Справа № 404/2881/15-ц
Номер провадження 2/404/1547/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2019 року Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді - Іванової Н.Ю.

при секретарі - Гуйван О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» Стрюкової Ірини Олександрівни до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості, суд, -

В С Т А Н О В И В :

Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» Стрюкової Ірини Олександрівни звернулось до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості, просило стягнути солідарно з відповідачів на свою користь заборгованість за договором «Автопакет» №401/26/06/2007/840-4873/КФ від 27 червня 2007 року, яка складає по основному боргу та відсоткам 5228,82 доларів США та по неустойці (пеня та штраф) 62463,81 грн.

В обґрунтування поданого позову вказано, що 27 червня 2007 року між ВАТ «КБ «Надра», правонаступником якого з 04 лютого 2011 року є Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра», ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір «Автопакет» №401/26/06/2007/840-4873/КФ.

Згідно п.1.1, 1.1.4 кредитного договору, банк надає позичальнику кредитні кошти в сумі 18632,55 доларів США на споживчі цілі строком до 20 червня 2014 року включно.

Згідно п.1.1.2 кредитного договору, кредитні кошти надані на наступні цілі: придбання автотранспортного засобу марки OPEL ASTRA H, 2007 року випуску, реєстраційний № НОМЕР_1 та оплату витрат, пов`язаних з державною реєстрацією автотранспортного засобу та комісії банку.

Згідно п.2.1 кредитного договору, надання кредиту проводиться шляхом видачі готівки позичальнику через касу банку при наявності належним чином оформленої заяви на видачу готівки: перерахування коштів, за реквізитами, вказаними позичальником.

Моментом (днем) надання кредиту вважається утворення заборгованості на позичковому рахунку позичальника № НОМЕР_2 , відкритому в Кіровоградській філії ВАТ КБ «Надра».

Позивач свої зобов`язання за кредитним договором, щодо надання кредиту, виконав в повному обсязі, що підтверджується заявою на видачу готівки № NL-2 від 27 червня 2007 року про видачу з позичкового рахунку позичальника № 573 готівкою через касу банку кредитних коштів в розмірі 18632,55 доларів США.

Пунктами 1.1.3.1 кредитного договору передбачено сплату позичальником відсотків за користування кредитом за відсотковою ставкою 13.0% річних від суми кредиту.

Згідно п.п. 2.2.1, 2.2.2, 2.2.3 кредитного договору, позичальник повертає кредит та сплачує банку відсотки, передбачені п.п. 1.1.3.1 цього договору, шляхом сплати суми мінімально необхідного платежу, що складає 340,30 доларів США щомісячно до 18 числа поточного місяця.

Відповідно до п.3.2 кредитного договору, передбачена порука фізичної особи ОСОБА_2 . Так, згідно п.3.2.2, 3.2.3 кредитного договору, поручитель відповідає перед банком у тому ж об`ємі, що і позичальник. Поручитель та позивальник відповідають перед банком як солідарні боржники, що означає нічим не обумовлене та абсолютне право банку вимагати виконання зобов`язань вказаних в кредитному договорі (чи в будь-якій його частині) як від позичальника і поручителя разом, так і від кожного окремо. Відповідальність поручителя виникає як у випадку невиконання позичальником будь-якої частини зобов`язання, так і при невиконанні позичальником зобов`язання в цілому.

Вказано, що 26 червня 2009 року між банком, позичальником та поручителем було укладено додаткову угоду №1до договору «Автопакет» № 401/26/06/2007/840-4873/КФ від 27 червня 2007 року про реструктуризацію кредитної заборгованості зі встановленням нового графіку платежів згідно додатку №1 та пролонгацію строку повернення кредиту до 19 червня 2015 року включно.

Відповідно до п.5.1 кредитного договору у випадку порушення позичальником строків повернення кредиту та строків сплати відсотків за користування, позичальник зобов`язаний сплатити на користь банку пеню в розмірі подвійної ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми заборгованості за весь період прострочки.

Відповідно п.5.2 кредитного договору, у випадку не виконання вимог п.п. 4.3.2.- 4.2.5, 4.3.9- 4.3.14 цього договору, позичальник зобов`язаний сплатити кредитору штраф у розмірі 10 відсотків від суми кредиту, визначеної в п.1.1 цього договору, за кожен випадок.

