Справа № 585/2677/18
Номер провадження 2/585/30/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2019 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючої судді - Машини І.М.,

при секретарі - Рибіній Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за первісним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Вольф Тетяна Леонідівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, та за зустрічним позовом Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася до суду з даним позовом посилаючись на те, що 19 травня 2018 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Вольф Т.Л. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №56431235, з якої вбачається, що на підставі виконавчого напису №2348, виданого 24.04.2018 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С., з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» стягнуто заборгованість по кредитному договору в розмірі 37762 грн. 99 коп. Копію даної постанови позивачка отримала поштою. Зателефонувавши до банку, ОСОБА_1 дізналася, що 14 травня 2014 року вона уклала кредитний договір та отримала споживчий кредит на суму 22013,02 грн. ОСОБА_1 заперечує укладення вищевказаного кредитного договору з банком взагалі, оскільки нічого з банком не укладала і нічого не підписувала. Від представника банку, ОСОБА_1 отримала виписку по указаному кредитному договору, з якої вбачається, що 14.05.2014 року від її імені укладено кредитний договір GP - 6361798, заборгованість за яким на даний час становить 126785,55 грн. На електронну адресу управління соціального захисту населення Роменської міської ради, в якому працює позивачка, надійшла постанова приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Вольф Т.Л. від 01.06.2018 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ВП №56431235, але постанова не відповідає вимогам закону, так як на ній відсутні мокрі печатки і її достовірність встановити не можливо. ОСОБА_1 звернулась до Роменськсго відділу поліції ГУНП України в Сумській області та до Головного управління НП в м. Києві із заявою про вчинення відносно неї кримінальних правопорушень за ч.4 ст. 190, ч.2 ст. 364, ч.2 ст. 366 КК України. Позивачка зазначає, оскільки за вказаним кредитним договором жодного разу вона ніяких платежів не проводила, так як взагалі не знала про його існування, строк позовної давності за ним скінчився ще 14 травня 2017 року, а спірний виконавчий напис видано 24 квітня 2018 року, тим самим приватний нотаріус діяла протиправно. Таким чином, в порушення вимог ст. 88 Закону України «Про нотаріат» приватний нотаріус за Хара Н.С. не перевірила, чи в межах позовної давності подавались їй документи Банком, і в порушення статті 87 Закону України «Про нотаріат», підпунктів 3.1, 3.4 Глави 16 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій, вчинила виконавчий напис, хоча з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років. Враховуючи положення статтей 50,87,88 Закону України «Про нотаріат», ст. 257 ЦК України, позивачка просить визнати виконавчий напис № 2348, вчинений приватним нотаріусом КМНО Харою Н.С. від 24.04.2018 щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 37762,99 грн., вчиненим з грубим порушенням вимог чинного законодавства України та таким, що не підлягає виконанню. Стягнути з відповідача понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6300 грн. та судовий збір в сумі 704,80 грн.

