ПОСТАНОВА

іменем України

10 вересня 2019 року м. Кропивницький

справа № 404/5817/16-ц

провадження № 22-ц/4809/1329/19

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах Чельник О.І. (головуючий, суддя-доповідач), Письменного О.А., Черненка В.В.,

за участю секретаря судового засідання Антошиної А.В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі - ОСОБА_2 , Кіровоградська міська рада, Виконавчий комітет Кіровоградської міської ради, Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_3, яка діє в інтересах ОСОБА_2 , на рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда від 13 грудня 2018 року у складі судді Панфілової А.В.,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , Кіровської районної у місті Кіровограді ради, Управління власності та приватизації комунального майна Кіровоградської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Кіровоградська міська рада, про визнання права користування земельною ділянкою, визнання нікчемним договору купівлі-продажу та скасування рішення Виконавчого комітету Кіровоградської міської ради народних депутатів міста Кіровограда.

В обґрунтування позову вказала, що ОСОБА_4 на підставі свідоцтва при право власності від 01 липня 1953 року №107, виданого на підставі рішення виконкому Кіровоградської районної ради депутатів трудящих від 10 вересня 1953 №488, мав у власності домоволодіння по АДРЕСА_1 ). В свою чергу від ОСОБА_5 вищевказаний будинок перейшов їй як спадкове майно, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину від 05 травня 1983 року №1-799. Домоволодіння по АДРЕСА_1 фактично є домоволодінням по АДРЕСА_3 , оскільки є кутовим на перехресті вулиць Будівельників та Делегатської у місті Кіровограді .

Посилалась на те, що у 1982 році вона продала будинок по АДРЕСА_2 , що знаходиться на частині земельної ділянки площею близько 7 соток, решту земельної ділянки залишила собі. У подальшому на належній їй земельній ділянці, у розташованому на цій ділянці флігелі, побудованому у 1982-1983 роках, проживав ОСОБА_2 Як пізніше стало відомо ОСОБА_2 отримав вказану ділянку на підставі договору купівлі-продажу землі від гр. ОСОБА_6 . Також їй стало відомо, що у 2013 році дружина померлого ОСОБА_7 ОСОБА_2 відповідно до рішення КМР №2559 отримала дозвіл на розробку технічної документації на приватизацію земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_3 АДРЕСА_5 , та належить їй на праві власності.

У подальшому сторона позивача неодноразово уточнювала позовні вимоги, змінюючи при цьому суб`єктний склад. В останній редакції зміненої позовної заяви звернулася до Кіровоградської міської ради, Виконавчого комітету Кіровоградської міської ради, Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області та просила суд скасувати рішення Виконавчого комітету Кіровоградської міської ради народних депутатів від 18 березня 1982 року №227, визнати нікчемним договір купівлі-продажу від 17.04.1984 року, укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , зареєстрований в реєстрі за №2-611, визнати за нею право користування земельною ділянкою площею 609,7 кв. м за адресою: АДРЕСА_6 ), визнати згоду, надану ОСОБА_5 щодо вилучення земельної ділянки, недійсною, скасувати свідоцтво про право власності, серія та номер 46049729, видане 21 жовтня 2015 року Реєстраційною службою Кіровоградського міського управління юстиції Кіровоградської області ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , паспорт громадянина України, серія та номер: НОМЕР_2 , виданий 17 травня 2000 року, видавник: Ленінський РВ УМВС України в Кіровоградській області, скасувати державну реєстрацію на житловий будинок, об`єкт житлової нерухомості: загальна площа (кв. м): 73,5, житлова площа (кв. м): 47,7, Опис: літ. Ааа І - житловий будинок; літ. БІ - погріб; літ. Б - літня кухня-сарай; літ. ГП,2 - гараж; літ. г -яма оглядова; літ. Г2,Ж - сарай; літ. З,Л - навіс; літ. К - гараж-майстерня; nnогорожа; літ. І- вимощення; літ. Д - яма вигрібна; літ. кр - ґанок, АДРЕСА_5 та скасувати державну реєстрацію на земельну ділянку, кадастровий номер: :04:032:0037, реєстраційний номер: 01, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,0518 га.

Рішенням Кіровського районного суду міста Кіровограда від 13 грудня 2018 рокупозов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Кіровоградської міської ради, Виконавчого комітету Кіровоградської міської ради та Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області про визнання права користування земельною ділянкою, визнання нікчемним договору купівлі-продажу та скасування рішення задоволено частково.

