Справа № 286/1296/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2019 року м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Кулініча Я. В.

з секретарем Грищенко Н. А.,

з участю: представника позивачів ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Овруч справу за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до Державного підприємства Центр Державного земельного кадастру про усунення порушень прав споживача з послуг по договору про розроблення проекту землеустрою, стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди , -

В С Т А Н О В И В:

22.04.2019 року ОСОБА_3 , яка проживає в АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 , яка проживає в АДРЕСА_2 , ОСОБА_5 , який проживає по АДРЕСА_3 , звернулися до суду з позовом до Державного підприємства «Центр Державного земельного кадастру», яке розташоване в м. Київ по вул. Народного Ополчення, 3,в якому просить визнати незаконним договір від 28 липня 2016 року №078 про розроблення проекту землеустрою по земельній ділянці для ведення особистого підсобного господарства в с. Коренівка Овруцького району Житомирської області, укладений між ними та відповідачем та просять стягнути з відповідача сплачені кошти в сумі 3182,65 грн., проценти за користування грошима в сумі 1526,41 грн. та відшкодування моральної шкоди по 5000 грн. кожному.

Мотивуючи тим, що між позивачами та відповідачем було укладено договір №078 про розроблення проекту землеустрою по земельній ділянці для ведення особистого підсобного господарства в с. Коренівка, Овруцького району Житомирської області. Однак, згідно до умов договору, виконавець у встановлений договором строк роботи не виконав посилаючись на відсутність компетентних спеціалістів, які зі слів виконавця звільнилися з роботи. Після неодноразових звернень до виконавця робіт з вимогою виконати умови договору, позивачі отримали повідомлення про те, що у зв`язку з причиною неминучого одержання негативного результату або недоцільності подальшого проведення робіт з причин, незалежних від виконавця, виконавець зобов`язаний призупинити виконання робіт та має право відмовитися від виконання робіт без повернення оплати по договору. Позивачі вважають, що дії відповідача, який зупинив виконання робіт по договору в односторонньому порядку, та відмова повернути сплачені ними кошти, є незаконними, порушують їх права, як споживачів. У зв`язку з чим просять визнати договір незаконним.

Представник відповідача надав відзив в якому зазначив, що проти позову заперечують в повному обсязі, оскільки умови договору та роботи по договору виконані в повному обсязі та передані замовнику. У відповідності до п. 5.8 Договору, підписання акта виконання робіт замовником є підтвердженням з його боку відсутності претензій до виконавця. Застережень чи зауважень з боку підписанта акта не було. Таким чином , підстави для визнання вказаного договору незаконним відсутні.

Представником відповідачів було надано відповідь на відзив, згідно якого позивачі вважають, що заперечення та мотиви є надуманими та не заслуговуючи ми на увагу, у зв`язку з чим просить їх відхилити, та як роботи по проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки відповідачем розпочаті, але не доведені до кінця, оскільки в документації відсутні складові документи, визначені чинним законодавством та порушені строки належного виконання умов договору. За вказаних обставин позивачі мають законне право на захист своїх прав та законних інтересів.

Представник позивачів в судовому засіданні підтримала позовні вимоги позивачів та просила їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві.

Представник відповідача в задоволенні позову просив відмовити за безпідставністю, оскільки умови договору виконані в повному обсязі та сторонами договору підписано акт виконання робіт.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що 28 липня 2016 року між ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та Житомирським міжрайонним виробничим відділом Київської обласної філії Центру Державного земельного кадастру, було укладено договір №078 про розроблення проекту землеустрою (а.с.42-71,156).

Згідно листів ДП Центр Державного земельного кадастру від 02.04.2019 №4-2/888 та від 04.04.2019 року №С-1-7/30, філія позбавлена можливості завершити землевпорядні роботи з причин, які не залежать від Філії. Листом від 02.04.2019 року №4-2/888, філія відповідно до п.6.4 Договору повідомила позивачів про відмову від виконання робіт по договору (а.с.10,11).

Згідно пункту 3.1. Договору загальна вартість робіт за цим договором становить 3182,65 гривень без ПДВ.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема визнання правочину недійсним.

Відповідно до ч.1 та ч.3 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Статтею 203 ЦК України передбачені умови дійсності правочину, а саме зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

У відповідності до ст. 204 ЦК України передбачено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Таким чином законодавством встановлено презумпцію правомірності правочину, тобто укладений правочин є дійсним якщо він не визнаний недійсним судом, або його недійсність не встановлена законом.