Відповідач в особі представника ПАТ «ПУМБ» Посметна М.М., не погоджуючись з позовом, 09 серпня 2018 року на адресу суду направила відзив на позов, в якому просила відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 в повному обсязі виходячи з наступного. Між АТ «Банк Ренесанс Капитал», правонаступником якого на сьогоднішній день є ПАТ "ПУМБ" та ОСОБА_1 був укладений Кредитний договір № GP - 6361798 від 14.05.14, згідно якого ОСОБА_1 видано кредит у сумі 22 013,02 грн., з яких: 20084,87 гривень - для рефінасування заборгованості, 1926,15 грн. - для оплати договору страхування; строком на 48 місяців, тобто до 15.05.2018, з процентною ставкою у розмірі 9% річних та комісією за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 1,35%, зі сплатою заборгованості згідно з графіком. Позивачем підписано вказаний кредитний договір, пропозицію укладення договору (оферта), умови Кредитного договору, якими зокрема Позивач ознайомлений з реальною процентною ставкою кредиту та повідомлений про абсолютне подорожания кредиту відповідно до вимог Закону України «Про захист прав споживачів». Позичальник підтвердив, що ознайомлений з наявними формами кредитування, умовами отримання та користування кредитом, тарифами банку і проінформований про переваги недоліки запропонованих схем кредитування. Однак в порушення вимог кредитного договору ОСОБА_1 не здійснювала погашення чергових платежів у встановлені кредитним договором строки. Що свідчить про настання несприятливої події, передбаченої Кредитним договором, а саме: «невиконання Відповідачем зобов'язань перед Позивачем за цим договором». Відповідач, керуючись ч. 10 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», п.2 ст. 1050 Цивільного кодексу України та умовами Кредитного договору, 28.02.18 направив рекомендованим листом на адресу місця реєстрації Позивача письмову Вимогу від 22.02.2018 № 819, у якій повідомив, що позивач є правонаступником ПАТ «Банк Ренесанс Капітал», та запропонував погасити заборгованість, яка станом на 22.02.2018 становила 37422,26 грн. (без врахування пені та штрафів). Особисто отримавши Вимогу вих. № 819 від 22.02.2018 ОСОБА_1 (тепер ОСОБА_1.) погодилась з розміром заборгованості. Будь-яких заперечень та оскаржень даної вимоги до Банку не надходили та до суду такі докази не надано. Тобто Позивач приховує обізнаність про той факт, що правонаступником АТ «Банк Ренесанс Капитал» є ПАТ «ПУМБ» та право вимоги передано до ПАТ «ПУМБ» умовами самого кредитного договору. Відтак твердження Позивача про відсутність заборгованості за кредитним договором перед ПАТ «ПУМБ» не відповідає дійсності. Позичальник до наступного часу не виконує зобов'язання за кредитним договором, чергові платежі не сплачує, вимогу Банку в строк не пізніше 30 (тридцяти) календарних днів з дня її отримання, позивачем не виконано у встановлені строки. У зв'язку з чим у позивача виникла заборгованість, а саме: заборгованість перед ПАТ "ПУМБ" за Кредитним договором № GP -6361798 на дату вчинення Виконавчого напису складала 37 762,99 грн. Таким чином, станом на 26.03.18 (включно) заборгованість перед ПАТ "ПУМБ за Кредитним договором № GP - 6361798 становить 37762,99 грн. Таким чином твердження Позивача про неузгодженість суми заборгованості по кредитному договору не відповідає дійсності. Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевірено наступним чином: боржник був обізнаний про кінцевий строк виконання зобов'язань за кредитним договором (строк до 03.04.2018, особисте отримання вимоги (03.03.18) про дострокове повернення всієї суми кредиту та нарахованих процентів за користування кредитом, яку направлено на адресу Позивача про, що свідчить роздруківка з офіційного сайту Укрпошти) до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов'язань, з дати настання строку виконання зобов'язань та зверненням стягнення Позивачем не було ліквідовано допущені порушення. Таким чином, нотаріус отримав всі необхідні документи для вчинення виконавчого напису, в тому числі підтвердження того, що Позивач був належним чином обізнаний про порушення основного зобов'язання, та можливі наслідки не усунення вказаних порушень. При цьому Позивачем до позовної заяви не надано суду жодних доказів, які б спростовували суму заборгованості, що стягнута згідно виконавчого напису, а відтак не має підстав вважати, що Банком не була підтверджена безспірність вимог. Також сума заборгованості не спростовується й наданим позовом до якого не додано жодної квитанції про сплату кредитної заборгованості ОСОБА_1 Отже, боржник був обізнаний та належним чином повідомлений Банком про порушення основного зобов'язання та можливі наслідки не усунення вказаних порушень, а тому дотримано норм діючого законодавства щодо порядку подання відповідної заяви та документів на вчинення виконавчого напису нотаріусом. Враховуючи те, що на дату розгляду справи існує несплачена сума боргу за кредитним договором по сумі кредиту, процентах та комісії та враховуючи те, що Позивачем не надано суду належних доказів зміни терміну сплати за кредитним договором або погашення боргу, задоволення даного позову є передчасним та не підлягає задоволенню. При вчиненні вказаного виконавчого напису нотаріусом було в повному обсязі дотримано умови ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», п. 282 Інструкції про вчинення нотаріальних дій, тому в задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити у повному обсязі.