Визнано незаконним та скасовано рішення Виконавчого комітету Кіровоградської міської ради народних депутатів від 18 березня 1982 року №227.

Визнано згоду, надану ОСОБА_5 щодо вилучення земельної ділянки, недійсною.

Визнано нікчемним договір купівлі-продажу від 17 квітня 1984 року, укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , зареєстрований в реєстрі за №2-611.

Визнано за ОСОБА_1 право користування земельною ділянкою площею 518,86 кв. м, розташованою за адресою: АДРЕСА_5 ( АДРЕСА_3 ).

Скасовано свідоцтво про право власності, серія та номер 46049729, видане 21 жовтня 2015 року Реєстраційною службою Кіровоградського міського управління юстиції Кіровоградської області ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , паспорт громадянина України, серія та номер: НОМЕР_2 , виданий 17 травня 2000 року, видавник: Ленінський РВ УМВС України в Кіровоградській області.

Скасовано державну реєстрацію на житловий будинок, об`єкт житлової нерухомості: загальною площею (кв. м): 73.5, житлова площа (кв. м): 47.7, Опис: літ. АааІ -житловий будинок; літ. БІ - погріб; літ. Б - літня кухня-сарай; літ. ГГ1,2 - гараж; літ. гі -яма оглядова;літ.Г2,Ж - сарай; літ. З,Л - навіс; літ. К - гараж-майстерня; nn огорожа; літ. І- вимощення; літ. Д - яма вигрібна; літ. кр - ґанок, АДРЕСА_5 .

Скасовано державну реєстрацію на земельну ділянку, кадастровий номер: :04:032:0037, реєстраційний номер: 01, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площа: 0.0518 га.

В іншій частині вимог відмовлено.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову суд першої інстанції виходив з того, що право позивачки на користування та приватизацію земельної ділянки у належному розмірі є порушеним та для його відновлення є необхідним визнання незаконним та скасування відповідного рішення. З приводу вимог до Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області суд дійшов висновку про їх безпідставність, оскільки, на думку суду, вказаний відповідач жодним чином не порушив права позивача.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушенням норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Зазначає, що суд першої інстанції, ухвалюючи рішення, неповно з`ясував обставини, що мають істотне значення для справи. Вказує, що суд першої інстанції помилково прийняв три уточнені заяви позивача, у яких ОСОБА_1 змінює і предмет, і підстави позову. Крім того, посилається на порушення судом правил підсудності.

ОСОБА_1 надала відзив на апеляційну скаргу, в якому просила апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін (т.3 а.с.45-52).

Драбина В ОСОБА_9 ., яка діє в інтересах ГТУЮ у Кіровоградській області, направила до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда від 13 грудня 2018 рокузалишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_8 без задоволення. Вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права (т.3 а.с.37-42).

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_10 , яка діє в інтересах ОСОБА_8 , підтримала доводи апеляційної скарги, просила її задовольнити.

ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_11 просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Драбина В ОСОБА_12 , яка діє в інтересах ГТУЮ у Кіровоградській області, заперечувала проти доводів апеляційної скарги, просила її відхилити.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися. Про час та місце розгляду справи повідомлялися судом належним чином.

Колегія суддів постановила ухвалу про розгляд справи у відсутності належним чином повідомлених відповідачів на підставі ч.2 ст.372 ЦПК України.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами по справі, що на підставі свідоцтва на право власності на домоволодіння у селищі міського типу Лелеківка від 01 липня 1953 року №107, виданого виконкомом Лелеківської селищної ради депутатів трудящих на підставі рішення виконкому Кіровоградської районної ради депутатів трудящих від 10 вересня 1953 року №488, ОСОБА_5 мав у власності домоволодіння по АДРЕСА_1 ) (т.1 а.с.121).

24 листопада 1981 року ОСОБА_5 склав заповіт на ОСОБА_1 (т.1 а.с.122).

Рішенням виконавчого комітету Кіровської районної ради народних депутатів міста Кіровограда від 17 березня 1982 року №165 ОСОБА_1 була призначена опікуном над ОСОБА_5 , якого рішенням суду від 03 березня 1982 року визнано недієздатним (т.1 а.с.123).

