233 № 233/4491/18
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 лютого 2019 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Мартиненко В. С.
за участю секретаря судового засідання Ліман С.М.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Костянтинівці цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
ВСТАНОВИВ:
Представник позивача в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце його проведення повідомлявся належним чином, надав клопотання про розгляд справи у відсутність представника позивача, не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про дату, час і місце його проведення повідомлявся належним чином в порядку, передбаченому п. 19 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України.
Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 07.02.2019 року постановлено провести заочний розгляд зазначеної справи.
Зясувавши обставини справи, дослідивши докази, подані на їх підтвердження, суд дійшов висновку про можливість часткового задоволення позовних вимог з наступних підстав.
Постановою Кабінету Міністрів України від 06 квітня 2011 року № 502 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 25 лютого 2003 року № 261» були затверджені зміни до Статуту ВАТ «Державний ощадний банк України», відповідно до яких змінено найменування банка з відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України».
Згідно з п.п.1.3 кредитного договору кредит надавався шляхом перерахування коштів в національній валюті з кредитного рахунку позичальника на поточний рахунок продавця товару, на підставі платіжного доручення позичальника, для здійснення оплати за автотранспортний засіб марка: DAEWOO FSO Lanos TF 69Y за договором купівлі-продажу № б/н від 24.12.2007 р.
Відповідно до п.п.1.5.1.3 кредитного договору проценти нараховуються банком щомісячно за методом факт/факт на фактичний залишок заборгованості за кредитом, що був отриманий позичальником, починаючи з дати видачі кредиту до моменту закінчення терміну, на який надано кредит, або (до моменту) коли банк змушений звернутися до третіх осіб (судових органів, нотаріуса) з метою примусового стягнення боргу, або до моменту смерті позичальника.
Відповідно до п.п. 3.3.4 договору відповідач ОСОБА_1 зобов'язався здійснювати погашення кредиту рівними частинами в сумі 1334,00 грн. та сплату нарахованих процентів до останнього банківського дня кожного місяця, починаючи з наступного місяця після видачі кредиту шляхом внесення готівки до каси Банку або шляхом безготівкових перерахувань. Останній платіж в рахунок погашення кредиту здійснити не пізніше 25 грудня 2012 року.
Відповідно до п.п. 5.2. за порушення взятих на себе зобовязань по поверненню основної суми кредиту та своєчасній сплаті процентів за користування кредитом, комісійних винагород та інших платежів за цим договором, позичальник зобовязується сплатити на користь банку пеню в розмірі 0,1 % від суми несплаченого платежу, за кожний день прострочення.
Згідно п.п.4.1 кредитного договору виконання позичальником зобовязань за цим договором (в тому числі і додатковими договорами до нього) забезпечується договором застави автомобіля № Н-А-220315622/1.
Відповідач ОСОБА_1 не виконав зобовязань щодо поетапного повернення кредитних коштів та процентів за користування ними за кредитним договором № Н-А-220315622 від 26.12.2007 року.
За змістом положень ч. 1 ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.
Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у строк та в порядку, що встановлені в договорі.
Згідно з ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
З матеріалів справи, а саме з розрахунку заборгованості, наданого позивачем на адресу суду 26 листопада 2018 року, вбачається, що пеня нарахована за період з 13 березня 2011 року по 13 квітня 2014 року, що відповідає вимогам Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції».
За змістом статей 546, 548, 549 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися відповідно до вимог закону або умов договору, зокрема, неустойкою, яку боржник повинен сплатити в разі порушення зобов'язання.
Відповідно до частини першої статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).
Згідно з ч. 2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі.
У разі, якщо розмір неустойки перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення, суд може його зменшити (частина третя статті 551 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно з п. 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи обєктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.
Положення частини третьої статті 551 ЦК України з урахуванням загальних засад цивільного законодавства та обовязку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків.
Вказане відповідає правовому висновку, викладеному у постанові Верховного Суду України від 04.11.2015 р. у справі 6-1120цс15 та у постанові ОСОБА_2 Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 703/1181/16-ц.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України у звязку із частковим задоволенням позову з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені ним судові витрати зі сплати судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, що дорівнює 2207,72 грн.
Керуючись ст.ст. 141, 259, 264-265, 273, 279, 280-282, 289, п.п.15.5, 19 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України,-
ВИРІШИВ:
Позов публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» витрати, повязані зі сплатою судового збору, у розмірі 2207 (двох тисяч двохсот семи) гривень 72 копійок.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Дата складення повного судового рішення 12 лютого 2019 року.
Суддя