ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5259/19 Справа № 190/1051/18 Суддя у 1-й інстанції - Митошоп В. М. Суддя у 2-й інстанції - Лаченкова О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2019 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справах Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - Лаченкової О.В.

суддів - Варенко О.П., Городничої В.С.

при секретарі - Кошара О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 27 лютого 2019 року

по справі за позовом ОСОБА_1 до П`ятихатського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, треті особи - АТ Державний Ощадний Банк України, ПАТ Промінвестбанк про зняття арешту з майна,-

ВСТАНОВИЛА:

В липні 2018 року до П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області надійшов позов ОСОБА_1 до П`ятихатського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, треті особи - АТ Державний Ощадний Банк України, ПАТ Промінвестбанк про зняття арешту з майна.

Рішенням П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 27 лютого 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до П`ятихатського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, треті особи - АТ Державний Ощадний Банк України, ПАТ Промінвестбанк про припинення обтяження за реєстраційними номерами № 7179801 від 28.10.2009 року та № 7179881 від 28.10.2009 року,які зареєстровані у вигляді арешту майна, що належать на праві власності ОСОБА_1 та запис про арешт майна в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за № 9190290 від 28.10.2009 року - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 27 лютого 2019 року по справі №190/1051/18-скасувати повністю та ухвалити нове судове рішення, яким позов ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , до П`ятихатського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про припинення обтяження за реєстраційними номерами №7179801 від 28.10.2009 року та №7179881 від 28.10.2009 року, які зареєстровані у вигляді арешту майна, що належить на праві власності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , та скасування запису про арешт майна в Єдиному реєстрі заборони відчуження об`єктів нерухомого майна за № 9190290 від 28.10.2009 року, накладений постановою державного виконавця П`ятихатського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, б/н від 28.10.2009 року - задовольнити в повному обсязі.

У відзиві П`ятихатський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області на апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 27 лютого 2019 року просить розгляд справи №190/1051/18 за апеляційною скаргою проводити без участи представника П`ятихатського РВ ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області.

Відзивів на апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 27 лютого 2019 року від інших учасників справи до суду не надходило.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, а саме копії договору невідновлюваної кредитної лінії №2/1 - 09.03.2005 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір про надання останній грошових коштів в розмірі 60 000,00 грн. строком на 24 місяці зі сплатою процентів за користуванням кредитом в розмірі 25% ( а.с.152-154).

09.03.2015 року в забезпечення виконання ОСОБА_1 зобов`язання за кредитним договором між банком та ОСОБА_1 були укладені договори: застави майна №2/1-01 та №2/1-02В від 09.03.2005 року, за якими остання передає в заставу майно, а саме: Автомобіль САЗ 3507 - 1шт., реєстраційний номер НОМЕР_2 . рік випуску 1988. колір зелений, шасі НОМЕР_3. ідентифікаційний номер VIN НОМЕР_8 ; Автомобіль KO 50361 цистерна - 1 шт. реєстраційний номер НОМЕР_4 , рік випуску 1990, колір голубий, шасі НОМЕР_5 . ідентифікаційний номер VIN НОМЕР_5 ; Комбайн причепний «Херсонець-9» - 1шт. 1990 року виготовлення, зав. номер НОМЕР_9; Очищувач вороха самопередвижний ОСВ-25- 1шт. 1990 року виготовлення, зав. Номер НОМЕР_10; Протруювач насіння ПС-10- 1шт.: Калібровочна установка Petkus Gigant з тригерними блоками - 1шт., 1975 року випуску, зав. номер НОМЕР_7 ; Ангар з алюмінієвого профілю розборний. переносний, 360 кв.м. - 1шт.; Оприскувач RWAS 800U2 навісний виробник Польща - 1шт., 2003 року випуску (а.с.156-161).

30.07.2008 року державний нотаріус Жовтоводської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Морозюк В.О., вчинив виконавчий напис за реєстровим №2333 від 30.07.2008 року, яким запропоновано звернути стягнення на предмети застави та запропоновано стягнути з ОСОБА_1 на користь Жовтоводсько - П`ятихатського відділення № 7787 ВАТ «Державний ощадний банк України» - 66 940 гривен 72 копійки (а.с.162).

29.04.2009 року банк звернувся із заявою №796/01 від 29.04.2009 року про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого напису нотаріуса до ВДВС П`ятихатського РУЮ в Дніпропетровській області про стягнення з ОСОБА_1 на користь банку 49 827 гривен 81 копійки (а.с.163).

01.05.2009 року постановою державного виконавця ВДВС П`ятихатського РУЮ Дніпропетровської області Гуровою І.Г. ВП №1276912 було відкрито виконавче провадження та накладено арешт на вищезазначене майно і заборонено здійснювати відчуження будь якого майна, яке належить боржнику в межах суми боргу, арешт накласти з моменту надходження постанови (а.с.164-165).

З витягу журналу реєстрації вхідних документів вбачається, що 29.01.2009 року було зареєстровано виконавчий напис від 30.07.2008 року, виданий державною нотаріальною конторою щодо стягнення з ФОП ОСОБА_1 49 827 гривен 81 копійки на користь ВОБ № 7787, та заведено виконавче провадження № 747Аг (а.с.57-58).

