Справа № 727/4282/19
Провадження № 2/727/974/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2019 року м.Чернівці

Шевченківський райсуд м. Чернівці в складі:

головуючого судді - Мамчина П.І.

секретарі судових засідань Нікітович О.В.

учасники справи:

представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2

представника третьої особи ОСОБА_3 ОСОБА_4 С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Чернівецької міської ради (м.Чернівці, Центральна площа, 1), Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради (м.Чернівці, вул.Б.Хмельницького, 64-а), третя особа ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ) про визнання протиправними та скасування містобудівних умов та обмежень, -

ВСТАНОВИВ :

У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Чернівецької міської ради, третя особа ОСОБА_3 про визнання протиправними та скасування містобудівних умов та обмежень.

Посилалася на те, що вона є орендарем земельної ділянки площею 0,0507 га, кадастровий номер :11:001:0012 по АДРЕСА_3 . На вказаній земельній ділянці знаходиться кафе-бар, що належить їй на праві власності.

Власником іншої земельної ділянки площею 0,0618 га, кадастровий номер :11:001:0015, що розташована по АДРЕСА_3 та межує з орендованою нею земельної ділянки, є ОСОБА_3

05 травня 2015 року відповідачем їй були видані містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки по АДРЕСА_3 , в яких вказано, що намірами забудови земельної ділянки є будівництво кафе-бару із офісними приміщеннями. Цільове призначення земельної ділянки для будівництва кафе-бару та приміщення офісу. Максимально допустимий відсоток забудови земельної ділянки 80%.

12 квітня 2017 року відповідачем ОСОБА_3 були видані містобудівні умови та обмеження для забудови земельної ділянки по АДРЕСА_3 , де намірами забудови вказано будівництво багатоквартирного житлового будинку з приміщеннями громадського призначення. Цільове призначення земельної ділянки для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку. Максимально допустимий відсоток забудови земельної ділянки 60%.

На даний час забудовник ОСОБА_3 вирила котлован під фундамент багатоквартирного будинку, зайнявши не 60% площі земельної ділянки, а приблизно 90%.

Вважає, що даними діями порушуються її права, оскільки ОСОБА_3 вирила котлован прямо під стіною її будівлі, порушуючи будівельні та санітарні норми.

На її замовлення був зроблений висновок будівельно-технічного дослідження №17076, в якому зазначено, що містобудівні умови та обмеження проекту багатоквартирного житлового будинку з громадськими приміщеннями, видані 12 квітня 2017 року ОСОБА_5 , не враховують містобудівних умов будівництва кафе-бару з офісними приміщеннями, виданими 05 травня 2015 року їй.

Просила визнати неправомірними та скасувати містобудівні умови та обмеження №1413/17 від 12 квітня 2017 року , видані Чернівецькою міською радою на ім`я ОСОБА_3 для забудови земельної ділянки по АДРЕСА_3 .

В серпні 2019 року позивач змінила позовні вимоги. Посилалася на те, що 17 липня 2019 року ОСОБА_5 взамін містобудівних умов та обмежень від 12 квітня 2017 року були видані нові містобудівні умови та обмеження №488-МУО. Вважає, що зміна містобудівних умов торкнулася деяких питань, якими права позивача не порушуються.

Однак, залишився факт зайняття ОСОБА_3 земельної ділянки під котлованом площею приблизно 90% при нормі 60%.

При видачі ОСОБА_3 містобудівних умов та обмежень також не було враховано Класифікацію видів цільового призначення земель, затверджених наказом Державного комітету із земельних ресурсів від 23.07.2010 року №548, щодо відмежування цільового призначення земель для будівництва багатоквартирного будинку з об`єктами розважальної та ринкової інфраструктури та земель для будівництва громадських установ. Тобто, очевидна невідповідність намірів забудови вимогам містобудівної документації на місцевому рівні є самостійною підставою для відмови у наданні містобудівних умов та обмежень.

З урахуванням уточнених позовних вимог просила визнати неправомірними та скасувати містобудівні умови та обмеження №1413/17 від 12 квітня 2017 року та №488-МУО від 17 липня 2019 року для забудови земельної ділянки по АДРЕСА_3 , виданих Чернівецькою міською радою на ім`я ОСОБА_3 .

Ухвалою суду від 02 липня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання (а.с.72).

Ухвалою суду від 31 липня 2019 року відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача Чернівецької міської ради про закриття провадження у справі (а.с.94).

15.10.2019 року представником відповідача Чернівецької міської ради Єркіною А.І. спрямовано до суду відзив на позовну заяву, де відповідач вказав, що 17.07.2019 року видані містобудівні умови та обмеження №488-МУЮ для проектування багатоквартирного житлового будинку на АДРЕСА_3 взамін містобудівних умов та обмежень від 12.04.2017 року №1413/17. Отже наразі містобудівних умов та обмежень №1413/17 від 12.04.2017 року не існує.