09 серпня 2018 року представником ПАТ «ПУМБ» за довіреністю Брижань Юрієм Васильовичем направлено суду зустрічний позов до ОСОБА_1 про стягнення з неї заборгованості у сумі 126475,69 грн. та витрати зі сплати судового збору в розмірі 1897,14 грн. Зустрічний позов мотивований тим, що між ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» та ОСОБА_1 14.05.2014 підписано пропозицію укласти договір (оферта) про укладення кредитного договору № GP-6361798, згідно з яким відповідачу видано кредит у сумі 22013,02 грн., з яких: 20084,87 гривень - для рефінасування заборгованості, 1926,15 грн. - для оплати договору страхування; строком на 48 місяців, тобто до 15.05.2018, з процентною ставкою у розмірі 9% річних та комісією за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 1,35%, зі сплатою заборгованої зі згідно з графіком. Відповідач, починаючи з 15.08.2014, припинила виконання зобов'язань за кредитним договором. 19.07.2016 ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» припинилося шляхом приєднання до ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк», згідно виписки з Державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» є праступником усіх прав та зобов'язань ПАТ «Банк «Ренесанс Капітал», що підтверджується випискою та Статутом. На баланс ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» внаслідок приєднання ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» була передана заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором. ОСОБА_1 повідомлено 28.02.18, що позивач є правонаступником ПАТ «Банк Ренесанс Капітал», та запропонував погасити заборгованість, яка станом на 22.02.2018 становила 37 422,26 грн. (без врахування пені та штрафів). Проте, ОСОБА_1 вказану вимогу не виконала. У зв'язку чим, представник банку просить стягнути з відповідачки за зустрічним позовом ОСОБА_1 заборгованість, яка станом на 02.08.2018 складає: 126 475,69 грн. з яких:

- 21083,62 грн. за кредитом (платежі за період з 15.08.2014 по 01.08.2018);

- 3806,10 грн., грн. за процентами (за період з 15.08.2014 по 01.08.2018);

- 13372,90 грн. за комісійною винагородою (за період з 15.08.2014 по 01.08.2018);

- 30885,12 грн. неустойка за прострочення основної заборгованості;

- 6753,65 грн. неустойка за прострочення процентів;

- 19868,30 грн. неустойка за прострочення комісії;

- 80,00 грн. штраф за відправку повідомлень на уточнення реквізитів;

- 30625,99 грн. штраф за прострочення платежів від усієї суми простроченої суми заборгованості. Крім того, стягнути з відповідача за зустрічним позовом суму сплаченого судового збору в розмірі 1897,14 грн.

Ухвалою суду від 03 вересня 2018 року зустрічний позов Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості прийнято до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Вольф Тетяна Леонідівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Відповідачем за зустрічним позовом ОСОБА_1 15.01.2019 направлено до суду відзив на зустрічну позовну заяву про стягнення з неї заборгованості, в якому вона просить врахувати норми чинного законодавства, правові позиції Верховного Суду, викладені обставини справи, застосувати до позовних вимог банку строк позовної давності та в задоволенні зустрічного позову відмовити в повному обсязі.