Згідно розрахунку заборгованості, що додається, станом на 10 квітня 2015 року заборгованість ОСОБА_1 за договором «Автопакет» № 401/26/06/2007/840-4873/КФ від 27 червня 2007 року по основному боргу та відсоткам складає 5228,82 доларів США та по неустойці (пеня та штраф) 62463 грн. 81 коп.: 4772,06 доларів США основний борг, 456,76 доларів США відсотки а користування, 802,11 доларів США 18797 грн. 74 коп. пеня за неповернення кредиту, 1863,26 доларів США 43666 грн. 07 коп. заборгованість по штрафам.

Згідно розрахунку позичальник здійснював платежі без дотримання вимог п.п.4.3.4, 4.36 кредитного договору, що призвело до появи простроченої заборгованості. Позичальник вніс останній платіж на погашення осново боргу 20 грудня 2013 року, на погашення заборгованості по відсоткам 02 березня 2015 року.

Відповідно до розрахунку боргу в порядку передбаченому п.5.1 кредитного договору та вимог ст. 258 ЦК України, пеня за прострочення зобов`язань за кредитним договором обрахована за період 10 квітня 2014 року по 09 квітня 2015 року, що становить 802,11 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 10 квітня 2015 року складає 18797 грн. 74 коп.

Штраф обраховано відповідно до п. 5.2 кредитного договору в розмірі 10% відсотків від суми кредиту (18632,55 доларів США)Ю що становить 1863,26 доларів СШАЮ що згідно офіційного курсу НБУ станом на 10 квітня 2015 року складає 43 666 грн. 07 коп.

В ході неодноразових телефонних переговорів та зустрічей, а також листами претензіями за вих. №1/255, 1/256 від 10 квітня 2015 року банк нагадував позичальнику та поручителю про необхідність погашення кредитної заборгованості, однак до теперішнього часу вона погашена не була. Відповідачі на зазначені листи не відреагували.

Зазначено, що на підставі постанови Правління Національного банку України від 05 лютого 2015 року №83 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 05 лютого 2015 року №26 «Про запровадження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Комерційний банк «Надра», згідно з яким з 06 лютого 2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Комерційний банк «Надра» /т.1, а.с.1-4/.

Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда Самойленка Д.О. від 24 квітня 2015 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання /т.1, а.с. 53/.

Відповідно до розпорядження керівника апарату Кіровського районного суду м. Кіровограда від 19 серпня 2015 року «Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу справи» у зв`язку з увільненням судді Кіровського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_3 від виконання обов`язків з 28 липня 2015 року, у зв`язку з призовом на військову службу під час мобілізації, на особливий період на строк до закінчення особливого періоду або до дня фактичної демобілізації здійснено повторний автоматичний розподіл справи /т.1, а.с.84/.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19 серпня 2015 року для розгляду даної справи визначено суддю Кіровського районного суду м. Кіровограда Іванову Н.Ю. /т.1, а.с.85/.

Заочним рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 10 вересня 2015 року позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Кредитний банк «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Кредитний банк «Надра» заборгованість за договором «Автопакет» № 402/26/06/2007/840-4873/КФ від 27 червня 2007 року по основному боргу та відсоткам 5228,82 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 10 квітня 2015 року складає 122511,25 грн. та по неустойці (пеня та штраф) 62463 грн. 81 коп. /т.1, а.с.99-101/.

20 жовтня 2017 року від ОСОБА_2 до суду надійшла заява про перегляд заочного рішення, відповідно якої він просив скасувати заочне рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 10 вересня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Кредитний банк «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості та призначити справу до розгляду в загальному порядку /т.1, а.с.123-124/.

Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда Іванової Н.Ю. від 23 жовтня 2017 року прийнято заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення по справі №404/2881/15-ц, номер провадження 2/404/37/17 за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості до розгляду, призначено судове засідання /т.1, а.с.130/.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 31 січня 2018 року заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення задоволено. Заочне рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 10 вересня 2015 року скасовано, призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання /т.1, а.с.171-173/.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 04 квітня 2018 року закрито підготовче провадження по справі, справу призначено до судового розгляду по суті в судовому засіданні /т.1, а.с.228-229/.

12 березня 2018 року представник позивача подав до суду заяву про збільшення позовних вимог, відповідно якої остаточно просив стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованість за договором «Автопакет» №401/26/06/2007/840-4873/КФ від 27 червня 2007 року, яка складає по основному боргу та відсоткам 5549,69 доларів США та по неустойці (пеня та штраф) 88681 грн. 88 коп. та стягнути з відповідачів судовий збір в сумі 1700 грн.

В обґрунтування поданої заяви вказано, що в зв`язку з моменту ухвалення заочного рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 10 вересня 2015 року пройшов значний проміжок часу, а також змінився офіційний курс валют НБУ, ПАТ «КБ «Надра» вважає за належне направити на адресу суду дану заяву про збільшення позовних вимог та уточнений розрахунок боргу. Згідно розрахунку боргу станом на 10 квітня 2015 року загальна заборгованість ОСОБА_1 за договором «Автопакет» № 402/26/06/2007/840-4873/КФ від 27 червня 2007 року складає 7894,19 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ становило 185003 грн. 10 коп.

Згідно розрахунку боргу станом на 22 лютого 2018 року загальна заборгованість ОСОБА_1 за договором «Автопакет» № 402/26/06/2007/840-4873/КФ від 27 червня 2007 року складає 7412,96 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ становить 238457 грн. 13 коп., з яких: 3914,30 доларів США 105639 грн. 28 коп. основного боргу, 1635,39 доларів США 44135 грн. 97 коп. відсотки за користування, 38396 грн. 15 коп. пеня за неповернення кредиту, 1863,26 доларів США 50285 грн. 73 коп. заборгованість по штрафам.

Вказано, що таким чином заборгованість ОСОБА_1 станом на 22 лютого 2017 року збільшилась на 53454 грн. 03 коп. /т.1, а.с.188-189/.

29 січня 2019 року від представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Бордіян С.В. до суду надійшли заперечення, відповідно яких він вказував, що 27 червня 2007 року між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра» в особі начальника Центрального відділення філії ВАТ КБ «Надра» Кіровоградське регіональне управління в особі Журенко Тамари Олексіївни «Банк-Кредитор» було укладено договір «Автопакет» №401/26/2007/840-4873/КФ.

Предметом даного договору в частині забезпечення виконання зобов`язань були відносини з приводу поруки ОСОБА_2 за виконання зобов`язань по кредитному договору №401/26/06/2007/840-4873/КФ, який був укладений 27 червня 2007 року між кредитором та позичальником.

У відповідності до п. 3.2.1 договору ОСОБА_2 поручився перед банком кредитором за належне виконання позичальником взятих на себе зобов`язань за кредитним договором №401/26/06/2007/840-4873/КФ, а саме: повернення до 20 червня 2014 року кредиту у сумі 18 632,55 доларів США, сплати відсотків за користування кредитними коштами із розрахунку 13,0% річних, сплати інших платежів, передбачених кредитним договором, сплати можливих штрафних санкцій (штраф, пеня).

Відповідно до п. 3.2.3 договору, відповідальність «Поручителя» виникає як у випадку невиконання позичальником будь-якої частини зобов`язань, так і при невиконанні позичальником зобов`язань в цілому.

Відповідно до умов договору «дія цього договору закінчується належним виконанням позичальником взятих на себе зобов`язань по кредитному договору чи виконанням поручителем своїх зобов`язань, згідно з умовами цього договору», - тобто до повного виконання зобов`язань.

У своїй позовній заяві про стягнення кредитної заборгованості по кредитному договору № 401/26/06/2007/840-4873/КФ від 27 червня 2007 року «Кредитор» зазначив, що «Позичальник» здійснював платежі без дотримання вимог п.п.4.3.4, 4.3.6 кредитного договору, що призвело до появи простроченої заборгованості та сплатив останній платіж на погашення основного боргу 20 грудня 2013 року, а відсотків 02 березня 2015 року, тобто до моменту вказаних дат у «Поручителя» настала відповідальність, а у «Кредитора» право на повернення кредиту достроково.

Пред`явленням вимоги до «Поручителя» є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред`явлення до нього позову. При цьому сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов`язання перед кредитором або до повного виконання «Поручителем» взятих на себе зобов`язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України.

Вважає, що вимогу поручителя про виконання ним зобов`язання за договором поруки слід було пред`явити банку в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов`язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами), або з дня, встановленого кредитом для дострокового повернення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого ч. 2 ст. 1050 ЦК України, або з дня настання строку виконання основного зобов`язання (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту одноразовим платежем).

Оскільки, банк свої вимоги до «Поручителя» пред`явив лише у вересні 2015 року вважає, що даний договір поруки є припиненим /т.1, а.с.7-8/.

29 січня 2019 року від ОСОБА_1 до суду надійшли заперечення, відповідно яких вказано, що свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що через порушення умов кредитного договору в них, станом на 22 лютого 2018 року загальна заборгованість за кредитом склала 7 412,96 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ становить 238 457 грн. 13 коп. з яких: 3914,30 доларів США 105 639 грн. 28 коп. основного боргу, 1 635,39 доларів США 44 135 грн. 97 коп. відсотки за користування, 38 396 грн. 15 коп. пеня за неповернення кредиту, 1 863, 26 доларів США 50 285 грн. 73 коп. заборгованість по штрафам.

Щодо сплати комісії (плата за користування кредитом) ними була сплачена при отриманні кредиту, що і підтверджується самим договором, в якому, згідно п.1.1.3.2 вказано, що плата за управління кредитом сплачується позичальником одноразово на дату видачі/перерахування кредитних коштів із розрахунку 1,5% від суми кредиту.

Щодо штрафних санкцій зазначено, що відповідно до п.5.1 кредитного договору «у разі прострочення позичальником строку сплати мінімальних необхідних платежів по погашенню кредиту, позичальник сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на час виникнення заборгованості, за кожен день прострочення».

Відповідно до п.5.2 вище зазначеного кредиту договору «у разі порушення позичальником вимог п.п. 4.3.1, 4.3.2, 4.3.7, 4.3.9, 4.3.10 цього договору позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф у розмірі 10% від суми кредиту, визначеної у п. 1.1 цього договору, за кожен випадок». Просила в задоволенні позову банку в частині стягнення комісії в сумі 1635,39 доларів США 44 135, 97 грн. відмовити /т.1, а.с.10-11/.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, просив розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити.

Відповідачі в судове засідання не з`явились, повідомлялись належним чином.

Від представника відповідача ОСОБА_2 до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, просив у задоволенні позову відмовити.

Суд, в межах наданих доказів, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» Стрюкової Ірини Олександрівни до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 27 червня 2007 року між ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого є ПАТ КБ «Надра», ОСОБА_1 (позичальником), та ОСОБА_2 (поручителем) був укладений договір «Автопакет» №401/26/06/2007/840-4873/КФ/т.1, а.с.9-15/.

Видача кредитних коштів підтверджується заявою, яка написана ОСОБА_1 /т.1, а.с.17/.

Відповідно до пункту 1.1. вказаного договору, Банк надав позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності, грошові кошти у розмірі 18 632, 55 доларів США.

Зі змісту вказаного договору вбачається, що Банк відкрив кредитну лінію, для покриття витрат страхувальника за страхові платежі з лімітом 0 (нуль) доларів США.

Строк, на який позичальнику надано кредит встановлено до 20 червня 2014 року, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами із розрахунку 13,0 % річних (пункти 1.1.3., 1.1.4. вказаного договору).

Пунктом 2.2.1 договору сторони погодили, що позичальник повертає кредит та сплачує передбачені цим договором платежі шляхом безготівкового перерахування або внесенням готівкових коштів на поточний рахунок № НОМЕР_3 у порядку передбаченому п. 2.2.3 цього договору, шляхом сплати суми мінімально необхідного платежу, розмір якого складає 340,30 доларів США.

Згідно із пунктом 2.2.3 вказаного договору позичальник повинен вносити мінімально необхідний платіж щомісячно до 18 числа поточного місяця, а банк здійснює списання з поточного рахунку на рахунок погашення заборгованості до 20 числа поточного місяця. У випадку, коли позичальник до 18 числа поточного місяця не вніс (повністю або частково) суми мінімально необхідних платежів, внаслідок чого станом на 20 число поточного місяця не була погашена заборгованість позичальника банк, починаючи з 21 числа поточного місяця, застосовує до позичальника штрафні санкції, передбачені цим договором.

На забезпечення виконання кредитних зобов`язань ОСОБА_2 виступив поручителем.

Відповідно до пункту 3.2.2 вказаного кредитного договору, він відповідає перед кредитором у тому ж об`ємі, що і позичальник, у солідарному порядку.

Відповідно до пункту 5.1 договору, у разі прострочення позичальником строку сплати мінімальних необхідних платежів по погашенню кредиту/кредитної лінії, позичальник сплачує банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що підлягала на час виникнення заборгованості, за кожен день прострочення.

Згідно із пунктом 5.2. вказаного договору, у разі порушення позичальником вимог пунктів 4.3.1, 4.3.2, 4.3.7., 4.3.9., 4.3.10 цього договору, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф у розмірі 10 % від суми кредиту, визначеної у пункті 1.1 цього договору за кожен випадок.

