Справа № 201/2891/17
Провадження № 2/201/14/2019
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2019р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого - судді - Ткаченко Н.В.

за участю секретаря - Сидоренко І.С.

розглянувши відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 (третя особа Комунальне виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство Соборного району м. Дніпра) про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, заподіяної внаслідок залиття квартири,

В С Т А Н О В И В:

23.02.2017р. ОСОБА_1 звернулася до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, заподіяної внаслідок залиття квартири, визначивши третьою особою без самостійних вимог на предмет спору Комунальне виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство Соборного району м. Дніпра (далі КВЖРЕП) (а.с. № 3 5 т. № 1).

Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 27.02.2017р. відкрито провадження по справі (а.с.№ 23т.№ 1).

Ухвалою суду від 01.08.2017р. (винесена без виходу до нарадчої кімнати) за клопотанням представника позивачки відповідно до ст. 33 ЦПК України (в редакції від 18.03.2004р.) до участі в розгляді справи в якості співвідповідача залучено ОСОБА_3, оскільки вона є співвласником квартири АДРЕСА_1 (а.с. № 177 т. № 1).

Ухвалою суду від 23.10.2017р. за клопотанням відповідачки ОСОБА_2 призначено будівельно-технічну експертизу, а провадження по справі зупинено (а.с. № 228, 229 т. № 1).

Після надходження до суду висновку експерта, ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 28.09.2018р. провадження по справі було поновлене (а.с. № 40 т. № 2).

Заявою від 01.02.2019р. позивачка уточнила позовні вимоги в частині розміру матеріальної шкоди з урахуванням висновку експертизи (а.с. № 57 т. № 2).

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона є власницею квартири № 7, розташованої на 4-му поверсі в буд. № 2-б по вул. Жуковського у м. Дніпрі. 20.05.2016р. її квартиру було залито з вини ОСОБА_2 та ОСОБА_4, які є власницями квартири № 8, розташованої поверхом вище. В подальшому квартиру було залито ще декілька разів, в результаті чого стеля і стіни були пошкоджені, про що складено акти комісією КВЖРЕП, якими встановлено, що причиною залиття стало протікання газової колонки старого зразка у квартирі відповідачів, їх недбалим ставленням до сантехнічних комунікацій.

З метою встановлення розміру шкоди і вартості ремонтних робіт на замовлення позивачки ТОВ «Інститут проектування та будівельних експертиз» виготовлений Звіт про проведення технічного огляду будівельних конструкцій та інженерних мереж, яким визначено, що обсяг ремонтних робіт для відновлення стан покриття стелі та стін складає 15 283,02 грн.

Враховуючи викладене, просила стягнути з відповідачів матеріальну шкоду в розмірі 16 724,78 грн., моральну шкоду в розмірі 20 000 грн., компенсувати витрати на проведення технічного обстеження квартири в сумі 1 200 грн.

Відповідачка ОСОБА_2 позовні вимоги не визнала. 23.05.2017р. надала письмові заперечення на позов (а.с. № 41 43 т. № 1), в яких вважала позовні вимоги необґрунтованими, посилаючись на те, що актом КВЖРЕП № 588 від 01.02.2017р., складеному за участю ОСОБА_1 і ОСОБА_2 виявлене незаконне перепланування у квартирі позивачки № 7, внаслідок чого у квартирі відповідачки є численні тріщини стін і просідання підлоги, дверей, що потребує здійснення ремонту на загальну суму 69 471,52 грн. Всі ці пошкодження відбулися у звязку з незаконними діями позивачки по переплануванню квартири. Тому затоплення її квартири відбувалися з її власної вини.

Не погодилася з обсягом і вартістю відновлювального ремонту, визначеного ТОВ «Інститут проектування та будівельних експертиз», у звязку з чим наполягала на проведенні судово-будівельної експертизи. Вимоги про відшкодування моральної шкоди в сумі 20 000 грн. вважала необґрунтованими і не підтвердженими належними доказами.

