Ухвала

Іменем України

11 лютого 2019 року

м. Київ

справа № 442/3509/18

провадження № 61-2650ск19

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Хопти С. Ф.,

розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 26 червня 2018 року та постанову Львівського апеляційного суду від 27 грудня 2018 року у справі за поданням державного виконавця Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області про визначення частки майна в спільній сумісній власності,

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції

у Львівській області (далі - Дрогобицький міськрайонний ВДВС ГТУЮ

у Львівській області) ОСОБА_6 звернулась до суду з поданням про визначення частки майна у спільній сумісній власності, просила визначити частку майна ОСОБА_4 у квартирі АДРЕСА_1, якою він володіє спільно з ОСОБА_7, у розмірі 1/2 частки

та надати дозвіл на реалізацію 1/2 частки вказаної квартири.

Подання обґрунтовано тим, що на виконанні в Дрогобицькому міськрайонний ВДВС ГТУЮ у Львівській області перебуває виконавче провадження № 55955379 на підставі виконавчого листа Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 07 лютого 2018 року

№ 442/6612/17 про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_8

13 400 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 364 408 грн,

3% річних за користування коштами у сумі 33 841, 75 грн та судового збору

у розмірі 3 493, 39 грн. Оскільки державний виконавець встановив відсутність нерухомого чи рухомого майна у боржника, що унеможливлює виконання судового рішення, тому державний виконавець вважала, що стягнення необхідно звернути на майно боржника, яке перебуває у спільній сумісній власності, тобто на 1/2 частки квартири АДРЕСА_1, якою він володіє спільно з ОСОБА_7

Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області

від 26 червня 2018 року, залишеною без змін постановою Львівського апеляційного суду від 27 грудня 2018 року, подання державного виконавця Дрогобицького міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Львівській області задоволено частково.

Визначено, що ОСОБА_4 належить 1/2 частки квартири АДРЕСА_1, якою він володіє спільно з

ОСОБА_7

У задоволенні іншої частини подання відмовлено.

У касаційній скарзі представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5

просить скасувати оскаржені судові рішення та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій положень ЦК України, СК України, Закону України «Про виконавче провадження» та порушення норм процесуального права.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу, обґрунтовано тим, що державний виконавець, звертаючись до суду із поданням, не з'ясував, чи є зазначена квартира спільною сумісною власністю подружжя, оскільки відповідні обставини підлягають встановленню у визначеному законом порядку.

Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Частиною п'ятою статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається також на належне боржнику інше майно, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення.

У відповідності до статті 443 ЦПК України питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного чи приватного виконавця.

Судами встановлено що квартира АДРЕСА_1 є об'єктом спільного майна подружжя, оскільки доказів належності вказаної квартири на праві особистої приватної власності дружині ОСОБА_4 жодним із подружжя не надано, презумпцію спільності майна подружжя, встановлену статтею 60 СК України, не спростовано.

Суд першої інстанції з висновками якого погодився і суд апеляційної інстанції, встановивши що спірна квартира належить на праві спільної сумісної власності боржнику, а інше майно у нього відсутнє, дійшов правильного висновку про наявність підстав для часткового задоволення подання державного виконавця про визначення частки майна боржника.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України у відкритті касаційного провадження у справі належить відмовити, якщо суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України у справі з ціною позову, що не перевищує п'ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (крім справ, які відповідно до цього кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Зі змісту касаційної скарги та оскаржених судових рішень не вбачається неправильного застосування судами норм матеріального права, положень Закону України «Про виконавче провадження», порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною п'ятою статті 394 ЦПК України, у разі якщо суддя-доповідач дійде висновку, що подана касаційна скарга є необґрунтованою, вирішення питання про відкриття провадження здійснюється постійною колегією суддів, до складу якої входить суддя-доповідач. Якщо жоден суддя із складу колегії не дійде висновку про необхідність відкриття касаційного провадження через необґрунтованість скарги, колегія суддів постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою, п'ятою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 26 червня

2018 року та постанову Львівського апеляційного суду від 27 грудня

2018 року у справі за поданням державного виконавця Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області про визначення частки майна в спільній сумісній власності - відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

О. В. Білоконь

С. Ф. Хопта