В судове засідання позивач (відповідач за зустрічним позовом) ОСОБА_1 та її представник не з'явилися, в заяві до суду просили проводити розгляд справи у їх відсутності, первісний позов підтримують і просять його задовільнити, щодо зустрічного позову просили застосувати строк позовної давності та відмовити в його задоволенні.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, в заяві до суду просив розглядати справу у відсутності представника банку, та відмовити в задоволенні первісного позову ОСОБА_1 з підстав викладених у відзиві. Зустрічний позов про стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_1 - задовільнити в повному обсязі.

В судове засідання третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, не з'явилася, в клопотанні до суду просила розглядати справу у її відсутності, з урахуванням фактичних відносин та постановити рішення згідно чинного законодавства.

В судове засідання третя особа приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Вольф Тетяна Леонідівна не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, будь яких заяв чи клопотань суду не направляла.

Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, прийшов до наступного висновку.

14.05.2014 ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» та ОСОБА_1 підписано пропозицію укласти договір (оферта) про укладення кредитного договору № GP-6361798, згідно з якого ОСОБА_1 видано кредит у сумі 22013,02 грн., з яких: 20084,87 гривень - для рефінасування заборгованості, 1926,15 грн. - для оплати договору страхування; строком на 48 місяців, тобто до 15.05.2018, з процентною ставкою у розмірі 9% річних та комісією за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 1,35%, зі сплатою заборгованої зі згідно з графіком, про що засвідчує власний підпис ОСОБА_1 (а.с.127-129).

19.07.2016 Публічне акціонерне товариство «Банк Ренесанс Капітал» припинилося шляхом приєднання до Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», що підтверджується випискою з Державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с.76-77).

Публічне акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» є правонаступником усіх прав та зобов'язань Публічного акціонерного товариства «Банк «Ренесанс Капітал», що підтверджується випискою та Статутом (а.с.65-69).

На баланс Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» внаслідок приєднання Публічного акціонерного товариства «Банк Ренесанс Капітал» була передана заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № GP-6361798 від 14.05.2014.

28 лютого 2018 року ПАТ «ПУМБ» направив письмову вимогу (Повідомлення) від 22.02.2018 ОСОБА_1 в якій повідомив останню, що ПАТ «ПУМБ» є правонаступником ПАТ «Банк Ренесанс Капітал», та запропонував їй погасити заборгованість, яка станом на 22.02.2018 становила 37422,26 грн., що підтверджується п.8 списку № 2847 згрупованих поштових відправлень листів з оголошеною цінністю, в якому зазначено про направлення листа на ім'я ОСОБА_1 на поштову адресу: АДРЕСА_2 зі штрих-кодом поштового відправлення №956. Згідно з даними сайту ДП «Укрпошта» поштове відправлення № 956 вручено адресату особисто 03.03.2018 (а.с.54-58).

Згідно заяви про вчинення виконавчого напису від 26.03.2018 за вих.. 244 адресованого приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., ПАТ «ПУМБ» просить нотаріуса вчинити виконавчий напис на кредитному договорі № GP-6361798 від 14.05.2014 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 (а.с.168).

24 квітня 2018 року приватним нотаріусом Харою Н.С. Київського міського нотаріального округу, на підставі ст.ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат» та п.2 переліку за якими стягнення заборгованості проводадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 №1172, вчинено виконавчий напис зареєстрованого в реєстрі за № 2348, та звернуто стягнення з громадянки України ОСОБА_1, яка є боржником за кредитним договором № GP-6361798 від 14.05.2014, укладеним нею із АТ «Банк Ренесанс Капітал», правонаступником усіх прав та обов'язків якого є ПАТ «ПУМБ», заборгованість за кредитним договором № GP-6361798 від 14.05.2014, загальна сума яка підлягає стягненню з боржника ОСОБА_1 складає 37 762,99 грн. (а.с.145).

19 травня 2018 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Вольф Тетяною Леонідівною винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №56431235, з якої вбачається, що на підставі виконавчого напису №2348, виданого 24.04.2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С., з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» стягнуто заборгованість по кредитному договору в розмірі 37762 грн. 99 коп. (а.с.14).