Враховуючи викладене, просила відмовити у задоволенні позовних вимог.

Обидві відповідачки, заперечуючи проти позову, заявили клопотання про призначення судово-будівельної експертизи, посилаючись на те, що позивачкою не надано належних доказів розміру матеріальної шкоди (а.с. № 164, 165, 222, 225 т. № 1, а.с. № 7 т. № 2).

Представник третьої особи КВЖРЕП ОСОБА_5 (діє на підставі довіреності від 24.04.2017р. а.с. № 169 т. № 1) 02.08.2017р. надавав письмові пояснення на позов (а.с.№182185 т.№ 1), у яких вказав, що дійсно 20.05.2016р. ними складено ОСОБА_6 про залиття квартири № 431, яким зафіксовано, що власника квартири АДРЕСА_2 було залито водою. Причиною залиття стало те, що у квартирі № 8, розташованій поверхом вище, відбулося протікання колонки. В подальшому було складено ще декілька актів про залиття квартири, якими виявлено, що причиною залиття стало протікання колонки у квартирі № 8, не вчинення дій щодо усунення протікання, халатне відношення до санітарно-технічних комунікацій.

Вважав доводи відповідачки про те, що залиття відбулося внаслідок дій позивачки по переплануванню квартири безпідставними, оскільки переобладнання не мають причинного звязку з залиттям. Переобладнання не є самочинним, що підтверджено під час виготовлення технічного паспорта на квартиру № 7.

Також вважав за доцільне проведення судово-будівельної експертизи, оскільки відповідачка вже здійснила ремонт у своїй квартирі на підставі договору побутового підряду № 01/17 від 06.02.2017р. Роботи прийнято за ОСОБА_6 прийому-передачі виконаних робіт, згідно з яким здійснено заміну труб, сантехнічного обладнання, тому встановити протікання ванни, замінених водопровідних труб наразі не можливо.

Позивачка і її представник адвокат ОСОБА_7 (діє на підставі договору про надання безоплатної вторинної правової допомоги від 02.02.2017р. - а.с. № 157 т. № 1) в судове засідання не зявилися, про дату місце та час розгляду справи були повідомлені належним чином. 04.02.2019р. позивачка надала суду заяву, в якій просила справу розглядати без її участі, зазначив, що позов підтримує у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с. № 64 т. № 2).

Відповідачки в судові засідання, призначені судом на 20.11.2018р. та 04.02.2019р. двічі поспіль не зявилися. Про дату, місце і час розгляду справи відповідачка ОСОБА_2 була повідомлена належним чином за адресою, наданою адресно-довідковим підрозділом (а.с. № 25 т. № 1), а відповідачка ОСОБА_3 отримувала судові повістки за цією ж адресою (а.с. № 181 т. № 1).

З урахуванням того, що відповідачки зверталися до суду із клопотаннями про призначення експертизи (а.с. № 164, 165, 222, 225 т. № 1, а.с. № 7 т. № 2), з яких вбачається позиція щодо незгоди із позовними вимогами, що виключає сукупність підстав, передбачених ст. 280 ЦПК України для винесення заочного рішення, суд розглядає справу у порядку загального позовного провадження з винесенням судового рішення на загальних підставах.

При розгляді справи, суд враховує норму п. 9 ч. 1 Розділу XI «Перехідні положення» ЦПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VІІІ від 03.10.2017р., який набрав чинності з 15.12.2017р., згідно якого справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст.4 ЦПК України).

Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1. ст.13 ЦПК України).

Судом при розгляді справи встановлено наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

Як встановлено судом, позивачка ОСОБА_1 є власницею квартири № 7, розташованої на 4-му поверсі в буд. № 2-б по вул. Жуковського у м. Дніпропетровську (з 03.06.2016р. назва міста Дніпро), що підтверджується нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу від 26.11.2013р., витягом з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с. № 12, 13 т. № 1).

