Постанова

Іменем України

20 лютого 2019 року

м. Київ

справа № 317/2938/16-ц

провадження № 61-23889св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Висоцької В. С.,

суддів: Лесько А. О., Пророка В. В., Сімоненко В. М., Фаловської І. М. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідачі: ОСОБА_2, ОСОБА_3,

третя особа - Запорізька державна нотаріальна контора Запорізького району Запорізької області,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Апеляційного суду Запорізької області від 15 березня 2017 року у складі колегії суддів: Дзярука М. П., Крилової О. В., Трофимової Д. А.,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У липні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа - Запорізька державна нотаріальна контора Запорізького району Запорізької області, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Позовна заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла мати позивача ОСОБА_4 На день її смерті вона була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1. Після її смерті залишилось спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 4,0 га для ведення сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Григорівської сільської ради Запорізького району Запорізької області.

Позивач вказав, що він є спадкоємцем першої черги після померлої ОСОБА_4, як і її дочка ОСОБА_3, а також онука ОСОБА_2, як спадкоємець ще однієї доньки ОСОБА_4 - ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року. Крім того, ОСОБА_1 зазначив, що після смерті матері він дуже хворів і тільки у 2016 році в усній формі звернувся до Запорізької державної нотаріальної контори, де йому повідомили, що він пропустив строк для подачі заяви про прийняття спадщини.

ОСОБА_1 вказав, що строк для подачі заяви про прийняття спадщини він пропустив з поважних причин, стан його здоров'я позбавив його можливості прийняти спадщину, у 2014 році його двічі оперували, після чого він знаходився на стаціонарному лікуванні. Він є інвалідом 2 групи, за специфікою захворювання він обмежений в фізичних можливостях, на той час не міг навіть сам пересуватись. Тобто протягом 2014 - 2015 років ОСОБА_1 дуже погано себе почував.

На підставі вказаного ОСОБА_1 просив визначити додатковий строк тривалістю в два місяці для подання до Запорізької державної нотаріальної контори Запорізької області заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті його матері ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 17 січня 2017 року (у складі судді Громової І. Б.) у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що зазначені позивачем письмові докази не можна вважати поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини, оскільки із доданих медичних документів вбачається, що позивач не знаходився на стаціонарному лікуванні в період, коли він повинен був звернутись до нотаріальної контори для прийняття спадщини, що не позбавляло його права на подання заяви про прийняття спадщини (особисто або через засоби поштового зв'язку) у строки, визначені законом.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 15 березня 2017 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким задоволено позов.

Визначено ОСОБА_1 додатковий строк у два місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Рішення апеляційного суду мотивоване тим, що тривалі важкі хвороби позивача, об'єктивно перешкоджали йому подати в установлений законом строк заяву нотаріусу про прийняття спадщини, що є підставою для задоволення позову й визначення йому додаткового строку.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у квітні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_3, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду і залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 квітня 2017 року відкрито касаційне провадження в указаній справі і витребувано цивільну справу.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

14 травня 2018 року цивільну справу передано до Верховного Суду.

Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 06 лютого 2019 року справу призначено до розгляду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що додані до суду медичні документи не підтверджують, що позивач в період прийняття спадщини дійсно знаходився на постійному стаціонарному лікуванні або був обмежений в фізичних можливостях чи мав будь-який обсяг потреби в постійному сторонньому догляді, допомозі або нагляді. Навпаки спростовується наданими позивачем медичними документами, відповідно до яких, після проведеної 20 лютого 2014 року операції, ОСОБА_1 був виписаний в задовільному стані під спостереження онколога за місцем проживання і в період прийняття спадщини він на постійному стаціонарному лікуванні не перебував, відвідував лікувальні заклади, проходив періодичні огляди та спостерігався в амбулаторному режимі, куди приходив самостійно без допомоги сторонніх осіб, вів звичний спосіб життя та не мав потреби в постійному сторонньому догляді, допомозі або нагляді. Отже, немає поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини.

Доводи інших учасників справи

Інші учасники справи не скористались своїм правом на подання до суду своїх заперечень щодо змісту і вимог касаційної скарги, відзиву на касаційну скаргу до касаційного суду не направили.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Судом встановлено, що згідно з дублікатом свідоцтва про смерть від 01 березня 2016 року, мати позивача - ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Відповідно до спадкової справи вбачається, що після померлої ОСОБА_4 відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 4,43 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Григорівської сільської ради Запорізького району Запорізької області.

Вказану земельну ділянку померла ОСОБА_4 за своє життя, а саме 01 липня 2009 року заповіла своїй дочці - ОСОБА_3, яка є відповідачем у справі. Заповіт був завірений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Ніколаєвскою Л. Б., до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис.

На підставі заповіту відповідач ОСОБА_3 отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом 04 березня 2016 року.

Також із спадкової справи вбачається, що ніхто із спадкоємців померлої ОСОБА_4 до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини не звертався.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно із частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з частинами першою, другою та п'ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення апеляційного суду не відповідає.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Установлено, що позивач із заявою про прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року його матері ОСОБА_4 до нотаріуса не звертався.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.

На підтвердження поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини позивач надав довідки про стан здоров'я.

Установлено, що відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії вбачається, що позивач ОСОБА_1 станом на 05 вересня 2013 року мав 2 групу інвалідності, де причиною зазначено - загальне захворювання.

Відповідно до виписки з медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого від 05 серпня 2015 року вбачається, що у стаціонарі хворий знаходився з 27 липня 2015 року по 05 серпня 2015 року. Також були надані індивідуальні програми реабілітації інваліда від 05 вересня 2013 року та від 08 листопада 2016 року.

Місцевим судом установлено, що жоден із вищезазначених медичних документів не підтверджує, що ОСОБА_1 дійсно знаходився на стаціонарному лікуванні в період з липня 2014 року по січень 2015 року,тобто в той час, коли він повинен був звернутись до нотаріальної контори для прийняття спадщини.

На підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, з урахуванням встановлених обставин і вимог, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність у спадкоємця обставин, визначених статтею 1272 ЦК України, які б свідчили про наявність у останнього перешкод для подання такої заяви. Тому вищевказані докази пропуску строку не є поважними.

Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову. Крім того, позивач із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не звертався, відсутня також обґрунтована постанова про відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, що також свідчить про безпідставність позовних вимог.

Скасовуючи законне й обґрунтоване рішення суду першої інстанції, апеляційний суд вдався до переоцінки доказів, які були досліджені місцевим судом й, не перевіряючи нових доказів, дійшов помилкового висновку про задоволення позову ОСОБА_1 у зв'язку з наявністю поважних причин пропуску строку для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини, пов'язаних з об'єктивними, непереборними та істотними труднощами для спадкоємця.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до статті 413 ЦПК України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

Таким чином, рішення апеляційного суду згідно зі статтею 413 ЦПК України підлягає скасуванню, а рішення суду першої інстанції - залишенню в силі.

Керуючись статтями 400, 402, 409, 413, 416, 418, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Апеляційного суду Запорізької області від 15 березня 2017 року скасувати, рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 17 січня 2017 року залишити в силі.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:В. С. Висоцька А. О. Лесько В. В. Пророк В. М. Сімоненко І. М. Фаловська