Рішенням виконавчого комітету Кіровоградської міської ради народних депутатів від 18 березня 1982 року №227 вирішено вилучити земельну ділянку площею 594 кв. м до міськземфонду за рахунок існуючого домоволодіння по АДРЕСА_2 , закріпити за цим домоволодінням земельну ділянку площею 600 кв. м; надати ОСОБА_6 земельну ділянку площею 432 кв. м по АДРЕСА_3 під індивідуальне житлове будівництво. Земельну ділянку площею 162 кв. м вилучити під АДРЕСА_5 . Зазначеним рішенням зобов`язано забудовника придбати необхідну технічну документацію до 01 травня 1982 року; самовільно збудований житловий флігель залишити для використання як житлову добудову до будинку, що проєктується; після закінчення будівництва зобов`язати ОСОБА_6 здати житловий будинок в експлуатацію; міжміськбюро технічної інвентаризації внести відповідні зміни в документи домоволодіння по АДРЕСА_2 за рахунок забудовника та видати ОСОБА_6 свідоцтво на право особистої власності на житловий будинок (т.2 а.с.61).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 05 травня 1983 року №1-799 ОСОБА_1 є спадкоємцем майна ОСОБА_5 , а саме вищезазначеного будинку по АДРЕСА_1 ), до якого було зроблено коротку технічну характеристику та довідку домоволодіння із зазначенням про наявність окрім жилого будинку ще житлового флігелю (т.1 а.с.124, 125).

У подальшому, 25 червня 1983 року, ОСОБА_1 звернулася із заявою до Кіровського виконкому для надання дозволу на дорізку земельної ділянки зі своєї спадщини по АДРЕСА_2 , площею 1108,7 кв. м та узаконити будівництво (т.1 а.с.130). З резолюції голови Кіровського виконкому ОСОБА_13 на даній заяві убачається, що посадовій особі доручено вивчити можливість її задоволення та внести пропозиції виконкому. Відомостей про те, що дана заява була задоволена і позивачці дійсно було здійснено дорізку із земельної ділянки по АДРЕСА_2 матеріали справи не містять.

Відповідно до архівної довідки від 10 червня 2014 року №108180 ОСОБА_1 на праві власності має житловий будинок за адресою: АДРЕСА_5 (т.1 а.с.57).

Листом виконавчого комітету Кіровської районної ради народних депутатів від 27 лютого 1984 року №7-101 ОСОБА_1 було запропоновано здати в експлуатацію житловий будинок за адресою: АДРЕСА_7 , а зв`язку із прийняттям у спадщину ще одного будинку відчужити один із них (т.1 а.с.126).

Згідно з договором купівлі-продажу від 24 січня 1985 року ОСОБА_1 продала жилий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 на земельній ділянці розміром 728,5 кв. м, ОСОБА_14 . (т.1 а.с.91-92). Стверджувала, що решта земельної ділянки з даного домоволодіння залишила собі.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що домоволодіння по АДРЕСА_2 домоволодінням по АДРЕСА_3 , оскільки є кутовим на перехресті вулиць Будівельників та Делегатської у місті Кіровограді . Однак із матеріалів справи цього не убачається, тому є незрозумілим, на підставі яких доказів суд дійшов такого висновку.

Як убачається з листа Обласного комунального підприємства «Кіровоградське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» (далі по тексту ОКП «КОООБТІ») від 31 січня 2015 року ОСОБА_6 згідно з рішенням Кіровоградської міської ради народних депутатів від 18 березня 1982 року №227 була виділена земельна ділянка по АДРЕСА_3 , під індивідуальне будівництво. У подальшому він продав недобудований будинок 13% готовності ОСОБА_8 на підставі договору купівлі-продажу від 17 квітня 1984 року. Після смерті останнього за рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда за ОСОБА_8 визнано право забудовника по АДРЕСА_3 , з правом здачі та введення житлового будинку в експлуатацію, реєстрації права власності та отримання свідоцтва про право власності (т.1 а.с.9).

Відповідно до даних податкової інспекції землевласником за адресою: АДРЕСА_3 є ОСОБА_2 з 01 вересня 2015 року, а за адресою: АДРЕСА_2 є ОСОБА_14 (т.1 а.с.135).

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав №99391418 ОСОБА_8 належить житловий будинок та земельна ділянка по АДРЕСА_5 (т.1 а.с.170-172).

Згідно з листом ОКП «КООБТІ» від 06 лютого 2015 року інвентарна справа за адресою вул. Делегатська, 56 , по архіву у м. Кіровограді не значиться (т.1 а.с.132).

Як убачається з відповіді заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів влади від 26 березня 2016 року заява ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо приватизації земельної ділянки за адресою АДРЕСА_5 , не надходила (т.1 а.с.134).

Управлінням містобудування та архітектури листом від 14 травня 2018 року №1452 повідомлено про те, що інформація щодо існування адрес по АДРЕСА_9 та 58 відсутня, управлінням дані адреси не присвоювались (не уточнювались) (т.2 а.с.68).

Згідно з висновком судової земельно-технічної експертизи від 19 жовтня 2018 року №3112/18-27, яку судом було прийнято як достатній доказ, розміри земельної ділянки, якою фактично користується ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_7 на час проведення експертизи дорівнюють: по фасаду 23,98 м; ліворуч 26,44 м; позаду ділянки 25,98 м; праворуч 28,27 м. Загальна площа земельної ділянки на час проведення експертизи по АДРЕСА_7 дорівнює 662,45 м2 (додаток 2). Враховуючи дані Публічної кадастрової карти України, визначити фактичні межі земельної ділянки з суміжними земельними ділянками, які внесені до Публічної кадастрової карти України, а саме розмір земельної ділянки, якою фактично користується позивач по АДРЕСА_7 а та під АДРЕСА_5 неможливо. Фактичний розмір земельної ділянки по АДРЕСА_13 ) дорівнює: по фасаду 43,00 м; ліворуч 26,44 м; позаду земельної ділянки 44,63 м; праворуч 28,11 м. Загальна площа земельної ділянки на час проведення експертизи дорівнює 1181,31 м2 (додаток 3). Відповідно до правовстановлюючих документів земельна ділянка повинна бути 1171,0 м2, але площа була збільшена за рахунок збільшення земельної ділянки завширшки. При цьому це межі, які погоджені в кадастровому центрі, та на суміжні ділянки вже видані кадастрові номери (т.2 а.с.197-203).

Експерт у розділі «По першому питанню» вказав, що загальна площа земельної ділянки по АДРЕСА_7 (що належить ОСОБА_1 ) дорівнює 662,45 кв. м.

Із вказаного висновку (розділ «на друге та третє питання») убачається, що експерт вдався до правового аналізу рішення виконавчого комітету Кіровоградської міської ради народних депутатів від 18.03.1982 №227, дійшов висновку про те, що дозвіл на відчуження земельної ділянки мало б бути надано не ОСОБА_5 , а ОСОБА_1 , чим вийшов за межі своїх повноважень. Далі експерт вказав, що загальна площа земельної ділянки по АДРЕСА_5 ( АДРЕСА_3 ) дорівнює 518,86 кв. м. і що рішення про збільшення земельної ділянки в матеріалах справи відсутні. При цьому про збільшення якої земельної ділянки йдеться у висновку зрозуміти неможливо.

Далі експерт зазначає, що загальна площа земельної ділянки (ймовірно йдеться про земельні ділянки по АДРЕСА_13 ) дорівнює 1181,31 кв. м. Відповідно до правовстановлюючих документів земельна ділянка повинна бути 1171,0 м2, але площа була збільшена за рахунок збільшення земельної ділянки завширшки.

Суд першої інстанції, зазначивши у рішенні про наявність даного висновку, не мотивував про що саме він свідчить та які обставини по справі встановлює висновок судової земельно-технічної експертизи.

Натомість суд вказує, що оскільки технічна документація із землеустрою, на підставі якої було прийнято оскаржуване рішення, певно свідчить, що відповідачу у власність земельна ділянка була надана за рахунок земельної ділянки площею 1408,2 кв. м, на якій розташовувалось домоволодіння, що належало позивачці по справі. За таких обставин право позивачки на користування та приватизацію земельної ділянки у належному розмірі слід вважати порушеним.

На підставі яких беззаперечних фактів суд першої інстанції дійшов такого висновку із рішення суду не убачається та письмовими доказами по справі не підтверджується.

Апеляційним судом встановлено, що рішенням Кіровського районного суду міста Кіровограда від 21 березня 2012 року позов ОСОБА_2 задоволено та визнано за нею в порядку спадкування після смерті чоловіка ОСОБА_8 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , всі права забудовника житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_5 , з правом здачі та введення житлового будинку в експлуатацію, реєстрації права власності та отримання свідоцтва про право власності.

Вказане рішення суду ніким не оспорювалося та набрало законної сили.

Дана інформація розміщена у Єдиному державному реєстрі судових рішень та є загальнодоступною.