Відповідачі ОСОБА_2 і ОСОБА_3 є співвласниками квартири № 8, розташованої на 5-му поверсі в буд. № 2-б по вул. Жуковського у м. Дніпропетровську (з 03.06.2016р. назва міста Дніпро), що підтверджується договором купівлі-продажу від 14.03.2007р., витягом з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с. № 149, 150 т. № 1).

20.05.2016р. комісією у складі працівників КВЖРЕП Жовтневого району м. Дніпропетровська складено ОСОБА_6 про залиття квартири або інших ушкоджень № 431, яким зафіксовано, що власника АДРЕСА_3 (з 03.06.2016р. назва міста Дніпро) було залито водою. Причиною залиття стало те, що у квартирі № 8, розташованій поверхом вище, відбулося протікання колонки (а.с. № 6 т. № 1).

25.05.2016р. складено ОСОБА_6 про залиття квартири або інших ушкоджень № 438, яким зафіксовано, що власника АДРЕСА_3 (з 03.06.2016р. назва міста Дніпро) було залито водою. Причиною залиття стало те, що у квартирі № 8, розташованій поверхом вище, відбулося протікання колонки. Вода, яка капала з труб колонки у відро, виливалася з країв відра на підлогу, що стало наслідком затоплення квартири АДРЕСА_4 (з 03.06.2016р. назва міста Дніпро) (а.с. № 7 т. № 1).

02.06.2016р. складено ОСОБА_6 про залиття квартири або інших ушкоджень № 447, яким зафіксовано, що власника АДРЕСА_3 (з 03.06.2016р. назва міста Дніпро) було залито водою. Причиною залиття стало те, що у квартирі № 8, розташованій поверхом вище, відбулося протікання колонки. Власник квартири АДРЕСА_5 (з 03.06.2016р. назва міста Дніпро) зобовязався усунути протікання колонки (а.с. № 8 т. № 1).

10.01.2017р. складено ОСОБА_6 про залиття квартири або інших ушкоджень № 571, яким зафіксовано, що власника АДРЕСА_3 (з 03.06.2016р. назва міста Дніпро) було залито водою. Причиною залиття стало халатне відношення власника квартири АДРЕСА_5 (з 03.06.2016р. назва міста Дніпро) до санітарно-технічних комунікацій, ще полягало в обмотуванні прогнилих водопровідних труб у ванній кімнаті ізоляційною стрічкою, що як наслідок мало протікання, а також користування керамічною ванною, яка має тріщини на дні та пропускає воду (а.с. № 9 т. № 1).

23.01.2017р. складено ОСОБА_6 про залиття квартири або інших ушкоджень № 582, яким зафіксовано, що власника АДРЕСА_3 (з 03.06.2016р. назва міста Дніпро) було залито водою. Причиною залиття стало халатне відношення власника квартири АДРЕСА_5 (з 03.06.2016р. назва міста Дніпро) до санітарно-технічних комунікацій, що полягало в обмотуванні прогнилих водопровідних труб у ванній кімнаті ізоляційною стрічкою, що як наслідок мало протікання, а також користування керамічною ванною, яка має тріщини на дні та пропускає воду, а також відсутність вентиляції в ванній кімнаті та туалеті в квартирі відповідачок (а.с. № 10 т. № 1).

01.02.2017р. складено акт № 588 про обстеження у квартир № 7 і № 8 за участю ОСОБА_1 і ОСОБА_2, яким зафіксовано, що при обстежені квартири АДРЕСА_4 (з 03.06.2016р. назва міста Дніпро) виявлено переобладнання квартири позивачки № 7, а саме прибрані стіни між коридором і кухнею, а у квартирі відповідачки № 8 були виявлені численні тріщини стін і просідання підлоги, дверей. Рекомендовано позивачці відновити підпірну стіну для підтримання стелі. У квартирі № 8 виявлено вогкість під кутовою ванною. Власнику рекомендовано привести санітарно-технічні комунікації санітарно-технічних приладів до ладу (а.с. № 11).

