Провадження № 4-с/761/331/2019
У Х В А Л А

24 грудня 2019 року суддя Шевченківського районного суду міста Києва Савицький О.А., вивчаючи матеріали скарги ОСОБА_1 на дії та рішення головного державного виконавця відділу примусового виконання Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кузьменко О.С.,

ВСТАНОВИВ:

19.12.2019 року на адресу суду надійшла скарга ОСОБА_1 на дії та рішення головного державного ВВПВ ДДВСМЮУ Кузьменко О.С.

Разом з тим, вивчивши матеріали поданої скарги, вважаю, що вона не відповідає вимогам ст. 177 ЦПК України.

Так, як передбачено ч.1 ст. 450 ЦПК України, скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржується.

При цьому, згідно роз`яснень, які містяться в п.16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07 лютого 2014 року № 6, відповідно до ст. 385 ЦПК України скаргу на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби може бути подано до суду у десятиденний строк, який обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод. Такий строк є процесуальним, може бути поновлений за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому, заявникові може бути роз`яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах.

Разом з тим, звертаючись зі скаргою до суду, заявником не надано жодних та допустимих доказів, які б підтверджували дату, коли він дізнався або повинен був дізнатися про наявність оскаржуваної постанови, що, серед іншого, позбавляє суд можливості встановити чи дотримався заявник при зверненні до суду вимог, передбачених положеннями ст. 449 ЦПК України.

Крім того, згідно роз`яснень, які містяться в п.17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07 лютого 2014 року № 6, сторона виконавчого провадження, яка звернулася до суду зі скаргою, бере участь в її розгляді як заявник, а інші учасники цього провадження, прав і обов`язків яких безпосередньо стосується розгляд і вирішення цієї скарги, - як заінтересовані особи. Справи за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи посадової особи державної виконавчої служби розглядаються судом за загальними правилами ЦПК України з особливостями, встановленими ст. 386 ЦПК України, за участю державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення, дії або бездіяльність якої оскаржуються. До участі у справі як заінтересованої особи залучається інша сторона виконавчого провадження, оскільки судовим рішенням може бути вирішено питання про її права чи інтереси.

Проте, у поданій скарзі заявником не дотримано вищезазначені норми закону та не зазначено стягувача у виконавчому провадженні, його місцезнаходження.

Крім того, слід зазначити, що як вбачається зі змісту вимог скарги, заявники, окрім визнання неправомірними дій та рішень державного виконавця, також просять суд витребувати матеріали виконавчих проваджень.

Водночас, зазначення в прохальній частині скарги вимога про витребування доказів є процесуально недопустимим, адже дане клопотання оформлюється окремим процесуальним документом та має відповідати положенням ст.ст. 84, 183 ЦПК України.

Відтак, представнику заявників необхідно визначитись із змістом вимог скарги та надати суду виправлену скаргу відповідно до кількості учасників процесу.

У разі виправлення недоліків, нову скаргу, згідно з вимогами ч.1 ст. 177 ЦПК України, необхідно подати разом із її копіями та копіями доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників процесу.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п.13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07 лютого 2014 року № 6, скарга має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК України. Якщо скарга за формою і змістом не відповідає таким вимогам, то застосовуються положення ст. 121 ЦПК України.

В свою чергу, за змістом положень ч.1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження заяви постановляє ухвалу про залишення заяви без руху.

З огляду на викладене та керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 259-261, 450 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії та рішення головного державного виконавця відділу примусового виконання Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кузьменко О.С., - залишити без руху, надавши заявнику строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання заявником ухвали, попередивши, що в разі не усунення вказаних недоліків заява буде вважатися неподаною та підлягатиме поверненню заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: