Справа № 351/650/18
Номер провадження №2/351/38/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2019 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Собка В.М. ,

секретар Нагірняк В.М.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Снятині справу за позовом Головного Управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області до ОСОБА_1 про стягнення шкоди, заподіяної внаслідок порушення вимог законодавства України про охорону земель та зобов'язання до вчинення дій, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, яким просив стягнути із нього суму шкоди у розмірі 665,07 грн., заподіяної внаслідок використання земельної ділянки не за цільовим призначенням, та стягнути суму шкоди у розмірі 26376,03 грн., заподіяної внаслідок зняття ґрунтового покриву без спеціального дозволу.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що Головним управлінням Дсржгеокадастру в Івано-Франківській області на підставі наказу від 28.08.2017 №352 ДК «Про здійснення державного контролю за дотриманням вимог земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і власності» проведено перевірку дотримання вимог законодавства України про охорону земель ОСОБА_1, в ході якої встановлено порушення ОСОБА_1 вимог статей 168, пункт «и» статті 211 Земельного кодексу, статті 53-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме на земельній ділянці (три ставки) площею 2,0001 га, які знаходяться за межами населеного пункту с. Любківці, урочище «Близниці» на території Олешківської сільської ради, Снятинського району здійснено зняття та перенесення грунтового покриву земельної ділянки площею 1,5530 га без спеціального дозволу, таким чином діями ОСОБА_1 заподіяно матеріальну шкоду, яка у відповідності до розрахунку, проведеного згідно з Методикою, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України №963 від 25.07.2007р. становить суму 26376,03 грн. За результатами перевірки складено протокол про адміністративне правопорушення №04.1-22/34 від 25.10.2017р. Згідно з постановою від 25.10.2017 №04.1-23/43, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачене ст.53-3 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170,00 грн. Крім того постановою від 25.10.2017 № 04.1-23/44 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 53 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170,00 грн. Зазначена постанова складена на підставі протоколу про адміністративне правопорушення від 04.1-22/33, яким встановлено факт того, що ОСОБА_1 на земельній ділянці приватної форми власності для ведення особистого селянського господарства площею 0,20001 га здійснюється риборозведення без зміни цільового призначення, що є порушенням вимог статті 22, пункту «а» статті 96, пункту «г» статті 21 1 ЗК, за що передбачена відповідальність визначена статтею 53 КУпАП.

У відповідності до Інструкції з оформлення державними інспекторами у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель матеріалів про політики та продовольства України від 19.01.2017 № 6, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України від 07.02.201 7 за № 173/30041, з метою усунення виявлених порушень ОСОБА_1 видано приписи від 25.10.2017 за №№ 04.1-21/32 та 04.1-21/33, згідно з якими ОСОБА_1 зобовязано усунути порушення вимог земельного законодавства в 30-денний термін. Однак, в результаті перевірки виконання вимог приписів, встановлено, що ОСОБА_1 станом на 06.02.2017 не виконано вимог умов приписів від 25.10.2017 за №№ 04.1-21/33 та 04.1-21/32.

Після чого, Головним управлінням рекомендованим листом із врученням направлено правопорушнику ОСОБА_1 претензію про сплату шкоди, заподіяної внаслідок використання земельної ділянки не за цільовим призначенням та зняття грунтового покриву, на загальну суму в розмірі 27041,10 грн. (від 08.02.2018 №32-9-0.6-852/0/2-18) із вимогою сплатити зазначену суму, при цьому направлено відповідний розрахунок шкоди.

Результати проведеної перевірки, зокрема постанови про накладення адміністративного стягнення від 25.10.2017 № 04.1-23/43, від № 04.1-23/44, ОСОБА_1 не оскаржувались, більше того, останнім було сплачено штрафи за даними постановами, що засвідчує факт визнання ним вчиненого правопорушення і правомірність дій державного інспектора при здійсненні адміністративного провадження, однак не звільняє від відшкодування шкоди заподіяної земельним ресурсам, а навпаки, тільки підтверджує факт заподіяння такої шкоди.

Позивач зазначає, що на даний час повідомлень до Головного управління з приводу сплати шкоди не надходило, тому заподіяна ОСОБА_1 земельним ресурсам шкода залишається не сплаченою. А тому позивач просить позов задоволити у повному обсязі та стягнути із відповідача у користь позивача, понесені ним судові витрати.

Представник позивача ОСОБА_2 подав до суду заяву, якою позовні вимоги підтримав повністю, позов просив задоволити, справу просив розглядати без його участі.

Відповідач подав до суду заяву, якою позов визнав частково, справу просив розглядати без його участі.

Дослідивши матеріали справи, зокрема: Копію наказу Головного управління від 28.08.2017 №352-ДК «Про здійснення державного контролю за дотриманням вимог земельного законодавства, використання та охороною земель усіх категорій і форм власності»; Копію наказу Головного управління від 27.09.2017 №480-ДК «Про внесення змін до наказу Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області»; Копію наказу Головного управління від 26.01.2017 №49-ДК «Про здійснення державного контролю за дотриманням вимог земельного законодавства, використання та охороною земель усіх категорій і форм власності»; Копію наказу Головного управління від 04.10.2017 №52-ДК «Про здійснення державного контролю за дотриманням вимог земельного законодавства, використання та охороною земель усіх категорій і форм власності»; Копію акта обстеження земельної ділянки від 26.09.2017 № 04.1-19/109; Копію акта перевірки дотримання вимог земельного законодавства за обєктом: земельної ділянки від 04.10.2017 № 04.1-18/128; Копію протоколу про адміністративне правопорушення від 25.10.2017 №04.1-22/33, №044-22/34; Копія припису від 25.10.2017 №04.1-21/32, №04.1-21/33; Копію постанови про накладення адміністративного стягнення від 25.10.2017р. №04.1-23/43, №04.1-23/44; Копію розрахунку розміру шкоди, заподіяної внаслідок використання земельної ділянки не за цільовим призначенням; Копію розрахунку розміру шкоди, заподіяної внаслідок зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу; Копію претензії про сплату шкоди, заподіяної внаслідок використання земельної ділянки не за цільовим призначенням та зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу; Копію повідомлення про прибуття для надання пояснень з питань, повязаних з порушенням земельного законодавства від 31.01.2018 №04.1-25/2; Генеральний план земельної ділянки, оцінивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1 ЗК України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Згідно зі ст. 13 Конституції України від імені Українського народу права власника щодо об'єктів права власності Українського народу здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Згідно зі ст. 4 Закону України «Про державний контроль за використанням і охороною земель» об'єктом державного контролю є всі землі в межах території України.

Відповідно до ст. 5 вказаного Закону державний контроль за використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності здійснює центральний орган виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі.

Згідно з пунктом «а» частини 1 статті 6 Закону, до повноважень центрального органу виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, належать, зокрема, здійснення державного контролю за використанням та охороною земель у частині додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства України та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про державний контроль за використанням і охороною земель» державні інспектори у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель, зокрема, мають право: безперешкодно обстежувати в установленому законодавством порядку земельні ділянки, що перебувають у власності та користуванні юридичних і фізичних осіб, перевіряти документи щодо використання та охорони земель; давати обовязкові для виконання вказівки (приписи) з питань використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель відповідно до їх повноважень, а також про зобов'язання приведення земельної ділянки у попередній стан у випадках, установлених законом, за рахунок особи, яка вчинила відповідне правопорушення, з відшкодуванням завданих власнику земельної ділянки збитків; складати акти перевірок чи протоколи про адміністративні правопорушення у сфері використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства про охорону земель та розглядати відповідно до законодавства справи про адміністративні правопорушення, а також подавати в установленому законодавством України порядку до відповідних органів матеріали перевірок щодо притягнення винних осіб до відповідальності; викликати громадян, у тому числі посадових осіб, для одержання від них усних або письмових пояснень з питань, пов'язаних з порушенням земельного законодавства України; проводити у випадках, встановлених законом, фотографування, звукозапис, кіно- і відеозйомку як допоміжний засіб для запобігання порушенням земельного законодавства України.

Статтею 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Стаття 126 ЗК України передбачає, що оформлення речових прав на земельну ділянку, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

У Постанові Верховного Суду України від 22.11.2010 року по справі №3-27г10 висловлено позицію, що обов'язковою умовою фактичного використання земельної ділянки є наявність у особи що її використовує правовстановлюючих документів, а відсутність у неї таких документів є самовільним зайняттям земельної ділянки.

Частиною 3 статті 207 ЗК України передбачено відшкодування втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва, відповідно до яких, відшкодуванню підлягають також втрати, завдані обмеженням прав власників землі і землекористувачів, у тому числі орендарів, або погіршенням якості угідь внаслідок негативного впливу, спричиненого діяльністю громадян, юридичних осіб, органів місцевого самоврядування або держави, а також у зв'язку з виключенням сільськогосподарських угідь, лісових земель і чагарників із господарського обігу внаслідок встановлення охоронних, санітарних та інших захисних зон.

Статтею 1166 Цивільного кодексу України визначено загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду, зокрема, майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

На основі повно і всебічно зясованих обставин справи, підтверджених доказами, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний звязок у їх сукупності, беручи до уваги повне визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно ст.141 ЦПК України, при задоволенні позовних вимог підлягають стягненню з відповідача на користь позивача сплачені позивачем по платіжному дорученню при зверненні до суду з даним позовом 1762 грн. судового збору.

На підставі ст. 13 Конституції України, ст.ст. 22, 1166 ЦК України, ст.ст. 1, 125, 126, 207 ЗК України, Закону України «Про державний контроль за використанням і охороною земель», керуючись ст.ст. 141, 258-259, 263-265, 268, 289 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) до місцевого бюджету (банк отримувача: ГУК в Івано-Франківській області, МФО 836014, отримувач: УК у Снятинському р-ні /с. Заболотів/ 24062200; номер рахунку: 0592; ) суму 665,07 грн. шкоди, заподіяної внаслідок використання земельної ділянки не за цільовим призначенням площею 2,0001 га, розташованої за межами населеного пункту с. Любківці, урочище «Близниці» на території Олешківської сільської ради, Снятинського району, Івано-Франківської області.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) до місцевого бюджету (банк отримувача: ГУК в Івано-Франківській області, МФО 836014, отримувач: ГУК у Снятинському р-ні /с. Заболотів/ 24062200; номер рахунку: 0592; ) суму 26 376,03 гри. шкоди, заподіяної внаслідок зняття грунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу на земельній ділянці площею 2,0001 га, розташованої за межами населеного пункту с. Любківці, урочище «Близииці» на території Олешківської сільської ради, Снятинського району. Івано-Франківської області.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) у користь Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області (вул. Сахарова, 34, м. Івано-Франківськ, 76014 ) 1762,00 грн. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції з дня його проголошення. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: підпис

Суддя Снятинського районного суду Собко В.М.