ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7120/19 Справа № 188/1418/16-ц Суддя у 1-й інстанції - Ніколаєва І.К. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.
УХВАЛА

24 грудня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.

суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В.

за участі секретаря Черкас Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу керівника Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави особі Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області на рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 14 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Промислової товарної біржі, третя особа Дмитрівська сільська рада Петропавлівського району Дніпропетровської області про визнання права власності,-

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Промислової товарної біржі, третя особа Дмитрівська сільська рада Петропавлівського району Дніпропетровської області про визнання права власності.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 10 жовтня 2007 року було зареєстровано письмовий договір купівлі-продажу на Промисловій товарній біржі за №П-10/02, за умовами якого між продавцем СВК «Чкаловський» в особі голови ОСОБА_2 та ним, як покупцем, була досягнута домовленість щодо купівлі-продажу товару відповідно до специфікації. Зазначав, що предметом даного договору є нерухоме майно - будівлі та споруди тракторної бригади №1, до складу яких входить: будівля будинку механізатора, башта Рожновського, скважина, водононапірна башта, приміщення заправочного пункту, майданчик для консервування початків. Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордера №27 від 10 жовтня 2007 року він у повному обсязі сплатив кошти за вказаним договором купівлі-продажу на користь продавця через Промислову товарну біржу та того ж дня вони підписали акт прийому-передачі товару та вищевказане нерухоме майно було фактично передане йому у володіння та користування. У день укладення правочин не було посвідчено нотаріально, а протягом двох років з дати укладення договору купівлі-продажу посадові особи СВК «Чкаловський» ухилялися від його нотаріального посвідчення. З 14 вересня 2009 року СВК «Чкаловський» було припинено як юридичну особу, чим втрачена можливість нотаріального посвідчення договору купівлі продажу спірного нерухомого майна, що порушує його права, а тому просив суд визнати дійсним договір купівлі-продажу від 10 жовтня 2007 року, зареєстрований на Промисловій товарній біржі 10 жовтня 2007 року, за №П-10/02; визнати за ним право власності на будівлі та споруди тракторної бригади АДРЕСА_1 , які складаються з: будинку механізатора 1968 року побудови загальною площею приміщень 151,3 кв.м, заправочного пункту 1967 року побудови загальною площею приміщень 9,9 кв.м, сховища ємностей паливно-мастильних матеріалів 1967 року побудови, загальною площею основи (забудови) 8,8 кв.м, насосної станції 1968 року побудови загальною площею приміщень 5,8 кв.м, башти Рожновського 1968 року побудови, загальною площею основи (забудови) 4,8 кв.м, асфальтного майданчика для консервування початків 1968 року побудови, загальною: площею основи (забудови) 300 кв.м.

Рішенням Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 14 грудня 2016 року, з урахуванням ухвали від 12 січня 2017 року по виправлення описки, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Визнано дійсним договір купівлі-продажу від 10 жовтня 2007 року, зареєстрований на Промисловій товарній біржі 10 жовтня 2007 року, за №П-10/02.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на будівлі та споруди тракторної бригади АДРЕСА_1 , які складаються з:

- будинку механізатора 1968 року побудови загальною площею приміщень 151,3 кв. м.;

- заправочного пункту 1967 року побудови загальною площею приміщень 9,9 кв. м

- сховища ємностей паливно-мастильних матеріалів 1967 року побудови, загальною площею основи (забудови) 8,8 кв. м.;

- насосної станції 1968 року побудови загальною площею приміщень 5,8 кв. м.;

- башти Рожновського 1968 року побудови, загальною площею основи (забудови) 4,8 кв. м.;

- асфальтного майданчика для консервування початків 1968 року побудови, загальною : площею основи (забудови) 300 кв. м.

В апеляційній скарзі керівник Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права, просив скасувати рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 14 грудня 2016 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1

Представник ОСОБА_1 - адвокат Підлужний В.М. звернувся до апеляційного суду із клопотанням про закриття апеляційного провадження у даній справі (т.1 а.с.121-124).

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 11 грудня 2018 року рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 14 грудня 2016 року скасовано. У задоволенні позову ОСОБА_1 до Промислової товарної біржі про визнання права власності відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь прокуратури Дніпропетровської області судові витрати в розмірі 1187 грн.88 коп. (т. 1 а.с. 166-173).