Рішенням Кіровоградської міської ради від 20 листопада 2013 року № 2559 ОСОБА_2 отримала дозвіл на розробку технічної документації на приватизацію земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_5 (т.1 а.с.231).

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 23 листопада 2015 року по справі № 404/2381/15-ц, провадження №2/404/1869/15, справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Кіровоградської міської ради, Кіровоградської міської ради, третя особа: ОСОБА_2 , про визнання незаконним та скасування рішення Виконавчого комітету Кіровоградської міської ради народних депутатів від 18.03.1982 №227, визнання недійсним договору купівлі-продажу від 17.04.1984, укладеного між ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , визнання незаконним та скасування рішення Кіровоградської міської ради від 20.11.2013 №2559 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_8 , витребування земельної ділянки площею 594 кв. м, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 , із незаконного володіння ОСОБА_8 , у задоволені позову відмовлено. Суд дійшов висновку про те, що позивач не довела свого законного інтересу та порушення її прав оскаржуваними рішеннями, тому не є належним позивачем у справі (т.1 а.с.33-35).

Ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 14 квітня 2016 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 06 липня 2016 року вказане рішення суду було залишено без змін (т.2 а.с.69-74).

Судом у зазначеній цивільній справі було встановлено, що рішенням виконавчого комітету Кіровоградської міської ради народних депутатів Кіровоградської області від 18 березня 1982 року №227 виділив ОСОБА_6 земельну ділянку площею 594 кв. м, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_5 .

Зокрема, встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу від 17 квітня 1984 року №2-611, посвідченого державним нотаріусом Третьої Кіровоградської державної нотаріальної контори Правецькою С.С., ОСОБА_15 Захарович продав Шумілову ОСОБА_16 Миколайовичу недобудований флігель («літня кухня»), процент готовності якого становив 13%, що знаходиться у АДРЕСА_5 .

Вказаним судовим рішенням встановлено, що відповідно до рішення виконавчого комітету Кіровоградської міської ради народних депутатів від 18 березня 1982 року №227, житловий флігель на існуючій території домоволодіння по АДРЕСА_2 дозволу та відповідної документації побудований ОСОБА_6 у 1979 році за згодою домовласника ОСОБА_5 , коли він ще не був визнаний недієздатним. Коли саме ОСОБА_5 була надана згода на вилучення земельної ділянки площею 594,0 кв. м до міськземфонду за рахунок існуючого домоволодіння по АДРЕСА_2 , у рішенні №227 не було зазначено та позивачем, як доказ, надано не було. Отже встановити факт, коли саме ОСОБА_5 надав вказану згоду достовірно з матеріалів справи не убачається, встановленим є лише факт початку забудови ОСОБА_6 у 1979 році.

Апеляційний суд вважає, що рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 23 листопада 2015 року має преюдиційне значення для даної справи, оскільки рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 23 листопада 2015 року розглядався спір щодо оскаржуваного рішення виконавчого комітету від 18 березня 1982 року №227 та всі обставини встановлені цим рішенням мають значення для даної справи відповідно до норми ч. 4 ст. 82 ЦПК України .

У справі, яка розглядається, доказів надання такої згоди ОСОБА_5 до 15 березня 1982 року (набрання законної сили рішення суду про визнання ОСОБА_5 недієздатним), чи після 15 березня 1982 року не міститься.

Крім того, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про задоволення вимоги щодо визнання недійсною згоди щодо вилучення земельної ділянки, наданої ОСОБА_5 Зазначена вимога взагалі не може бути задоволена судом, оскільки надання чи ненадання згоди не в законному порядку може бути підставою для визнання недійсним, як наслідок, певного правочину або незаконним рішення, зокрема рішення виконавчого комітету Кіровоградської міської ради народних депутатів від 18 березня 1982 року №227, а не самої згоди на його вчинення.

Також суд першої інстанції задовольнив позов та визнав нікчемним договір купівлі-продажу від 17 квітня 1984 року, укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , зареєстрований в реєстрі за №2-611, з чим апеляційний суд погодитись не може, виходячи з такого.

Правовідносини щодо укладення даного правочину регулюються ЦК Української РСР 1963 року, який передбачав підстави визнання угоди недійсною (статті 45-58 ЦК УРСР).

Таке поняття як «нікчемний правочин» введено ЦК України 2003 року.

