 408 грн. 12 коп., 3% річних у розмірі 4 933 грн. 45 коп., судові витрати у розмірі 1 003 грн. 42 коп., а всього 89 344 грн. 99 коп. Вказане рішення суду набрало законної сили.

21 травня 2012 року на виконання вищевказаного рішення суду по цивільній справі № 2-3636/11 Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська було видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості у загальному розмірі 89 344 грн. 99 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Так, підстави для визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, визначені у частині 2 статті 432 ЦПК України, відповідно до якої суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяють на дві групи: 1) матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання); 2) процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду та приходить до висновку, що суд першої інстанції прийшов до вірного висновку щодо відмови у задоволенні заяви, оскільки заявником не не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження заявлених вимог та не доведено наявності правових підстав для визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого листа № 2-3636/11, виданого Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська 21 травня 2012 року.

Суд першої інстанції твердження заявника про те, що строк пред`явлення до виконання виконавчого листа № 2-3636/11 закінчився 21 травня 2013 року не взяв до уваги, у зв`язку з тим, що вони є недоведеними жодними доказами, оскільки строк пред`явлення виконавчого листа до виконання міг перериватися пред`явленням виконавчого документа до виконання, а після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється.

Також, суд першої інстанції не прийняв посилання заявника на те, що виконавче провадження ВП № 34453420, в рамках якого постановою головного державного виконавця Бабушкінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Пасовою О.О. було винесено постанову про арешт майна боржника ОСОБА_1 та оголошення заборони на його відчуження від 01.10.2012 року (реєстраційний номер обтяження в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна - 13257929), було відкрито саме з примусового виконання виконавчого листа № 2-3636/11, виданого Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська 21 травня 2012 року, оскільки дане посилання не підтверджене жодними доказами, а також, суд звернути увагу на те, що згідно наявних у справі матеріалів виконавчий лист № 2-3636/11, виданий Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська 21 травня 2012 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості у загальному розмірі 89 344 грн. 99 коп., перебував на виконанні у Красногвардійському відділі державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції та примусове виконання за вказаним виконавчим листом здійснювалось в рамках виконавчого провадження ВП № 32953533 .

Колегія суддів погоджується з даними висновками суду, оскільки дані твердження та посилання заявника не підтверджені жодними доказами та спростовуються матеріалами справи.

Відповідно до вимог ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Дослідивши наведені обставини та враховуючи приведені норми процесуального права, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції вірно застосував норми процесуального права, та дійшов до обгрунтованого висновку про відмову у задоволенні вказаної заяви.

Доводи скарги фактично зводяться до незгоди заявника із мотивами ухвали суду, які наведені в її обґрунтування.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додтриманням норм матеріального і процесуального права.

Тому, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а ухвала Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 14 березня 2019 року підлягає залишенню без змін.

керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 14 березня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Постанова суду може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: Т.Р. Куценко

Судді: Е.Л. Демченко

М.О. Макаров