13.02.2017р. складено акт №588/1 про залиття, яким зафіксовано, що у квартирі АДРЕСА_4 (з 03.06.2016р. назва міста Дніпро) відбулося залиття жилого приміщення, а саме: туалет: стеля (пофарбована): 0,5x0,15м, ванна: стеля (пофарбований) - 0,3x0,2м, стіна (пофарбована) - 0,2x0,15 м; 0,1x0,2м; 0,15x0,1 м; 0,3x0,2 м. В результаті того, що мешканець вище розташованої квартири №8 халатно відноситься до комунікацій квартирної розводки і відмовляється надати доступ для ремонту, відбувається постійне затоплення нижче розташованої квартири № 7. Весь час зявляються нові сліди затоплення та збільшуються старі, місцями утворилась пліснява на стінах та стелі. 13.02.2017р. протікання з квартири №8 через кв. №7 проступило на стелі квартири №5 (а.с. № 194 т. № 1).

Комісією дільниці № 4 КВЖРЕП Жовтневого району м. Дніпропетровська 15.02.2017р. складено акт, яким зафіксовано наступне: у звязку з регулярним затопленням квартири АДРЕСА_4 (з 03.06.2016р. назва міста Дніпро), ураховуючи акти про залиття від 20.05.2016р., 25.05.2016р., 02.06.2016р., 10.01.2017р. та 13.02.2017р., і внаслідок затоплення квартири № 5, квартирою № 8, що розташована вище, де вийшла з ладу квартирна розводка, було припинене постачання холодної води по стояку будинку до повного відновлення комунікацій (а.с. № 198 т. 1).

06.03.2017р. складено акт №593/1 про залиття, яким зафіксовано, що у квартири АДРЕСА_4 (з 03.06.2016р. назва міста Дніпро) відбулося залиття жилого приміщення, а саме: туалет: стеля (пофарбована): 0,4x0,10м, ванна: стеля (пофарбований) - 0,3x0,2м, стіна (пофарбована) - 0,2x0,10м; 0,1x0,15м; 0,15x0,1 м; 0,3x0,1м. В результаті халатного відношення до комунікацій холодного водопостачання вище розташованої квартири №8 відбувається регулярне затоплення квартири № 7 (а.с. № 195 т. 1).

31.07.2017р. складено акт № 658 про залиття від 31.07.2017р., яким зафіксовано, що у квартири АДРЕСА_6 (з 03.06.2016р. назва міста Дніпро) відбулося залиття жилого приміщення, а саме: санвузол :стеля (гіпсокартон + фарбування) -0,2x0,03м. У вище розташованій квартирі №8 згідно даним виклику аварійної службі у мешканця був розібраний сифон під ванною і відсутня гідроізоляція ванної, в результаті чого відбулося залиття нижче розташованої квартири № 7 (а.с. № 196 т. № 1).

З метою встановлення розміру завданих збитків (вартості ремонтних робіт з відновлення квартири № 7), на замовлення позивачки ТОВ «Інститут проектування та будівельних експертиз» виготовлено Звіт про проведення технічного огляду будівельних конструкцій та інженерних мереж квартири АДРЕСА_7 (з 03.06.2016р. назва міста Дніпро), яким було встановлено, що вартість ремонтних робіт складає 15 283,02 грн. згідно з кошторисом на виконання ремонтних робіт для відновлення стану покриття стелі та стін в приміщеннях санвузлу та житлової кімнати (а.с. № 18, 19 т. № 1).

У звязку тим, що відповідачка не погодилась з цим звітом, виникненням між сторонами спору стосовно обсягу і вартості робіт, за клопотанням відповідачки ОСОБА_2 було проведено судово-будівельну експертизу силами Дніпропетровського НДІСЕ, на вирішення якої були поставлені питання про причини залиття 20.05.2016р., обсяг і вартість необхідних ремонтних робіт для відновлення ушкоджень у квартирі позивачки № 7, за результатами якої складено висновок експерта № 1724-18 від 31.08.2018р. (а.с. № 19 - 39 т. № 2).