Правові наслідки недійсності правочину встановлені ст. 216 ЦК України. Згідно з вимогами частини першої цієї статті Кодексу недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Відповідно до ч. 1 п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені ст. 203 ЦК України, саме на момент вчинення правочину.

Отже, чинне законодавство встановлює порядок та підстави визнання правочину недійсним. Та позивачі в супереч вимогам чинного законодавства при зверненні до суду з позовом, просять визнати оспорюваний договір незаконним.

Відповідно до положень ст. ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Як видно з матеріалів справи (а.с.41-71, 156) сторонами були погоджені предмет договору, строки виконання робіт, визначення їх вартості, порядок оплати, права сторін, а також встановлена відповідальність за невиконання договору.

Крім того, сторони визнали дійсність зазначеного договору, приступивши до його виконання, оскільки частина робіт Замовника була виконана, що не оспорювалось сторонами, про що свідчить проект землеустрою, що міститься в матеріалах справи (а.с.41-71).

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтями 651 та 653 ЦК України встановлено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. У разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються. У разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Тобто, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та позивачами при звернені не враховано вказані норми чинного законодавства, та не заявлено вимогу про розірвання договору, у зв`язку з неповним виконанням умов договору Виконавцем.

Згідно п 6.4 Договору, якщо в ході виконання робіт виявиться неминучість одержання негативного результату або недоцільність подальшого проведення робіт з причин, незалежних від виконавця, виконавець зобов`язаний призупинити їх, повідомивши про це замовника в 7-денний термін після призупинення робіт, та має право відмовитися від виконання робіт. У цьому випадку оплата поверненню не підлягає.

Оскільки має місце повідомлення відповідачем позивачів, що філія позбавлена можливості завершити землевпорядні роботи з причин, які не залежать від Філії та про відмову від виконання робіт по договору (а.с.10,11), вимога позивачів про повернення сплачених ними коштів, та похідна від вказаної вимоги, вимога про стягнення відсотків за користування вказаними грошима не підлягають задоволенню.

Пунктами 5.4, 5.5, 5.7 та 5.8 Договору, при відсутності зауважень Замовник зобов`язується підписати акт виконаних робіт протягом п`яти календарних днів. У разі виявлення істотних недоліків при прийманні виконаних робіт Замовник має право вимагати від виконавця усунення таких недоліків, про що сторони складають двосторонній акт з переліком недоліків та терміном їх усунення. У випадку, якщо Замовник не підписав акт у строк визначений договором, в письмово не висунув обгрутованих зауважень щодо виконаних Виконавцем робіт, вони вважаються прийнятими Замовником без зауважень, а акт робіт таким, що підписаний сторонами. Підписання акта виконаних робіт Замовником є підтвердженням з його боку відсутності претензій до Виконавця.

Сторонами було підписано Акт виконання робіт №078 від 30.09.2016 року, що в свою чергу підтверджує належне виконання умов вказаного договору та є підтвердженням відсутності претензій до виконавця з боку замовників (а.с.155).

Позивачами при зверненні не надано доказів (двостороннього акту з переліком недоліків та термінами їх усунення) в спростування вказаних обставин.

Що стосується вимоги позивачів про стягнення моральної шкоди, суд враховує положення ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, та проходить до висновку про відсутність підстав для задоволення вказаної вимоги, оскільки порядок та умови відшкодування моральної шкоди не передбачені договором.

За таких обставин, враховуючи, що спірний договір підписаний сторонами та не містить будь-яких зауважень чи заперечень, що в свою чергу свідчить про досягнення згоди з усіх істотних умов договору, на момент підписання вказаного договору, наявність підписаного сторонами акту виконаних робіт, відсутність належних доказів, які спростовували б вказані обставини позивачами не надано, бере до уваги вимоги статті ст. 13 ЦПК України відповідно до якої,суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, а тому, підстав для визнання договору незаконним як такого, що укладений з порушенням вимог чинного законодавства, суд не знаходить, та відмовляє в задоволенні позову у зв`язку з безпідставністю вимог.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 259, 263-265, 268 ЦПК України, на підставі ст. 203, 205, 215, 626, 631, 651, 653 ЦК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до Державного підприємства Центр Державного земельного кадастру про усунення порушень прав споживача з послуг по договору про розроблення проекту землеустрою, стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди відмовити.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Житомирського апеляційного суду через Овруцький районний суд протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Я. В. Кулініч

Повний текст рішення складено 20 грудня 2019 року.