Відповідно до п.7.3. Договору, сторони, керуючись ст. 259 ЦК України, дійшли згоди збільшити строк позовної давності до десяти років.

26 червня 2009 року між ВАТ КБ «Надра», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 укладено додаткову угоду №1 відповідно до п. 1.1 якого, кредитор надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 14767,20 доларів США. Щомісячна сума мінімально необхідного платежу складає 299,24 доларів США. Позичальник вносить черговий мінімальний платіж щомісячно до 20 числа поточного місяця. Кінцевий термін повернення кредиту 19 червня 2015 року /т.1, а.с.21-27/.

Банк свої зобов`язання виконав, перерахувавши кошти відповідачу.

Факт отримання кредитних коштів сторонами не заперечується.

З розрахунку заборгованості клієнта за договором №401/26/06/2007/840-4873/КФ станом на 10 квітня 2015 року вбачається, що заборгованість за вказаним договором складає 5228,82 доларів США та по неустойці (пеня та штраф) 62463,81 грн.: 4772,06 доларів США основного боргу, 456,76 доларів США відсотки за користування, 802,11 доларів США 18797 грн. 74 коп. пеня за неповернення кредиту, 1863,26 доларів США 43666 грн. 07 коп. заборгованість по штрафам.

05 лютого 2015 року, постановою Національного банку України № 83, ПАТ КБ «Надра» віднесено до категорії неплатоспроможних і рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 26, розпочато з 06 лютого 2015 року, процедуру виведення ПАТ КБ «Надра» з ринку, шляхом запровадження тимчасової адміністрації, строком на три місяці по 05 травня 2015 року включно, з наступним продовження здійснення тимчасової адміністрації до 05 червня 2016 року включно.

04 червня 2015 року головою Національного банку України прийнято постанову № 356 про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ КБ «Надра». 05 червня 2015 року виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення № 113 про початок процедури ліквідації ПАТ КБ «Надра» та призначила уповноважену особу Фонду на ліквідацію банку - Стрюкову І. О. на один рік, з 05 червня 2015 року по 04 червня 2016 року включно. Одночасно з прийняттям цього рішення, припинено здійснення тимчасової адміністрації з 05 червня 2015 року. Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 616 від 28 квітня 2016 року, продовжено строки здійснення процедури ліквідації ПАТ КБ «Надра» та делегування повноважень ліквідатора, строком на два роки, по 04 червня 2018 року включно.

Згідно розрахунку заборгованості клієнта за договором №401/26/06/2007/840-4873/КФ станом на 22 лютого 2018 року вбачається, що заборгованість за вказаним договором складає 7412,96 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ становить 238 457 грн. 13 коп., з яких: 3914,30 доларів США 105 639 грн. 28 коп. основного боргу, 1635,39 доларів США 44135 грн. 97 коп. відсотки за користування, 38396 грн. 15 коп. пеня за неповернення кредиту, 1863,26 доларів США 50285 грн. 73 коп. заборгованість по штрафам.

З розрахунку заборгованості вбачається, що останній платіж позивачем було здійснено 15 січня 2018 року.

Як на підставу позовних вимог, уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» Стрюкова Ірина Олександрівна, посилалася на те, що зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконані. Тому, наявні підстави для солідарного стягнення з відповідачів заборгованості за вказаним договором.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до положень ч.3 ст.12 та ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (ч.5 ст.81 ЦПК України).

Частиною 1 статті 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 цього Кодексу).

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За положеннями статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

Судом встановлено, що між сторонами виникли кредитні правовідносини, кредитор виконав свої зобов`язання за кредитним договором з його змінами, а позичальник належним чином свої зобов`язання за вказаними договорами не виконував, тому станом на 22 лютого 2018 року у нього утворилась заборгованість перед Банком, яка підлягає стягненню в солідарному порядку з відповідача та поручителя.

Згідно із статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України).

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Тобто, згідно статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Така правова позиція підтверджується усталеною судовою практикою, а саме постановою Верховного Суду у справі № 711/9829/15-ц (провадження № 61-11314св18) від 09 жовтня 2019 року.

Позивачем нарахована пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитним договором та штраф.

Тобто, банк за одне й теж саме правопорушення застосовано два види цивільно-правової відповідальності, що є неприпустимим згідно статті 61 Конституції України.

Крім того, при зверненні до суду позивач просив стягнути з відповідачів на його користь відсотки за користуванням кредитом за період з 30 червня 2007 року по 21 лютого 2018 року та пеню за період з 22 лютого 2017 року по 21 лютого 2018 року.

Положеннями ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти.

За змістом ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим Кодексом і не випливає із суті кредитного договору.

Частиною 1 ст. 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Так, положення ч.1 ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосовано лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Такого висновку дійшла Велика Палата Верхового Суду у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 14-10цс18.

Враховуючи викладене, право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

За таких обставин з відповідача на користь позивача підлягають стягненню проценти за користування кредитом за період з 25 грудня 2007 року по 25 грудня 2012 року, а у задоволенні вимог про стягнення відсотків за користування кредитом за період з 22 лютого 2017 року по 21 лютого 2018 року, які були заявлені позивачем, слід відмовити.

Крім того, зі спливом строку кредитування припинилося право банку нараховувати і пеню за кредитом. Вказане узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 02 жовтня 2019 року (справа №721/781/16-ц).

Матеріали справи свідчать про те, що позивачем було нарахована відповідачу пеню за прострочення сплати заборгованості за період з 22 лютого 2017 року по 21 лютого 2018 року, тоді як строк кредитування сторонами було погоджено до 19 червня 2015 року.

Посилання представника відповідача ОСОБА_2 на те, що порука у спірних правовідносинах припинилася, оскільки кредитор не пред`явив вимоги до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання, - не приймаються до уваги, з огляду на таке.

За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку.

Статтею 553 ЦК України встановлено, що поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частини перша, друга статті 554 ЦК України).

Статтями 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до вимог ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання, а також у разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Порука припиняється, якщо після настання строку виконання зобов`язання кредитор відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником або поручителем. Порука припиняється у разі переведення боргу на іншу особу, якщо поручитель не поручився за нового боржника. Порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

З матеріалів справи вбачається, що договором «Автопакет», укладеним між ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого є ПАТ КБ «Надра», ОСОБА_1 (позичальником), та ОСОБА_2 (поручителем), передбачено, що строк, на який позичальнику надано кредит, встановлено до 20 червня 2014 року. Відповідно до додаткової угоди кінцевий термін повернення кредиту визначено 19 червня 2015 року.

Крім установлення строку дії договору, сторони встановили й строки виконання боржником окремих зобов`язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов`язання, яке виникло на основі договору.

Відповідно до умов кредитного договору, порука припиняється з припиненням зобов`язання, що забезпечується нею.

Судом встановлено, що за договором «Автопакет» заборгованість за основним зобов`язанням не погашена. Останній платіж за кредитним договором здійснений у січні 2018 року. З позовом до суду банк звернувся у квітні 2015 року.

Відповідно вказаного договору, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж об`ємі, що і позичальник, у солідарному порядку.

Поручитель зобов`язується перед кредитором відповідати у повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобов`язань за кредитним договором.

Отже, зобов`язання, яке було забезпечене порукою є зобов`язанням до повного погашення заборгованості за кредитом.

Враховуючи те, що основне зобов`язання за кредитним договором, не виконане, що сторони не оспорюють, суд дійшов висновку про те, що відсутні підстави для припинення поруки.

На підставі викладеного, суд, вважає, що з відповідачів солідарно на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором «Автопакет» №401/26/06/2007/840-4873/КФ від 27 червня 2007 року у розмірі 3914,30 доларів США, заборгованість по відсотках у розмірі 10 704 грн. 30 коп. та пені за несвоєчасне погашення заборгованості у розмірі 18 797 грн. 74 коп.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 258, 259, 264, 265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» заборгованість за договором «Автопакет» №401/26/06/2007/840-4873/КФ від 27 червня 2007 року у розмірі 3914,30 доларів США, заборгованості по відсотках у розмірі 10 704 грн. 30 коп., пені за несвоєчасне погашення заборгованості у розмірі 18 797 грн. 74 коп.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» по 481 грн. 69 коп. судового збору з кожного.

Стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь держави по 524 грн. 20 коп. судового збору з кожного.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відомості про учасників справи:

Позивач: Публічне акціонерне товариство «комерційний банк «Надра», місцезнаходження: м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 15, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_5 .

Повний текст рішення виготовлено 10.12.2019 року.

Суддя Кіровського Н. Ю. Іванова

районного суду

м.Кіровограда