Як зазначено у дослідницькій частині експертизи, дослідженням на місці та з зіставленням наданих актів про залиття експертом були виявлені пошкодження у приміщеннях санвузлу 2 (3,0кв.м.) і житлової кімнати 3 (12,8кв.м.) у квартирі № 7 (власник ОСОБА_1М.).

Санвузол 2 (3,0 кв.м.): стеля - оздоблена гипсокартоном з фарбуванням водоемульсійним розчином. На поверхні стелі, по кутам та біля лампи освітлення виявлені незначні жовто-бурі плями, характерні для залиття. У санвузлі відсутнє електроосвітлення. Навколо вмонтованих ламп освітлення виявлені жовто-бурі сліди від залиття. Стіни - кахель. На стіновій панелі виконаний декоративний елемент: короб-полиця з гіпсокартону. По поверхні даної шафи спостерігаються сліди затікання води - значні жовто-бурі потьоки, відшарування шпакльовочного шару.

Житлова кімната 3 (12,8 кв.м.): стеля - оздоблена гипсокартоном з фарбуванням водоемульсійним розчином. На поверхні стелі виявлені незначні жовто-бурі плями, характерні для залиття. Стіни - обклеєні поліпшеними шпалерами. На шпалерах від стелі спостерігаються наочно незначні сліди затікання води (потьоки). Підлога -лінолеум. Оздоблення не пошкоджено (додаток №1, фототаблиця №3 а.с. № 27 т. № 1).

Таким чином, при візуальному дослідженні приміщень квартири встановлено пошкодження опоряджувальних покриттів, які виникли внаслідок залиття з вище розташованого поверху.

Зважаючи на особливості даної категорії досліджень, які полягають в ускладненнях обєктивного характеру та проявляються в тому, що дослідження проводяться через певний проміжок часу, в який вже усунені причини та наслідки, що спричинили залиття - основними обєктами в такому випадку, як правило є матеріали справи і додаткові документи, які можуть витребувані експертом при проведенні таких досліджень, тому враховуючи тривалий час після залиття, встановити внаслідок чого виникло залиття квартири №7 не видається можливим.

При візуальному дослідженні встановлено пошкодження опоряджувальних покриттів приміщень квартири №7, які виникли внаслідок залиття з вище розташованого поверху. Згідно з актом №431 про залиття від 20.05.2016р., в квартирі №7 розташована на 4 поверсі буд. 26 по вул. Жуковського у м. Дніпропетровську (з 03.06.2016р. назва міста Дніпро) було залито санвузол: стеля (фарба) -0,5x1м, стіни (кахель)-0,5х2,5 м, внаслідок того, що у квартирі №8, що розташована вище протікає колонка старого зразку.

Стосовно питання про обсяг і вартість ремонтно-відновлювальних робіт, експертом встановлено, що внаслідок залиття необхідно виконати ремонтно-відновлювальні роботи у санвузлі 2 (3,0 кв.м.): заміна стелі з гіпсокартону з улаштуванням стельових плінтусів (багетів) та монтаж електросвітильників; шпатлювання стелі; улаштування декоративного елементу (полиця) з гіпсокартону; фарбування водоемульсійними сумішами. У житловій кімнаті 3 (12,8 кв.м.): заміна шпалер на стелі та на стінах, шпатлювання стелі та стін; фарбування водоемульсійними сумішами стель та стін з попередньою підготовкою.

З метою визначення вартості ремонтно - відновлювальних робіт експертом складена кошторисна документація по усуненню пошкоджень внаслідок залиття (а.с. № 30 39 т. 2), згідно з якою вартість відновлювального ремонту приміщень квартири № 7 для усунення пошкоджень спричиненнях залиттям (затопленням) складає 16 724,78 грн. (з ПДВ).

Як свідчить тлумачення ст. 526 ЦК України цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов'язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це правило є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так і недоговірних зобов'язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов'язання.