Згідно постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Вольф Т.Л. від 01 червня 2018 року звернуто стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ОСОБА_1, яка працює в Управлінні соціального захисту населення Роменської міської ради (а.с.15).

25 червня 2018 року ОСОБА_1 звернулась з заявою до Роменського міського відділу НП ГУНП у Сумській області про кримінальне правопорушення за ч.4 ст. 190, ч.2 ст. 364, ч.2 ст. 366 КК України (а.с.7).

25 червня 2018 року ОСОБА_1 письмово звернулась до ПАТ «ПУМП» з проханням направити на її адресу копію кредитного договору зі всіма доповненнями, а також копію платіжного доручення (а.с.8).

25 червня 2018 року ОСОБА_1 письмово звернулась до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Вольф Тетяна Леонідівна про направлення їй копії виконавчого напису нотаріуса Хара Н.С. №2348 виданого 24.04.2018 (а.с.9).

25 червня 2018 року ОСОБА_1 письмово звернулась до начальника Головного управлння національної поліції в м. Києві з заявою про кримінальне правопорушення за ч.4

ст. 190, ч.2 ст. 364, ч.2 ст. 366 КК України (а.с.10).

25 червня 2018 року ОСОБА_1 письмово звернулась зі скаргою до департаменту державної реєстрації та нотаріату Міністерства юстиції України, на протиправні дії нотаріуса Хари Наталії Станіславівни (а.с.11).

Згідно свідоцтва про шлюб НОМЕР_2 між ОСОБА_10 та ОСОБА_1 14 лютого 2018 року зареєстровано шлюб, актовий запис 25, ОСОБА_1 присвоєно прізвище - ОСОБА_10 (а.с.12).

Згідно ст.12 та ст.81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом.

Згідно з частиною першої статті 1 Закону України від 2 вересня 1993 року № 3425-ХІІ «Про нотаріат» (далі - Закон «Про нотаріат») нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов'язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу II Порядку).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРІІОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв'язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку).

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обгрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

Відповідно до норм ст. 50 Закону України «Про нотаріат» нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Відповідно до п. 282 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна (чинній на дату вчинення виконавчого напису) нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безсгіірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.284 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку.

При цьому, з матеріалів справи вбачається, що безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевірено наступним чином: боржник був обізнаний про кінцевий строк виконання зобов'язань за кредитним договором (строк до 03.04.2018, особисте отримання вимоги (03.03.18) про дострокове повернення всієї суми кредиту та нарахованих процентів за користування кредитом, яку направлено на адресу Позивача про, що свідчить роздруківка зі офіційного сайту Укрпошти) до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов'язань, з дати настання строку виконання зобов'язань та зверненням стягнення Позивачем не було ліквідовано допущені порушення.

Таким чином, нотаріус отримав всі необхідні документи для вчинення виконавчого напису в тому числі підтвердження того, що Позивач був належним чином обізнаний про порушення основного зобов'язання, та можливі наслідки не усунення вказаних порушень.

Крім того, позивачем до позовної заяви не надано суду доказів, які б спростовували суму заборгованості, що стягнута згідно виконавчого напису, а відтак не має підстав вважати, що Банком не була підтверджена безспірність вимог.

За таких обставин, суд приходить до висновку що, боржник був обізнаний та належним чином повідомлений Банком про порушення основного зобов'язання та можливі наслідки не усунення вказаних порушень, а тому дотримано норм діючого законодавства щодо порядку подання відповідної заяви та документів на вчинення виконавчого напису нотаріусом.

Проте, відповідно до Постанови Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі за № 6-887цс17 суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів.

Судом встановлено, що кредитний договір був укладений 14.05.2014, при цьому виконавчий напис нотаріусом вчинено 24.04.2018.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю три роки.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

Таким чином, в порушення вимог ст. 88 Закону України «Про нотаріат» приватний нотаріус Хара Н.С. не перевірила, чи в межах позовної давності подавались їй документи Банком, та вчинила виконавчий напис, не врахувавши, що з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню.

