Справа №201/8377/19
Провадження №2/0203/1282/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.12.2019 року Кіровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Католікяна М.О.,

при секретарі Дзьомі Ю.О.,

з участю:

-представника відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

у с т а н о в и в:

1. 19 липня 2019 року позивач звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 10.06.2011 між сторонами було укладено кредитний договір, за умовами якого відповідач отримав грошові кошти, зобов`язавшись повернути їх у порядку та на умовах, визначених договором. Відповідач не виконує свої зобов`язання за кредитним договором, що стало причиною звернення позивача до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості у сумі 22 706,00 грн. (а.с.а.с. 3 5).

2. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18.09.2019 справу за підсудністю було передано до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська (а.с. 42).

3. 12 листопада 2019 року відповідач подав до суду відзив на позов, у якому заперечував проти позову, зазначивши, що має обґрунтовані сумніви у наявності у позивача оригіналів доданих до позову копій документів, сукупність яких складає кредитний договір. Розрахунок заборгованості, доданий позивачем, має низку суперечностей. Крім того, позивач не надав суду належних доказів фактичної передачі відповідачеві кредитних коштів (а.с.а.с. 55 60).

4. Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти позову, пояснивши, що відповідач не пам`ятає, чи укладав з позивачем вказаний кредитний договір. Розрахунок заборгованості, доданий позивачем, має низку суперечностей. Крім того, позивач не надав суду належних доказів фактичної передачі відповідачеві кредитних коштів.

5. Представник позивача до суду не з`явився, звернувшись з клопотанням про розгляд справи за його відсутності (а.с. 37).

6. Заслухавши пояснення представника відповідача, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

7. Судом встановлено, що 10.06.2011 між сторонами було укладено кредитний договір, за умовами якого позивач надав відповідачеві кредит у сумі 8 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (а.с.а.с. 11, 12).

8. Відповідач неналежно виконує свої зобов`язання з поверне ння кредитних коштів та процентів за ними, і у нього перед позивачем станом на 01.07.2019 утворилася заборгованість у сумі 20 218,57 грн. відповідно до доданого позивачем розрахунку (а.с.а.с. 6 10), а саме:

-основна заборгованість 6 163,12 грн.;

-заборгованість за простроченим тілом кредита 6 127,05 грн.;

-пеня за прострочене зобов`язання 7 821,77 грн.;

-пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100,00 грн. 1 036,63 грн.

9. Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК) підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори й інші правочини.

10. Згідно з частиною 1 статті 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

11. За кредитним договором позивач передав відповідачеві грошові кошти, про що свідчать матеріали справи, отже вказаний правочин, у розумінні статті 1054 ЦК, було укладено.

12. За правилами, встановленими статтею 610 ЦК, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

13. Ураховуючи той факт, що відповідач дотепер неналежно виконує свої обов`язки з повернення кредиту та процентів за ним, таке невиконання (неналежне виконання) є порушенням його зобов`язань у розумінні приведеної норми.

14. Суд вважає безпідставним позов у частині стягнення з відповідача штрафу загальною сумою 1 557,43 грн. з таких підстав.

15. Статтею 1055 ЦК визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

16. За змістом частин 1, 2 статті 207 ЦК, яка регулює правила додержання письмової форми правочинів, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.

17. Таким чином, кредитний договір має бути укладений у письмовій формі у вигляді одного документа (що містить усі істотні умови), підписаного обома сторонами, або у вигляді декількох документів, якими сторони обмінялися (листи, телеграми, телетайпне чи електронне повідомлення тощо). При цьому документи, якими сторони обмінюються, також мають містити підписи відправників.

18. Аналіз документів, які, на думку позивача, є кредитним договором, свідчить про те, що такі підписи містяться лише в анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 10.06.2011 (далі анкета-заява) та довідці про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна» від 11.06.2011 (далі довідка).

19. Між тим, за змістом позовної заяви, положення про штраф сторони узгодили у підпункті 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, доданих до позову (далі Умови та правила).

20. Така позиція є безпідставною, оскільки позивач не довів належними та допустимими доказами, що відповідач при укладенні кредитного договору ознайомився з цим документом.

21. У справі, що розглядається, позивачем за допомогою жодного доказу не підтверджено, що відповідач, підписуючи анкету-заяву та довідку, розумів саме ті Умови та правила, що додано позивачем до позову. При цьому такі Умови та правила відповідачем теж не підписано.

22. З огляду на викладене факт ознайомлення відповідача з Умовами та правилами не можна визнати доведеним, а самі Умови та правила вважати складовою частиною укладеного між сторонами договору, у зв`язку з чим суд не знаходить підстав для задоволення позову в частині стягнення з відповідача штрафу.

23. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд України у постанові від 11.03.2015 №43098344 (справа №6-16цс15), яка відповідно до статті 263 ЦПК підлягає урахуванню судом.

24. Крім того, таку ж позицію зайняв і Верховний Суд, який у постанові від 21.02.2018, ухваленій у цивільній справі №203/5497/13-ц (провадження №61-1391св18), постанові від 05.03.2018, ухваленій у цивільній справі №192/156/17 (провадження №61-2109св18), дійшов аналогічного висновку з тих самих правовідносин.

25. При цьому суд не бере до уваги зміст довідки, яка містить аналогічні положення про неустойку, оскільки позивач, обґрунтовуючи вимоги про стягнення штрафу, посилався не на вказану довідку, а на Умови та правила (принцип диспозитивності, визначений частиною 1 статті 13 ЦПК).

26. Відповідно до частини 1 статті 14 ЦК цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

27. Згідно зі статтею 526 ЦК зобов`язання повинні виконуватися потрібним чином згідно з умовами договору та вимогами цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог за звичаями ділового обороту або інших вимог, які звичайно пред`являються.

28. За правилами, встановленими статтею 611 ЦК, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

29. Таким чином, суд доходить висновку про те, що позов необхідно задовольнити частково, стягнувши з відповідача лише суму основного боргу та пені.

30. У порядку статті 141 Цивільного процесуального кодексу України суд вважає за необхідне також стягнути з відповідача компенсацію понесених позивачем судових витрат у сумі 1 921,00 грн. (а.с. 2).

31. Керуючись статтями 5, 7, 10 13, 19, 23, 76 81, 89, 133, 141, 209, 210, 213, 223, 228, 229, 258, 259, 263 265, 274, 275, 279 Цивільного процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

Позов акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (ідентифікаційний код 14360570; 01001, Україна, місто Київ, вулиця Грушевського, 1Д) до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 10 червня 2011 року у сумі 20 218,57 грн. (основна заборгованість 6 163,12 грн.; заборгованість за простроченим тілом кредита 6 127,05 грн.; пеня за прострочене зобов`язання 7 821,77 грн.; пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100,00 грн. 1 036,63 грн.), компенсацію судових витрат у сумі 1 921,00 грн., разом 22 139,57 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється від дня складення повного судового рішення. Рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків не подана апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне рішення складено 26 грудня 2019 року.

Суддя М.О. Католікян