Справа № 212/6571/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2019 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді Ваврушак Н. М., за участю секретаря судового засідання Борух Ю. К., позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Покровської районної у місті ради м. Кривого Рогу про встановлення факту проживання однією сім'єю, визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В:

31 серпня 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до виконавчого комітету Покровської районної у місті ради в якому просить: встановити факт її проживання однією сім'єю з ОСОБА_3 з липня 2009 року по ІНФОРМАЦІЯ_10; визначити позивачу додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_10; визнати за ОСОБА_1 право власності на спадщину за законом - квартиру АДРЕСА_1, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_10.

В обґрунтування позовних вимог вказала, що у травні 2009 року вона познайомилась із ОСОБА_3, оскільки остання була людиною похилого віку та мала певні проблеми зі здоров'ям позивач на прохання ОСОБА_3 з липня 2009 року стала проживати разом із нею однією сім'єю за адресою: АДРЕСА_1. Вказує, що із ОСОБА_3 вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет, кожного літа вона разом із померлою виїжджала до села Кривбас де разом із сім'єю позивача проживали в домоволодінні АДРЕСА_2, за місцем реєстрації позивачки. Зазначила, що за життя ОСОБА_3 мала намір приватизувати квартиру та подарувати її позивачу, у зв'язку із чим надала довіреність на ім'я позивачки та уповноважила останню бути її представником в органах приватизації. ІНФОРМАЦІЯ_10 ОСОБА_3 померла, усі витрати пов'язані із похованням несла саме позивач. В липні 2018 року їй стало відомо, що квартира АДРЕСА_1 передана у приватну власність ОСОБА_3, про що видано свідоцтво про право власності на житло за НОМЕР_1 від 19.11.2014 року. Вказує, що 23.08.2018 року вона звернулась до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_5 із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 проте останнім було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину - квартиру АДРЕСА_1, оскільки нею пропущений шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини та не надано документів, що підтверджують родинні відносини. Вказує, що з липня 2009 року по день смерті ОСОБА_3- ІНФОРМАЦІЯ_10 вони проживали разом, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, та після смерті останньої вона продовжує проживати в спірній квартирі. Інших спадкоємців після смерті ОСОБА_3 немає, окрім позивачки до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 ніхто не звертався.

Ухвалою суду від 04 вересня 2018 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

Не погодившись з позовом представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив у задоволенні позовних вимог відмовити, зазначив, що ОСОБА_3 у жовтні 2014 року звернулась до виконавчого комітету із заявою про передачу їй у власність квартири АДРЕСА_1. Інтереси останньої, згідно довіреності від 16.10.2014 року представляла ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_10 ОСОБА_3 померла. ОСОБА_3 на день своє смерті у спірній квартирі була зареєстрована одна. 19 листопада 2014 року прийнято рішення виконкому про передачу спірної квартири у приватну власність ОСОБА_3, свідоцтво про право власності отримано не було у зв'язку зі смертю останньої. Вказує, що за спірною квартирою наявна заборгованість за комунальні послуги, що в свою чергу свідчить про те, що позивач не виконувала обов'язки члена сім'ї. Зазначив, що відповідно до інформації ТОВ «Житлокомцентр» від 18.10.2018 року щодо фактично та юридично вільних житлових приміщень станом на 17.10.2018 року спірна квартира є фактично вільним житлом. Крім того вказав, що позивач має реєстрацію місця проживання за адресою: АДРЕСА_2, одружена та має неповнолітніх дітей, місце реєстрації яких збігається із місцем реєстрації позивачки, що ставить під сумнів факт постійного проживання, ведення спільного господарства та бюджету позивачки із померлою ОСОБА_3 Щодо позовних вимог про в частині визначення додаткового строку достатнього для подачі заяви про прийняття спадщини зазначила, що позивач була добре обізнана про спадкове майно оскільки померлою ОСОБА_3 було надано довіреність на ім'я останньої для подачі всіх необхідних документів на приватизацію житла. Також вказав, що при вирішенні питання про визначення спадкоємцеві додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права власності.

Ухвалою суду від 22 листопада 2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити з підстав викладених в ньому, додатково пояснила, що померла ОСОБА_3 не доводиться їй родичкою, знайома з останньою через мати свого чоловіка.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 позов підтримав у повному обсязі, просив позовні вимоги задовольнити з підстав викладених в ньому.

Представник відповідача Язвенко Т.Ю. в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила у задоволенні позову відмовити посилаючись на відзив.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 суду показала, що вона є сусідкою позивачки ОСОБА_1 Зазначила, що ОСОБА_1 доглядала за померлою ОСОБА_3 з травня 2009 року. Померла була одинокою людиною. Вказала, що їй відомо, що позивач та померла ОСОБА_3 проживали разом. Зазначила, що діти позивачки проживали в селі.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 суду показав, що він є сусідом позивачки, йому відомо, що остання доглядала за померлою ОСОБА_3 оскільки та була дуже старенька. Вказав, що ОСОБА_1 постійно проживала із померлою у спірній квартирі та їздила до села.