Щодо вимог зустрічного позову ПАТ «ПУМБ» до ОСОБА_1 про стягненя заборгованості, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Як вбачається з матеріалів справи, сторони встановили як строк дії договору - до повного погашення позичальником заборгованості за кредитами та процентами за користування ними (пункт 7.6 кредитного договору), кінцевий строк повернення кредиту - до 15 травня 2018 року, так і строки виконання зобов'язань зі щомісячним погашенням платежів - щомісяця до 10 числа включно кожного календарного місяця для основної заборгованості і для процентів за користування кредитом.

Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у статті 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (частина друга статті 1050 ЦК України).

Про правові наслідки порушення зобов'язання боржником йдеться також в статті 612 ЦК України, які передбачають відповідальність боржника.

Відповідачка ОСОБА_1 покладені на неї кредитним договором зобов'язання не виконала, внаслідок чого у неї утворилася заборгованість, що стало підставою для звернення позивача до суду.

Станом на 02.08.2018 заборгованість ОСОБА_1 по кредитному договору складає: 126 475,69 грн. з яких:

- 21083,62 грн. за кредитом (платежі за період з 15.08.2014 по 01.08.2018);

- 3806,10 грн., грн. за процентами (за період з 15.08.2014 по 01.08.2018);

- 13372,90 грн. за комісійною винагородою (за період з 15.08.2014 по 01.08.2018);

- 30885,12 грн. неустойка за прострочення основної заборгованості;

- 6753,65 грн. неустойка за прострочення процентів;

- 19868,30 грн. неустойка за прострочення комісії;

- 80,00 грн. штраф за відправку повідомлень на уточнення реквізитів;

- 30625,99 грн. штраф за прострочення платежів від усієї суми простроченої суми заборгованості.

За положеннями статті 61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 21 жовтня 2015 року (справа № 6-2003цс15).

З розрахунку заборгованості, наданого позивачем вбачається, що банком нараховано окрім пені, також штрафи, що відповідно до наведеної правової позиції Верховного Суду України, яка має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції, є подвійною цивільно-правовою відповідальністю за одне і те саме порушення.

Таким чином, вимога про стягнення штрафів задоволенню не підлягає.

Разом з тим, відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, умежах якого особа може звернутися з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю утри роки ( ст. 257 ЦК).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними подіями (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Умовами кредитного договору встановлено обов'язок відповідача сплачувати відсотки за позикою щомісячними платежами.

Оскільки умовами договору встановлені окремі самостійні зобов'язання, які деталізують обов'язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, а відтак і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення.

Оскільки за умовами договору погашення кредиту повинне здійснюватися позичальником частинами відповідно до договору, то початок позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту невиконання позичальником цього зобов'язання.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредиту, погашення якого відповідно до умов договору визначено періодичними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Вказана правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 30 вересня 2015 року по справі № 6-154цс15 та від 06 листопада 2013 року по справі № 6-116цс13.

З огляду на аналіз вищевказаних норм Закону, умов договору кредиту та судової практики Верховного суду України, позивач мав право протягом трьох років з моменту прострочення кожного щомісячного платежу за відсотками звернутись до суду із позовом про стягнення заборгованості.

Як встановлено судом, відповідачка за зустрічним позовом не виконує добровільно взяті за кредитним договором зобов'язання.

Позивач за зустрічним позовом вимагає стягнути заборгованість за кредитом за період з 15.05.2014 року по 15.05.2018 року. Позов подано до суду 09.08.2018 року.

За таких обставин, враховуючи заяву відповідача про застосування до вимог банку позовної давності, суд застосовує загальну позовну давність (три роки) до дня звернення до суду та приходить до висновку про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ПУМБ» за період з 15.05.2015 по 15.05.2018 заборгованості: по тілу кредиту в розмірі - 17 643,60 грн., за відсотками - в сумі 2 638,05 грн., за комісійною винагородою - в сумі 10 698,28 грн.