Як роз`яснено у пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» судам відповідно до статті 215 ЦК України необхідно розмежовувати види недійсності правочинів: нікчемні правочини - якщо їх недійсність встановлена законом (ч. 1 ст. 219, ч. 1 ст. 220, ч. 1 ст. 224 тощо), та оспорювані - якщо їх недійсність прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує їх дійсність на підставах, встановлених законом (ч. 2 ст. 222, ч. 2 ст. 223, ч. 1 ст. 225 тощо).

Нікчемний правочин є недійсним через невідповідність його вимогам закону та не потребує визнання його таким судом. Оспорюваний правочин може бути визнаний недійсним лише за рішенням суду.

Питання стосовно недійсності зазначеного вище договору купівлі-продажу було вирішено рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 23 листопада 2015 року, у якому суд дійшов висновку про відсутність підстав як для визнання незаконності рішення виконавчого комітету Кіровоградської міської ради народних депутатів від 18 березня 1982 року №227, так і для визнання недійсним укладеного між ОСОБА_17 . ОСОБА_18 та ОСОБА_8 на його підставі договору купівлі-продажу від 17 квітня 1984 року.

Отже, судом першої інстанції було помилково визнано незаконним та скасовано рішення виконавчого комітету Кіровоградської міської ради народних депутатів від 18 березня 1982 року №227, визнано недійсною згоду, надану ОСОБА_5 , щодо вилучення земельної ділянки, та визнано нікчемним договір купівлі-продажу від 17 квітня 1984 року, укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , зареєстрований в реєстрі за №2-611.

Як наслідок помилковим є рішення суду першої інстанції про визнання права користування земельною ділянкою площею 518,86 кв. м, розташованою за адресою: АДРЕСА_6 ) за позивачем, скасування свідоцтва про право власності, серія та номер 46049729, видане 21 жовтня 2015 року Реєстраційною службою Кіровоградського міського управління юстиції Кіровоградської області ОСОБА_2 , скасування державної реєстрації на житловий будинок, об`єкт житлової нерухомості: загальною площею (кв. м): 73.5, житлова площа (кв. м): 47.7, Опис: літ. АааІ -житловий будинок; літ. БІ - погріб; літ. Б - літня кухня-сарай; літ. ГГ1,2 - гараж; літ. гі -яма оглядова;літ.Г2,Ж - сарай; літ. З,Л - навіс; літ. К - гараж-майстерня; nn огорожа; літ. І- вимощення; літ. Д - яма вигрібна; літ. кр - ґанок, АДРЕСА_5 , скасування державної реєстрації на земельну ділянку, кадастровий номер: :04:032:0037, реєстраційний номер: 01, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площа: 0.0518 га.

Слід зазначити, що правових підстав для скасування державної реєстрації на житловий будинок по АДРЕСА_3 , не наведено як у позовній заяві (з наступними змінами та уточненнями), так і в оскаржуваному рішенні суду.

Колегія суддів погоджується з доводами Данилюк Н.В., яка діє в інтересах ОСОБА_8 , щодо порушення судом норм процесуального права.

Встановлено, що 14 вересня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Кіровської районної у місті Кіровограді ради, ОСОБА_2 , Управління власності та приватизації комунального майна Кіровоградської міської ради, третя особа: Кіровоградська міська рада, у якій просила суд поновити строк на звернення до суду; визнати незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету Кіровоградської міської ради народних депутатів від 18 березня 1982 року №227; визнати нікчемним договір купівлі-продажу від 17 квітня 1984 року, укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , зареєстрований в реєстрі за №2-611; визнати за нею право користування земельною ділянкою площею 1408,2 кв. м за адресою АДРЕСА_5 ( АДРЕСА_3 ); визнати згоду, надану ОСОБА_5 щодо вилучення земельної ділянки, недійсною (т.1 а.с.1-4).

Розгляд справи по суті розпочато 06.12.2016, про що свідчить журнал судового засідання від 06.12.2016 року (т.1 а.с.77).

22 лютого 2017 року ОСОБА_1 подала до суду уточнену позовну заяву до ОСОБА_2 , Виконавчого комітету Кіровоградської міської ради, Кіровоградської міської ради, у якій просила суд поновити строк на звернення до суду; визнати незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету Кіровоградської міської ради народних депутатів від 18 березня 1982 року №227; визнати нікчемним договір купівлі-продажу від 17 квітня 1984 року, укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , зареєстрований в реєстрі за №2-611; визнати за нею право користування земельною ділянкою площею 1408,2 кв. м за адресою АДРЕСА_5 ( АДРЕСА_3 ); визнати згоду, надану ОСОБА_5 щодо вилучення земельної ділянки, недійсною (т.1 а.с.87-90), одночасно змінивши і підставу, і предмет позову всупереч ч.2 ст.31 ЦПК України (у редакції, чинній на час розгляду справи).