Крім цього, відповідач зауважив на тому, що відповідачем у справі виступає Чернівецька міська рада, яка жодних містобудівних умов та обмежень не надавала. Департамент містобудівного комплексу та земельних відносин є окремою юридичною особою. Вважають, що вони є неналежним відповідачем у даній справі. В задоволенні позову просили відмовити (а.с.148).

06.11.2019 року третьою особою ОСОБА_3 подано до суду відзив на позовну заяву, згідно якого просила в задоволенні позову відмовити за безпідставністю (а.с.167-171).

Ухвалою суду від 18 листопада 2019 року в якості співвідповідача був залучений Департамент містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради (а.с.191).

Представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 в судовому засіданні надав пояснення аналогічні викладеним в позові, позов підтримав повністю та просив позовні вимоги задовольнити.

Представника третьої особи ОСОБА_3 ОСОБА_6 в судовому засіданні просив в задоволенні позову відмовити з підстав викладених у відзиві.

Представника відповідачаЧернівецької міської ради в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про день та час розгляду справи. Згідно заяви представника ОСОБА_7 від 18.11.2019 року, розгляд справи просили проводити у їх відсутність з урахуванням поданого відзиву на позовну заяву (а.с.78).

Представник відповідача Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради в судове засідання не з`явились повторно, будучи належним чином повідомленими про день, час та місце розгляду справи. До початку розгляду справи представник ОСОБА_8 спрямувала електронною поштою заяву, де вказала, що у зв`язку з відсутністю в Департаменті фахівця відповідного профілю, представляти інтереси Департаменту буде представник Чернівецької міської ради, однак із зайнятістю представника міської ради Єркіної А.І. в іншому судовому засіданні, просила розгляд справи відкласти (а.с.216-219).

При цьому, судової повістки чи будь яких інших підтверджуючих документів, що підтверджують зайнятість представника відповідача в іншому судовому засіданні - суду не надано.

Статтею 223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з ряду підстав.

Згідно ч.2 ст. 210 ЦПК україни, суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті.

Згідно ч.3 п.п.1, 2 ст.223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: 1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; 2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки.

Згідно ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів.

Суд вважає, що відсутні законні підстави для відкладення розгляду справи, оскільки 18.12.2019 року закінчується місячний строк передбачений для розгляду справи по суті у відповідності до вимог ч.2 ст. 210 ЦПК України (суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті). Таким чином, розгляд справи необхідно проводити у відсутність представника відповідача, яка повторно не з`явилась в судове засідання незалежно від причин неявки.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши письмові докази, суд прийшов до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що підприємець ОСОБА_1 є орендарем земельної ділянки площею 0,0507 га, кадастровий номер :11:001:0012 по АДРЕСА_3 , з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування будівель торгівлі. Мета використання земельної ділянки для будівництва кафе-бару та приміщення офісу. Дана обставина підтверджується договором оренди землі №9116 від 23 вересня 2014 року, укладеним між Чернівецькою міською радою та підприємцем ОСОБА_1 (а.с.6-7).

На підставі договору купівлі-продажу від 11 липня 2014 року ОСОБА_1 є власником кафе-бару (1 черга) площею 40,0 кв.м., що розташований на земельній ділянці площею 0,0507 га, кадастровий номер :11:001:0012 по АДРЕСА_3 (а.с.8).

05 травня 2015 року позивач ОСОБА_1 отримала містобудівні умови та обмеження №1000/15, в яких вказано, що намірами забудови земельної ділянки є будівництво кафе-бару із офісними приміщеннями. Цільове призначення земельної ділянки для будівництва кафе-бару та приміщення офісу. Максимально допустимий відсоток забудови земельної ділянки 80% (а.с.9).

12 квітня 2017 року ОСОБА_3 були видані містобудівні умови та обмеження №1413/17, в яких вказано, що намірами забудови є будівництво багатоквартирного житлового будинку з приміщеннями громадського призначення. Цільове призначення земельної ділянки для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку. Максимально допустимий відсоток забудови земельної ділянки 60% (а.с.10).

17 липня 2019 року ОСОБА_3 були видані нові містобудівні умови та обмеження №488-МУЮ взамін містобудівних умов та обмежень №1413/17 від 12 квітня 2017 року. В нових містобудівних умовах та обмеженнях вказано, що цільове призначення земельної ділянки для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку. Максимально допустимий відсоток забудови земельної ділянки 60% (а.с.102).