Постановою Верховного Суду від 05 червня 2019 року постанову Дніпровського апеляційного суду від 11 грудня 2018 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції (том 1 а.с. 237-242).

У Постанові Верховного Суду від 05 червня 2019 року зазначено, що апеляційним судом не було вирішено, відповідно норм ЦПК України, клопотання представника позивача про закриття апеляційного провадження у даній справі.

Вивчивши клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Підлужного В.М. про закриття апеляційного провадження у даній справі, вислухавши думку учасників справи, колегія суддів вважає, що вказане клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Таким законом є Закон України «Про прокуратуру».

Відповідно до частини третьої статті 23 Закон України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Згідно з частиною четвертою статті 23 Закону України «Про прокуратуру» наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.

Також у частинах третій, четвертій статті 56 ЦПК України передбачено, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 цього Кодексу.

Виходячи з системного аналізу наведених правових норм, виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. При цьому, в кожному конкретному випадку прокурор при зверненні до суду з позовом, заявою або скаргою повинен довести існування обставин порушення або загрози порушення інтересів держави.

У контексті зазначеного судам слід враховувати, окрім іншого, і Рішення Конституційного Суду України про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді від 08 квітня 1999 року у справі № 3-рп/99.

Так, Конституційний Суд України, з`ясовуючи поняття «інтереси держави», визначив, що державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорони землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо.

Із врахуванням того, що інтереси держави є оціночним поняттям, прокурор у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов (заява, скарга), у чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Наведене Конституційним Судом України розуміння поняття «інтереси держави» має самостійне значення і може застосовуватися для тлумачення цього ж поняття, вжитого у статті 131-1 Конституції України та статті 23 Закону України «Про прокуратуру».

Враховуючи зазначене, можна дійти висновку, що наявність інтересів держави повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному випадку звернення прокурора з позовом, заявою або скаргою.

Разом з тим, участь прокурора в судовому процесі можлива за умови, крім іншого, обґрунтування підстав для звернення до суду, а саме має бути доведено нездійснення або неналежне здійснення захисту інтересів держави у спірних правовідносинах суб`єктом влади, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, або підтверджено відсутність такого органу (частина третя статті 23 Закону України «Про прокуратуру»).

При цьому прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень для захисту інтересів держави.

Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює у судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який відсутній або всупереч вимог закону не здійснює захисту чи робить це неналежно.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Правом на апеляційне оскарження судових рішень з перевірки законності і обґрунтованості рішень та ухвал суду першої інстанції, наділені, зокрема: особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов`язки. Зазначені особи можуть подати апеляційну скаргу, якщо рішенням суду безпосередньо вирішено питання про їх права або про їх обов`язки. Отже, за загальним правилом, у цих осіб відсутні правові підстави для апеляційного оскарження ухвал суду (оскільки ухвалами не вирішуються питання про спірні права та обов`язки). Однак разом з цим, особи, які не брали участь у справі, можуть оскаржити ухвалу суду лише у випадках, якщо відповідно до неї їх зобов`язано вчинити певні дії або утриматися від них, і це порушує права або інтереси цієї особи. Тобто, особи, які не брали участі у справі мають право оскаржити в апеляційному порядку лише ті судові рішення, які безпосередньо встановлюють, змінюють або припиняють права або обов`язки цих осіб.

Вказані норми процесуального закону встановлюють порядок та спосіб апеляційного оскарження судового рішення, який можливий у тому разі, коли суд вирішив питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, які не брали участі у справі.

На стадії апеляційного провадження, під час якої вирішується питання про можливість прийняття апеляційної скарги особи, що не брала участі у справі, та яка вважає, що ухваленим рішенням порушені її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, суд апеляційної інстанції установлює, чи дійсно мало місце порушення таких прав, свобод, інтересів та обов`язків у зв`язку із ухваленим рішенням, та в залежності від установленого вчиняє відповідні процесуальні дії.