10 жовтня 2017 року ОСОБА_1 повторно подала до суду уточнену позовну заяву до ОСОБА_2 , Виконавчого комітету Кіровоградської міської ради, Кіровоградської міської ради, Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, у якій просила суд поновити строк на звернення до суду; визнати незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету Кіровоградської міської ради народних депутатів від 18 березня 1982 року №227; визнати нікчемним договір купівлі-продажу від 17 квітня 1984 року, укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , зареєстрований в реєстрі за №2-611; визнати за нею право користування земельною ділянкою площею 609,7 кв. м за адресою: АДРЕСА_5 ; визнати згоду, надану ОСОБА_5 щодо вилучення земельної ділянки, недійсною; скасувати свідоцтво про право власності, серія та номер 46049729, видане 21 жовтня 2015 року Реєстраційною службою Кіровоградського міського управління юстиції Кіровоградської області ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , паспорт громадянина України, серія та номер: НОМЕР_2 , виданий 17 травня 2000 року, видавник: Ленінський РВ УМВС України в Кіровоградській області; скасувати державну реєстрацію на житловий будинок, об`єкт житлової нерухомості: загальна площа (кв.м): 73.5, житлова площа (кв.м): 47.7, Опис: літ.АааІ-житловий будинок; літ.БІ - погріб;літ.Б - літня кухня-сарай;літ.ГП,2 - гараж; літ.гі -яма оглядова;літ.Г2,Ж - сарай;літ.З,Л - навіс;літ.К - гараж-майстерня; nnогорожа;літ.І- вимощення;літ.Д - яма вигрібна;літ.кр - ґанок, АДРЕСА_5 ; скасувати державну реєстрацію на земельну ділянку Кадастровий номер: :04:032:0037, Реєстраційний номер: 01, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0.0518 га (т.1 а.с.175-180), одночасно змінивши і підставу. і предмет позову.

13 жовтня 2017 року ОСОБА_1 подала до суду уточнену позовну заяву до ОСОБА_2 , Виконавчого комітету Кіровоградської міської ради, Кіровоградської міської ради, Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, у якій просила суд поновити строк на звернення до суду; визнати незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету Кіровоградської міської ради народних депутатів від 18 березня 1982 року №227; визнати нікчемним договір купівлі-продажу від 17 квітня 1984 року, укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , зареєстрований в реєстрі за №2-611; визнати за нею право користування земельною ділянкою площею 609,7 кв. м за адресою: АДРЕСА_5 ; визнати згоду, надану ОСОБА_5 щодо вилучення земельної ділянки, недійсною; скасувати свідоцтво про право власності, серія та номер 46049729, видане 21 жовтня 2015 року Реєстраційною службою Кіровоградського міського управління юстиції Кіровоградської області ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , паспорт громадянина України, серія та номер: НОМЕР_2 , виданий 17 травня 2000року, видавник: Ленінський РВ УМВС України в Кіровоградській області; скасувати державну реєстрацію на житловий будинок, об`єкт житлової нерухомості: загальна площа (кв. м): 73.5, житлова площа (кв.м): 47.7, Опис: літ.АааІ-житловий будинок; літ.БІ - погріб;літ.Б - літня кухня-сарай;літ.ГП,2 - гараж; літ.гі -яма оглядова;літ.Г2,Ж - сарай;літ.З,Л - навіс;літ.К - гараж-майстерня; nnогорожа;літ.І- вимощення;літ.Д - яма вигрібна;літ.кр - ґанок, АДРЕСА_5 ; скасувати державну реєстрацію на земельну ділянку Кадастровий номер: :04:032:0037, Реєстраційний номер: 01, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0.0518 га (т.1 а.с.184-188), знову змінивши і підставу, і предмет позову.

Апеляційним судом встановлено, що в уточнених позовних заявах ОСОБА_1 кожного разу змінювала суб`єктний склад, а саме відповідачів по справі, на що суд першої інстанції не звернув уваги та в порушення вимог процесуального закону не вирішив питання про залучення до участі у справі нових відповідачів в порядку ст.36 ЦПК України.