В своїй позовній заяві позивач зазначає дві підстави для визнання протиправними та скасування оспорюваних містобудівних умов та обмежень:

1.Що в оспорюваних містобудівних умовах та обмеженнях зазначено максимально допустимий відсоток забудови земельної ділянки 60%, а третя особа ОСОБА_3 вирила котлован, фактично зайнявши площу земельної ділянки приблизно 90%. Третя особа вирила котлован прямо під стіною будівлі позивача, чим порушила будівельні та санітарні норми.

2.Що в оспорюваних містобудівних умовах та обмеженнях цільове призначення земельної ділянки зазначається для будівництва багатоповерхового житлового будинку, а функціональне призначення земельної ділянки визначено як територія громадських установ.

Щодо першої підстави суд зазначає, що в оспорюваних містобудівних умовах та обмеженнях зазначено максимально допустимий відсоток забудови земельної ділянки 60%. Позивач в своїй позовній заяві не оспорює правомірність визначення даного відсотку забудови. Таким чином, самі містобудівні умови та обмеження в цій частині позивач не оспорює.

Проте, позивач посилається, що третя особа ОСОБА_3 всупереч визначеним умовам вирила котлован, зайнявши при цьому не 60% земельної ділянки, а приблизно 90%. Отже, позивач фактично оскаржує дії третьої особи, що виходить за межі предмету спору.

Встановлено, що позивачем вимоги до ОСОБА_3 не пред`явлено. Вона в позовній заяві зазначена як третя особа, а не як відповідач.

Відповідач - це особа, яка, на думку позивача порушила, не визнала чи оспорила його суб`єктивні права, свободи чи інтереси. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року в справі №372/51/16-ц (провадження № 14-511цс18) зроблено висновок, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (стаття 13 ЦПК України).

Правовий статус третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, визначений ст.53 ЦПК України, такі особи можуть вступити у справу чи бути залучені до участі у справі, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї із сторін.

Виходячи із вимог ст.49 ЦПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, не наділені процесуальними правами позивача чи відповідача.

Посилаючись на те, що дії третьої особи ОСОБА_3 щодо більшого зайняття площі земельної ділянки є протиправними, позивач будь-яких вимог до ОСОБА_3 не пред`являє. В той же час, позивач не доводить належними та допустимими доказами неправомірність виданих ОСОБА_3 містобудівних умов та обмежень щодо максимально допустимого відсотку забудови земельної ділянки.

Суд не приймає до уваги висновок будівельно-технічного дослідження №17076 та відповідь управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернівецькій області (а.с.200) в частині виявлення порушень у сфері містобудівної діяльності, оскільки у вказаних доказах не зазначено в чому конкретно полягають ці порушення і що ці порушення впливають на права позивача.

Що стосується другої підстави позову в частині розбіжностей щодо цільового призначення земельної ділянки та намірів будівництва, то суд вважає, що позов в цій частині є також безпідставним, оскільки позивач в позовній заяві не зазначає та належними та допустимими доказами не доводить, чим в даному випадку порушуються його права.

Додаючи до позовної заяви в якості доказу висновок будівельно-технічного дослідження №17076, в якому зазначено, що містобудівні умови та обмеження проекту багатоквартирного житлового будинку з громадськими приміщеннями, видані 12 квітня 2017 року ОСОБА_5 , не враховують містобудівних умов будівництва кафе-бару з офісними приміщеннями, виданими 05 травня 2015 року їй, позивач при цьому не зазначає в позовній заяві в чому конкретно оспорювані містобудівні умови та обмеження не враховують містобудівних умов та обмежень, виданих позивачеві.

Крім цього, суд вважає, що Чернівецька міська рада є неналежним відповідачем, оскільки жодних містобудівних умов та обмежень вона не надавала.

Департамент містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради, який затверджував оспорювані містобудівні умови та обмеження, є окремою юридичною особою, яка й повинна бути відповідачем по справі.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Згідно з частинами 1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на викладені обставини суд вважає, що в задоволенні позову ОСОБА_1 до Чернівецької міської ради, Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради, слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись постановою Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року в справі № 372/51/16-ц, ст.ст. 4, 12, 13, 49, 53, 81, 82, 89, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 352, 354 ЦПК України, ч.1 п.15 п.п.15.5 розділу ХІІ. Перехідних положень ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Чернівецької міської ради, Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради, третя особа ОСОБА_3 про визнання протиправними та скасування містобудівних умов та обмежень №1413/17 від 12.04.2017 р. та №488-МУО від 17.07.2019 року для забудови земельної ділянки по АДРЕСА_3 , виданих Чернівецькою міською радою на ім`я ОСОБА_3 - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м.Чернівців або безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

СУДДЯ Мамчин П.І.