Рішенням Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 14 грудня 2016 року було задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 . Визнано дійсним договір купівлі-продажу від 10 жовтня 2007 року, зареєстрований 10 жовтня 2007 року на Промисловій товарній біржі за № П-10/02. Визнано за ОСОБА_1 право власності на будівлі та споруди тракторної бригади АДРЕСА_1 , до складу яких входять: будинок механізатора 1968 року побудови, загальною площею приміщень 151,3 кв.м; заправочний пункт 1967 року побудови, загальною площею приміщень 9,9 кв.м; сховище ємностей паливно-мастильних матеріалів 1967 року побудови, загальною площею основи (забудови) 8,8 кв.м; насосна станція 1968 року побудови, загальною площею приміщень 5,8 кв.м; башта Рожновського 1968 року побудови, загальною площею основи (забудови) 4,8 кв.м; асфальтний майданчик для консервування початків 1968 року побудови, загальною площею основи (забудови) 300 кв.м. (т.1 а.с.43-45).

Ухвалою Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 12 січня 2017 року внесено виправлення та зазначено вірно адресу місцезнаходження спірного майна - АДРЕСА_2 (т.1 а.с.56).

Керівник Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області звернувся з апеляційною скаргою на вказане рішення суду в інтересах держави особі Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, вважаючи, що суд при ухваленні оскаржуваного рішення вирішив питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки (т.1 а.с.58-64).

Слід назначити, спір у даній справі виник щодо об"єктів нерухомого майна - будівель та споруд тракторної бригади № 1, що розташовані по АДРЕСА_2 .

Зазначені об`єкти нерухомості належали продавцю - СВК «Чкаловський», що підтверджується постановою відділу державної виконавчої служби Петропавлівського районного управління юстиції від 22 лютого 2005 року, а також повідомленням Дніпропетровської обласної філії державного підприємства «Спесцервіс» від 01 вересня 2004 року №02/1463 (т.1 а.с.10).

З листа Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області №610 від 10 листопада 2017 року вбачається, що рішенням виконавчого комітету Дмитрівської сільської ради «Про присвоєння адреси будівлям, розташованим в с.Дмитрівка» № 7 від 25 січня 2017 року присвоєну раніше адресу будівлям та спорудам тракторної бригади АДРЕСА_1 було змінено на адресу: АДРЕСА_2 (т.1 а.с.65).

Листом Дмитрівська сільська рада Петропавлівського району Дніпропетровської області №747 від 25 листопада 2019 року повідомила апеляційний суд про те, що на земельній ділянці кадастровий номер :02:001:5576 розміщено будівлі та споруди з визначеною адресою: АДРЕСА_2 (попередній номер АДРЕСА_2 ). Земельна ділянка :02:001:5576 та будівлі та споруди на ній знаходяться за межами населеного пункту с.Дмитрівка. Орендарем вказаної земельної ділянки є СФГ «Престиж» (т.2 а.с.54).

З витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права вбачається, що земельна ділянка кадастровий номер :02:001:5576 передана в оренду СФГ «Престиж» відповідно до договору оренди від 31 травня 2018 року, орендодавцем якої є Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області (т.1 а.с.136).

Вказані обставини також зазначені у заяві Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області від 18 грудня 2019 року (т.2 а.с.61-65).

Таким чином, матеріалами справи підтверджується, що власником земельної ділянки :02:001:5576, на якій знаходиться спірне нерухоме майно, є держава в особі - Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області.

Матеріалами справи підтверджується, Дмитрівська сільська рада Петропавлівського району Дніпропетровської області не є власником вказаної земельної ділянки.

Отже, права, свободи, інтереси та (або) обов`язки Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, в інтересах держави в особі якої з апеляційною скаргою звернувся керівник Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області, оскаржуваним рішенням суду не вирішувалися.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Згідно ч. 2 ст. 362 ЦПК України про закриття апеляційного провадження суд апеляційної інстанції постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в касаційному порядку.

За таких обставин, враховуючи, що судом апеляційної інстанції встановлено, що рішенням Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 14 грудня 2016 року не вирішувалося питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, апеляційне провадження за апеляційною скаргою керівника Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави особі Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області на рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 14 грудня 2016 року слід закрити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 362, 368 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою керівника Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави особі Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області на рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 14 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Промислової товарної біржі, третя особа Дмитрівська сільська рада Петропавлівського району Дніпропетровської області про визнання права власності - закрити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя

Судді