З витягу журналу обліку виконавчих проваджень переданих державному виконавцю Гуровій І.Г. за 2009 рік вбачається, внесення запису щодо передачі виконавчого документу виданого державною нотаріальною конторою № 747 щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ВОБ № 7787 - 49 827 гривен 81 копійки (а.с.59-61).

З витягу журналу вихідної кореспонденції за 2009 рік мається запис № 10126 від 28.10.2009 року про направлення постанови про накладення арешту на майно боржника ОСОБА_1 - державним виконавцем Гуровою І.Г. (а.с.62-63).

З відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, номер запису про обтяження №9190290 від 28.10.2009 року, зареєстровано 28.10.2009 року реєстратором Дніпропетровської філії ДП «Інформаційний центр» вбачається, що на все нерухоме майно ОСОБА_1 в межах суми стягнення накладено арешт на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження б/н від 28.10.2009 року ВДВС П`ятихатського РУЮ, номери запису про обтяження №7179801 та №7179881 перенесено 01.10.2014 року до спеціального розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, згідно якого на все нерухоме майно ОСОБА_1 в межах суми стягнення накладено арешт на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження б/н від 28.10.2009 року ВДВС П`ятихатського РУЮ та внесено 28.10.2009 року Дніпропетровською філією державного підприємства «Інформаційний центр, Міністерства юстиції України (а.с.10-15, 66-69).

Згідно з ч.1 ст.52 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла на час винесення постанови державним виконавцем - 28.10.2009 року) звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Арешт на майно боржника може накладатись державним виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (ч.2 ст.57 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 5 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» у разі якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК…

Згідно ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ст.451 ЦПК України визначено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Згідно правової позиції викладеної у постанові Верховного Суду у справі №522/11850/15-ц, провадження №61-1632св18 від 07 лютого 2018 року законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 55, 124 Конституції України та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Згідно правової позиції Верховного Суду у справі №910/8019/15-г від 17.01.2018 року, ніщо не перешкоджає боржнику виконати рішення суду, після чого арешт з майна боржника буде знято у відповідності до приписів чинного законодавства.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про зняття арешту з майна, суд першої інстанції дійшов до правильного та обґрунтованого висновку, що в межах виконавчого провадження ВП №12769126 постановою державного виконавця було накладено арешт на майно ОСОБА_1 , який на даний час не скасовано, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами та відомостями з Єдиного державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, тому позивачем не доведено належними та достатніми доказами факту порушення її прав .

Доводи апелянта, що в судових засідання суду першої інстанції представник відповідача пояснив, що в них відсутні відкриті та завершені виконавчі провадження відносно ОСОБА_1 , якими могло бути накладено арешт на все невизначене нерухоме майно, тобто відсутні правові підстави для обтяження майна боржника, а також на те, що накладення арешту та внесення відповідного запису до Єдиного державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна порушує законні права апелянта, як власника та створює їй перешкоди щодо права вільного володіння, користування та розпорядження майном, колегія суддів ставиться критично з наступних підстав.

Вищевказаний довід апелянта спростовується і запереченнями АТ "Ощадбанк" (а.с.150-151) так і доказами долученими П`ятихатським РВ ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області, а саме: витягом журналу реєстрації вхідних документів вбачається, що 29.01.2009 року було зареєстровано виконавчий напис від 30.07.2008 року, виданий державною нотаріальною конторою щодо стягнення з ФОП ОСОБА_1 49 827 гривен 81 копійки на користь ВОБ № 7787, та заведено виконавче провадження № 747Аг (а.с.57-58); витягом журналу обліку виконавчих проваджень переданих державному виконавцю Гуровій І.Г. за 2009 рік вбачається, внесення запису щодо передачі виконавчого документу виданого державною нотаріальною конторою № 747 щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ВОБ № 7787 - 49 827 гривен 81 копійки (а.с.59-61); витягом журналу вихідної кореспонденції за 2009 рік мається запис № 10126 від 28.10.2009 року про направлення постанови про накладення арешту на майно боржника ОСОБА_1 - державним виконавцем Гуровою І.Г. (а.с.62-63).

Окрім того, згідно вищевказаних доказів , а саме витягів з журналу реєстрації вхідних документів П`ятихатського РВ ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області та витягу з державного реєстру речових прав ,підтверджено накладення арешту на нерухоме майно на підставі постанови від 28.10.2009 року про накладення арешту на майно боржника ОСОБА_1 , однак в матеріалах справи відсутня вищевказана постанова і з`ясувати на яке саме нерухоме майно було накладено арешт не можливо.

Однак на сьогодняшній час існує обтяження відповідно до договорів застави з банком.

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи про те, що суд не дав оцінки наданих ним доказам не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці, та особистого тлумачення апелянтом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст.89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Порушень норм матеріального та процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування чи зміни рішення в оскарженій частині - не встановлено, а тому апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін.

Відповідно до ст.141 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишаючи рішення суду без змін не змінює розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 27 лютого 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді О.П.Варенко

В.С.Городнича