Таким чином, ухвалюючи оскаржуване рішення суд першої інстанції розглянув уточнену позовну заяву ОСОБА_1 вже в останній редакції від 13 жовтня 2017 року з порушенням норм процесуального права.

Колегія суддів не приймає доводи апеляційної скарги щодо порушення підсудності судом першої інстанції, виходячи з такого.

Відповідно до положень частини 1 статті 114 ЦПК України в редакції, чинній на час вирішення питання про відкриття провадження у справі, позови, що виникали з приводу нерухомого майна, підлягали пред`явленню за місцезнаходженням майна.

Чинний Цивільний процесуальний кодекс України регулює виключну підсудність таким самим чином. Відповідно до частини 1 статті 30 цього Кодексу позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна.

Виключну підсудність встановлено для позовів, які виникають щодо нерухомого майна (ч. 1 ст. 30 ЦПК України). Згідно з положеннями ст. 181 ЦК України до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про визнання права користування земельною ділянкою.

Отже, спір виник з приводу нерухомого майна, відтак, підсудність справи визначається за правилами виключної підсудності, які передбачали і передбачають пред`явлення позову за місцезнаходженням майна.

Рішенням Кіровоградської міської ради від 25 листопада 2003 року № 581 «Про затвердження уточнених назв і перекладу українською мовою площ, проспектів, вулиць, провулків, проїздів, тупиків м. Кіровограда» з урахуванням наступних рішень про найменування та перейменування вулиць і Реєстру адміністративно-територіального устрою, затверджено, що вулиця Р .Люксембург, нині Будівельників , територіально відноситься до Фортечного району міста Кропивницького.

Нерухоме майно знаходиться на території Фортечного району міста Кропивницького, за правилами виключної підсудності справа підсудна Кіровському районному суду міста Кіровограда.

При цьому не заслуговують на увагу колегії суддів доводи апеляційної скарги відповідача про те, що даний спір відноситься до юрисдикції адміністративного суду з огляду на таке.

За положеннями статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах. Адміністративні суди не розглядають позовні вимоги, які є похідними від вимог у приватно-правовому спорі і заявлені разом з ними, якщо цей спір підлягає розгляду в порядку іншого, ніж адміністративне, судочинства і знаходиться на розгляді відповідного суду.

Стаття 19 ЦПК України передбачає, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Як роз`яснено у пункті 7 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року №3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» спори, що виникають із земельних відносин, у яких хоча б однією зі сторін є фізична особа, незважаючи на участь у них суб`єкта владних повноважень, розглядаються в порядку цивільного судочинства.

Зміст позовної заяви ОСОБА_1 свідчить про те, що вона звернулась до суду із зазначеним позовом з метою захисту свого речового права, зокрема права користування земельною ділянкою, яке, на її думку, порушене.Вказане свідчить про приватноправовий характер спору.

Таким чином, у даному випадку існує спір про право, який належить розглядати за правилами цивільного судочинства, а участь у спірних правовідносинах суб`єкта владних повноважень не перетворює спір у публічно-правовий.

Нормами цивільно-процесуального закону визначено обов`язковість установлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доводів сторін у справі та доказів, з яких суд виходив при вирішенні спору. Без виконання цих процесуальних дій ухвалити законне й обґрунтоване рішення в справі неможливо.

За таких обставин колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення не відповідає вимогам ст.263 ЦПК України щодо законності і обґрунтованості, висновки суду не відповідають обставинам справи. Зазначене призвело до неправильного застосування судом норм матеріального та процесуального права, а відтак і помилкового визначення юридичних наслідків цих обставин. Зазначене відповідно до вимог п.п.2, 3, 4 ч.1 ст.376 ЦПК України є підставою для скасування судового рішення з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 - 384 ЦПК України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_10 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , задовольнити.

Рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда від 13 грудня 2018 рокускасувати та ухвалити нове.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Кіровоградської міської ради, Виконавчого комітету Кіровоградської міської ради та Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області про визнання права користування земельною ділянкою, визнання нікчемним договору купівлі-продажу, скасування рішенняКіровоградської міської ради народних депутатів від 18.03.1982 №227, скасування свідоцтва про право власності, скасування державної реєстрації на житловий будинок та земельну ділянку відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 19 вересня 2019 року.

Головуючий суддя О.І. Чельник

Судді О.А. Письменний

В.В. Черненко