Зобов'язання про відшкодування шкоди - це правовідношення, у силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов'язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазначала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 2 постанови від 27.03.1992р. № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв'язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина.

Отже, цивільне законодавство у деліктних зобов'язаннях передбачає презумпцію вини. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу саме на відповідача покладено обов'язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу (Постанова Верховного Суду від 26.09.2018р. по справі № 569/14230/15-ц (провадження № 61-7934св18).

За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно зі ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. А згідно зі ст. 79 ЦПК, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно з ч. 1 ст. 80 ЦПК достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ч.ч. 1, 6, 7 ст. 81 ЦПК обовязок доказування і подання доказів покладається на сторони. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Утримання та ремонт (своєчасна заміна) внутрішньоквартирних мереж водопостачання покладається саме на власника квартири, що передбачено п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України «Про механізм впровадження Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» №572 від 08.10.1992р., п.п. 3.7, 5.3 наказу Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства «Про затвердження Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій» №76 від 17.05.2006р., ст. 151 ЖК України, ст. 10 Закону «Про приватизацію державного житлового фонду».

На підтвердження заявлених позовних вимог ОСОБА_1 надала суду акти про залиття квартири, якими зафіксовано, що залиття відбувалися неодноразово - 20.05.2016р., 25.05.2016р., 30.05.2016р., 10.01.2017р. та 23.01.2017р. Акти складені та підписані уповноваженими особами КВЖРЕП. Актом від 01.02.2017р. № 588 про обстеження квартир № 7 і № 8, який складено за результатами обстеження квартири № 8, що належить відповідачам виявлено вогкість під кутовою ванною, а у квартирі позивачки № 7 виявлені свіжі місця залиття. В зв'язку з цим власнику квартири № 8, комісією КВЖРЕП рекомендовано привести в порядок сантехнічні комунікації та сантехнічні прилади. Зауважень ОСОБА_6 акт не містить.

Результати цих обстежень відповідачками не спростовані.

Враховуючи те, що відповідачками своєчасно не забезпечене належне функціонування сантехнічної комунікації, з їх вини сталося залиття квартири позивачки. Суд доходить висновку, що наявними у справі актами про залиття квартири, результатами експертизи, факт залиття квартири позивачки внаслідок протікання з квартири відповідачок підтверджений. Відповідачками не спростовано свою вину у залитті квартири. Внаслідок залиття позивачці завдано майнової шкоди в сумі 16 724,78 грн., розмір якої також не спростовано. Тому відповідальність за заподіяну шкоду покладається на відповідачок.

Суд виходить з того, що з відповідачок на користь позивачки підлягає стягненню майнова шкода у рівних частках - по 8 362,39 грн. відповідно до часток кожної з відповідачок у праві власності, оскільки власниками квартири № 8 в рівних долях є ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Суд вважає безпідставними заперечення відповідачки ОСОБА_2 про те, що затоплення квартири позивачки відбувалися з вини останньої - через незаконне перепланування, внаслідок чого у квартирі відповідачів утворилися тріщини стін і просідання, оскільки шкода заподіяна позивачці внаслідок несправності комунікаційних систем у квартирі вище, а не через указані пошкодження.

Крім того, ці доводи відповідачки спростовуються актом від 01.02.2017р. № 588, яким виявлено у квартирі № 7 лише переобладнання (кухні студії), прибрану перегородку між коридором та кухнею. На замовлення позивачки ФОП ОСОБА_8 виготовлено технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_8 (з 03.06.2016р. назва міста Дніпро) (а.с. № 14, 15 т. № 2). Під час виготовлення технічного паспорта актом від 03.02.2017р., який складено інженером з інвентаризації нерухомого майна ОСОБА_8, встановлено, що заміна загальної площі квартири відбулася за рахунок уточнення лінійних розмірів, утепленню стін та зносу перегородок (без порушення капітальних несучих стін, несучих конструкцій, опор, балок), що не є самочинним будівництвом (а.с. № 16 т. № 1).

