Справа №359/3474/19
Провадження №2/359/1825/2019
26 вересня 2019 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого Борця Є.О.,
при секретарі судового засідання Коробові О.П.,
розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
В квітні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом та обґрунтовує його тим, що 9 грудня 1989 року сторони уклали шлюб. Позивач не бажає жити однією сім`єю з відповідачем, збереження шлюбу буде суперечити його інтересам. Тому ОСОБА_1 просить суд розірвати шлюб.
ОСОБА_1 не з`явився у судове засідання. Позивач надіслав заяву (а.с.32), в якій він підтримує позов та просить розглянути цивільну справу в його відсутності.
Відповідач не з`явився у судове засідання. Він неодноразово завчасно у встановленому порядку повідомлявся про час та місце розгляду цивільної справи. Це підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення (а.с.19, 29, 31).
На підставі ч.1 ст.281 ЦПК України суд постановив ухвалу про проведення заочного розгляду цивільної справи у відсутності сторін (а.с.33).
Дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Встановлено, що 9 грудня 1989 року сторони уклали шлюб, зареєстрований у ВЗАГС Бориспільського міськвиконкому, про що в Книзі реєстрації актів про укладення шлюбу був зроблений запис за №503. Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 від 9 грудня 1989 року (а.с.7).
Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного з них.
Як роз`яснив Верховний Суд України, згідно зі ст.24 цього ж Кодексу шлюб ґрунтується виключно на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої 10 грудня 1948 року Генеральною Асамблеєю ООН.
Встановлено, що ОСОБА_1 не бажає жити однією сім`єю з відповідачем. В такому випадку збереження шлюбу буде суперечити його інтересам. Примушування позивача до шлюбу з ОСОБА_2 не допускається.
З огляду на це суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, допустимо розірвати.
Керуючись п.2 ч.1, ч.3 ст.258, ч.1-ч.3 ст.259, ст.ст.263-265, 268, ч.1 ст.280 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.
Шлюб, укладений 9 грудня 1989 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований у відділі записів актів громадського стану Бориспільського міськвиконкому, про що в Книзі реєстрації актів про укладення шлюбу був зроблений запис за №503, розірвати.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його оголошення.
Відповідач має право подати заяву про перегляд заочного рішення до Бориспільського міськрайонного суду протягом 30 днів з дня його оголошення. У випадку відмови у задоволенні цієї заяви відповідач набуде право оскаржити заочне рішення до Київського апеляційного суду в загальному порядку.
Суддя
Бориспільського міськрайонного суду Є.О. Борець