Суд відмовляє у стягненні заборгованості за тілом кредиту, відсотками та комісійною винагородою за період з 15.05.2014 по 14.05.2015.

Крім того, суд застосовує спеціальну позовну давність в один рік до вимог про стягнення неустойки (ч. 2 ст. 258 ЦК України).

В межах строку позовної давності за період з 15.05.2017 по 15.05.2018 суд задовольняє частково заборгованість за неустойкою: неустойка за прострочення основної заборгованості в сумі - 20966,71 грн.; неустойка за прострочення процентів в сумі - 4403,98 грн.; неустойка за прострочення комісії в сумі - 13 610,84 - грн.

Таким чином, загальна сума забоговавності, що підлягає стягненню з відповідача за зустрічним позовом на користь позивача за зустрічним позовом, складає - 69 961,46 грн.

Встановлено, що позивачем при подачі первісного позову до суду було сплачено судовий збір в розмірі 704,80 грн. Оскільки первісний позов підлягає задоволенню, тому на підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 704,80 грн.

Крім того, позивачем при подачі первісного позову було понесено витрати на правничу допомогу, які, у зв'язку з задоволенням позову, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача за первісним позовом в розмірі 6 300 грн.

При подачі зустрічного позову позивачем сплачено судовий збір в розмірі 1897,14 грн. Оскільки позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, тому відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача за зустрічним позовом на користь позивача за зустрічним позовом підлягають стягненню, пропорційно розміру частини задоволених позовних вимог, судовий збір в сумі 1049 грн. 42 коп.

На підставі викладеного та положень Конституції України, Законом України «Про нотаріат», ст. ст. 256, 257, 261, 265, 525, 526, 549, 610, 612, 1049, 1050 ЦК України, ст.ст. 2,10,76-81, 141, 263-265, 273,274,279 ЦПК, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2, ідентифікаційний код: НОМЕР_1) до Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» (місцезнаходження: 04070, м. Київ, вул. Андріївська, 4, ), треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна (місцезнаходження: АДРЕСА_1), приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Вольф Тетяна Леонідівна (місцезнаходження: м. Київ, вул. Поправки Юрія, 6 оф. 15), про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовільнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 2348, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною від 24 квітня 2018 року щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованості в розмірі 37 762 грн. 99 коп.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» на користь ОСОБА_1 сплачений нею судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп. та 6 300 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Зустрічний позов Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» (місцезнаходження: 04070, м. Київ, вул. Андріївська, 4, ) до ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2, ідентифікаційний код: НОМЕР_1) про стягнення заборгованості - задовільнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканки: АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» (, вул. Андріївська, буд. 4, м. Київ, 04070) заборгованість за кредитним договором № GP - 6361798 від 14.05.14 в розмірі 69 961 (шістдесят дев'ять тисяч дев'ятсот шістдесят одна) грн. 46 коп., яка складається з наступного: по тілу кредиту - 17 643,60 грн., за відсотками - 2 638,05 грн., за комісійною винагородою - 10 698,28 грн. (за період з 15.05.2015 по 15.05.2018), неустойка за прострочення основної заборгованості - 20966,71 грн.; неустойка за прострочення процентів - 4403,98 грн.; неустойка за прострочення комісії - 13 610,84 - грн. (за період з 15.05.2017 по 15.05.2018).

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1, АДРЕСА_2; ідентифікаційний номер - НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» (, вул.Андріївська, буд.4, м.Київ, 04070) витрати зі сплати судового збору у сумі 1049 грн. 42 коп.

В іншій частині зустрічного позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення в порядку передбаченому п.15.5.) Перехідних положень ЦПК України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя підпис:

Копія вірна…

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО

МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ І.М. Машина