Таким чином, відсутній причинно-наслідковий зв'язок між переплануванням квартири позивачки і залиттям її квартири.

Щодо вимог ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Суд вважає, що позивачка має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Врахувавши, що внаслідок неправомірних дій відповідачок відбулось пошкодження приміщень санвузлу, житлової кімнати у квартирі позивачки, у зв'язку із чим вона зазнала моральних страждань, суд, з урахуванням характеру та обсягу заподіяних позивачці моральних страждань, приймаючи до уваги, що залиття мали систематичний характер, зважаючи на її захворювання (гіпертонічна хвороба ІІ ступнею, кризові стани на фоні психо-емоційного стану а.с. № 188, 189 т. № 1), що позбавляє її можливості власними силами усунути пошкодження, з урахуванням засад розумності, виваженості та справедливості, дійшов висновку про стягнення з відповідачок в рахунок відшкодування моральної шкоди суми 2 000 грн. (10% від заявленої суми у 20 000грн.), тобто по 1 000 грн. з кожної з відповідачок.

Сума моральної шкоди, на стягненні якої наполягає позивачка, яка дорівнює 20 000грн, є явно завищеною.

Обговорюючи питання розподілу судових витрат, суд виходить, що при подачі позову позивачкою сплачено судовий збір в сумі 1280 грн. (по 640грн. за кожну з позовних вимог) (а.с. № 2 т. № 1). З урахуванням задоволення позовних вимог частково, на підставі ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з кожної з відповідачок на користь позивачки по 320грн. за позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди та по 32грн. за позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди (з урахуванням часткового задоволення цієї частини позову, 10% від 320грн.), в загальному розмірі по 352грн. з кожної відповідачки (320грн. + 32грн. = 352грн.).

Судові витрати, здійснені відповідачкою ОСОБА_2 на проведення судово-будівельної експертизи в сумі 5 752грн., на виконання якої 31.08.2018р. складено висновок експертом Дніпропетровського НДІСЕ ОСОБА_9, прийнятий за актом приймання-передачі від 31.08.2018р. № 1724-18 (а.с. № 18), враховуючи положення ч. 2 ст. 141 ЦПК України (висновок виготовлений на вимогу відповідачки) відносяться на рахунок самої відповідачки у звязку із повним задоволенням позовних вимог в частині про відшкодування матеріальної шкоди.

Витрати на проведення технічного обстеження квартири позивачки, здійсненого ТОВ «Інститут проектування та будівельних експертиз» в сумі 1 200 грн. також не підлягають стягненню з відповідачок, оскільки висновок технічного обстеження цього товариства (а.с. № 18, 19 т. № 1) не оцінений судом як доказ, що є підставою для задоволення позовних вимог, його наявність не вплинула на результат вирішення спору, а тому витрати на його здобуття не є такими, що повязані з розглядом справи.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 22, 23, 1166, 1167 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992р. № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», Постановою Верховного Суду від 26.09.2018р. по справі № 569/14230/15-ц (провадження № 61-7934св18, ст.ст. 4, 10, 12, 13, 76-81, 89, 128-131, 141, 223, ч. 2 ст. 247, ст.ст. 259, 263-265, п. 9 ч. 1 Розділу XI «Перехідні положення» ЦПК України (в редакції Закону України від 03.10.2017р.), суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 (третя особа Комунальне виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство Соборного району м. Дніпра) про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, заподіяної внаслідок залиття квартири задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 8 362,39 грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди 1 000 грн., а всього 9 362,39 грн. (девять тисяч триста шістдесят дві грн. 39 коп.).

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 8 362,39 грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди 1 000 грн., а всього 9 362,39 грн. (девять тисяч триста шістдесят дві грн. 39 коп.).

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 в частині відшкодування моральної шкоди відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 352 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 352 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя Ткаченко Н.В.