Суд, заслухавши учасників справи, допитавши свідків, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно ст.ст.15, 16 ЦК кожна особа має право на захист свого порушеного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду по захист свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ст. ст. 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_10 померла ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2. (а.с.8)

Рішенням виконавчого комітету Жовтневої районної у місті ради за №462 від 19.11.2014 року вирішено безоплатно передати у приватну (приватну, спільну, часткову) власність житло, яке належить до комунальної власності міста Кривого Рогу, розташованої на території Жовтневого району, громадянам: ОСОБА_3- двокімнатну квартиру АДРЕСА_1, житловою площею 27,32 кв.м., у приватну власність. (а.с.11,12)

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло НОМЕР_1 від 19.11.2014 року органом приватизації виконкому Жовтневої районної у місті ради посвідчено, що квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 дійсно належить на праві приватної власності ОСОБА_3. Квартира приватизована згідно з Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду». Свідоцтво видане згідно з рішенням №462 від 19.11.2014 року. (а.с. 13)

Згідно технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_1 зазначено, що дана квартира розташована на 1 поверсі 5 поверхового будинку та складається з 2 кімнат житловою площею 27,32 кв.м. Власником зазначена ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. (а.с.14-15).

Відповідно до довідки Гейківської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області (а.с.9) ОСОБА_1 зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2. Власником будинку є ОСОБА_11. За вказаною адресою також зареєстровані та проживають ОСОБА_12-1983 року народження, ОСОБА_13-2003 року народження, ОСОБА_14-2007 року народження, ОСОБА_15-2008 року народження.

Згідно договору - замовлення №1026 між ОСОБА_1 та КП «Ритуал сервіс плюс», даний договір укладено 22 жовтня 2014 року на організацію та проведення поховання ОСОБА_3. (а.с.49)

Відповідно до акту від 04 травня 2018 року, складеного мешканцями будинку АДРЕСА_1, затвердженого директором ТОВ «Житлокомцентр» зазначено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 фактично проживала з ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 з липня 2009 року по день смерті останньої ІНФОРМАЦІЯ_10. (а.с.52)

Згідно інформації ТОВ «Житлокомцентр» за №498 від 18.10.2018 року, зазначено, що квартира АДРЕСА_1 є фактично та юридично вільним житловим приміщенням. (а.с.71-72)

Так, згідно ч. ч. 2, 4 ст. 3 Сімейного кодексу України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Відповідно до ст.ст. 1220, 1221 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Статтею 1264 ЦК України визначено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до роз'яснень викладених у п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, зазначено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Таким чином, при з'ясуванні наявності чи відсутності підстав вважати, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 проживали однією сім'єю, підлягають встановленню в сукупності такі факти, як спільне проживання, спільний побут, наявність взаємних прав та обов'язків.

За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В силу вимог ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Так, на підтвердження заявлених вимог позивачем надано копію довіреності ОСОБА_3 виданої на ім'я ОСОБА_1 (а.с.6), копію договору замовлення на організацію та проведення поховання ОСОБА_3 (а.с.49), які не можуть бути доказом спільного проживання однією сім'єю з померлою, оскільки кожна особа вправі вільно розпоряджатись своїми правами.

Крім того суд зауважує, що із наданої позивачем копії чеку без номера від 22 жовтня 2014 року (а.с.50) жодним чином не вбачається ким саме здійснювалась оплата вказаної в ньому суми грошових коштів.

Також допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_8, ОСОБА_9 зазначили лише про факт проживання ОСОБА_1 із померлою ОСОБА_3 в квартирі останньої, однак із показів свідків не встановлено факту спільного побуту позивачки з померлою та наявності взаємних прав та обов'язків.

За таких обставин вбачається, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Покровської районної у місті ради м. Кривого Рогу про встановлення факту проживання однією сім'єю є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Враховуючи, що позивачем не доведено належними, допустимими та достатніми доказами факт її проживання однією сім'єю із померлою, тому вимоги щодо визначення ОСОБА_1 додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, визнання за ОСОБА_1 права власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_3 задоволенню також не підлягають, оскільки вони є похідними від виникнення у позивача права на спадкування після померлої, як спадкоємця четвертої черги за ст. 1264 ЦК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 3 СК України, ст.ст. 1220, 1221, 1261, 1264, ЦК України, ст. ст. 4, 12, 13, 76-83, 141, 258,259, 263, 264, 265, 268, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Покровської районної у місті ради м. Кривого Рогу про встановлення факту проживання однією сім'єю, визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, визнання права власності на спадкове майно, в повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається в Дніпровський апеляційний суд через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено та підписано 15 лютого 2019 року.

Суддя: Н. М. Ваврушак