ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 679/1476/18
Провадження № 22-ц/4820/1419/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Костенка А.М. (суддя-доповідач), Корніюк А.П., Спірідонової Т.В.,

секретар судового засідання Чебан О.М.

з участю представників відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Ліки природи»

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 679/1476/18 за апеляційними скаргами ОСОБА_1 , подану його представником адвокатом Гаврильцем Миколою Богдановичем, Хустського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, Державного підприємства «Сетам» Міністерства юстиції України, Товариства з обмеженою відповідальністю «Ліки природи» на рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 17 травня 2019 року в складі судді Стасюка Р.М. по справі за позовом ОСОБА_2 до Хустського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, Товариства з обмеженою відповідальністю «Ліки природи», третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, на стороні позивача ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, на стороні відповідача - Державне підприємство «Сетам» Міністерства юстиції України, ОСОБА_1 про визнання електронних торгів з продажу нежитлового приміщення недійсними, скасування протоколу проведення електронних торгів та акта проведення електронних торгів.

Заслухавши доповідача, пояснення представників відповідача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційних скарг, суд

в с т а н о в и в :

В жовтні 2018 ОСОБА_2 звертаючись до суду з позовом, вказувала, що 16 жовтня 2018 року відбулися електронні торги з продажу нежитлового приміщення, загальною площею 65,4 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Вказане нежитлове прміщення було реалізовано в межах виконавчого провадження по стягненню з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суми боргу в розмірі 500000 доларів США. Позивач зазначала, що ОСОБА_3 є її колишнім чоловіком, а нежитлове приміщення на яке звернуто стягнення є спільним майном подружжя. Так, позивачу належить 1/2 цього приміщення, що підтверджується ухвалою Рахівського районного суду Закарпатської області від 30.08.2018 року, якою затверджено мирову угоду, укладену між нею та ОСОБА_3 , згідно якої вони досягли згоди щодо поділу спільного майна подружжя.

Також позивач вказувала, що в забезпечення виконання рішення суду щодо поділу спільного майна подружжя, ухвалою Рахівського районного суду Закарпатської області від 06.08.2018 року було задоволено її заяву та накладено арешт на нерухоме майно ОСОБА_3 , в тому числі й на нежитлове приміщення, загальною площею 65,4 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Однак, незважаючи на це торги були проведені, вказане приміщення реалізовано. Оскільки таким чином, було порушено її право власності, позивач, уточнивши позовні вимоги, просила суд ухвалити рішення яким визнати електронні торги із продажу нежитлового приміщення, загальною площею 65,4 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , (номер лота 304642) недійсними, скасувати протокол №362926 проведення електронних торгів від 16 жовтня 2018 року і акт проведення електронних торгів від 29 листопада 2018 року, затверджений начальником Хустського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області Візічканич Т.В. 29 листопада 2018 року, стягнути з відповідачів судові витрати солідарно.

Ухвалою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 9 січня 2019 року задоволено клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Гаврильця М.Б. та залучено ОСОБА_1 до участі в справі як третю особу, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, на стороні відповідача. Задоволено клопотання ОСОБА_3 та залучено його до участі в справі як третю особу, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, на стороні позивача. Задоволено клопотання ОСОБА_2 та залучено до участі в справі співвідповідача - ТОВ «Ліки природи».

Рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області від 17 травня 2019 року вказаний позов задоволено. Визнано недійсними електронні торги із продажу нежитлового приміщення, загальною площею 65,4 кв.м., що знаходиться за адресою : АДРЕСА_2 (номер лота 304642) проведені 16 жовтня 2018 року Державним підприємство «Сетам» Міністерства Юстиції України та оформлені протоколом проведення електронних торгів № 362926. Скасовано протокол проведення електронних торгів № 362926 від 16.10.2018р. та акт проведення електронних торгів від 29.11.2018р., затверджений начальником Хустського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області. Стягнуто з Хустського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, ТОВ «Ліки природи» солідарно на користь ОСОБА_2 6500 грн. 76 коп. судових витрат.

ОСОБА_1 , не погоджуючись в таким рішенням суду через свого представника, подав апеляційну скаргу, вважає рішення незаконним, ухваленим з порушенням норм матеріального і процесуального права, а тому просить його скасувати, ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову. На думку апелянта, позивач ОСОБА_2 та її колишній чоловік ОСОБА_3 навмисно подали позов про поділ майна подружжя, щоб ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 17 жовтня 2017 року, яким з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 стягнуто борг. Вказівка позивача про те, що вона негайно після постановлення передала ухвалу Рахівського районного суду Закарпатської області від 06.08.2018 р. на виконання є неправдивими. Вказана ухвала надійшла до відділу ДВС лише у жовтні 2018 року, після чого відповідні відомості негайно були внесені до Єдиного реєстру заборон відчужень об`єктів нерухомого майна. На думку апелянта, такі дії позивача є навмисним затягуванням часу, зазначає, що під час розгляду вказаної справи суду було надано копію рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2019 року, яким встановлено, що ухвала Рахівського районного суду Закарпатської області від 06.08.2018 року була передана для виконання після проведення електронних торгів 18.10.2018р. Отже, ні державному виконавцю, ні ДП «Сетам» не було відомо про накладення арешту на реалізоване майно. Вказане також підтверджується інформаційними довідками № 136586373 від 05.09.2018 р. та № 143363241 від 30.10.2018р., сформованими державним виконавцем Якоб О.В. Крім того, апелянт вказує, що оскаржив ухвалу Рахівського районного суду Закарпатської області від 06.08.2018 року в апеляційному порядку, відповідно на час проведення торгів ухвала не набрала законної сили. Отже позивач ОСОБА_4 ні на момент проведення торгів, ні на теперішній час не є власником спірного нежитлового приміщення, тому її права не порушено.

В апеляційній скарзі Хустський районний відділ ДВС Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області вказує, що позивач не надала суду доказів, що є власником Ѕ частини нежитлового приміщення загальною площею 65,4 кв.м., що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 . При проведенні електронних торгів було дотримано вимоги Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016р. № 2831/5. Також, згідно інформаційної довідки №114950473 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчужень об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта ОСОБА_3 відсутні будь-які заборони щодо відчуження майна та встановлено, що він є власником нежитлового приміщення, загальною площею 65,4 кв.м., що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 . Також апелянт вважає, що відсутні підстави для задоволення вказаного позову, оскільки внаслідок проведених 16.10.2018 р. електронних торгів права позивача ОСОБА_2 не було порушено.

ДП «Сетам» в апеляційній скарзі вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права, тому просить його скасувати, ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову. Вказує, що згідно із положеннями Наказу Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року № 2831/5 «Про реалізацію арештованого майна шляхом проведення електронних торгів» та Порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року ДП «Сетам» - фактично є організатором електронних торгів, який не здійснює перевірку документів на відповідність вимогам законодавства. За достовірність інформації, зазначеної в заявці, відповідають посадові особи відділу ДВС. Тому доводи позивача про незаконність проведених електронних торгів є безпідставними. Крім того, положення Закону України «Про виконавче провадження», Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 15 грудня 1999 року № 74/5, не встановлюють порядку та правил проведення прилюдних торгів, а лише закріплюють такий спосіб реалізації майна, як його продаж на прилюдних торгах. Отже, дії державного виконавця, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів, мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними. Крім того, вказує, що за своєю природою відчуження майна на прилюдних торгах належить до угод купівлі-продажу. Отже застосовується спеціальне законодавство та судова практика із вирішення спорів у подібних правовідносинах. Згідно позиції Верховного Суду України, викладений в постанові від 13.04.2016 року № 6-2988цс-15 позов може бути задоволено, якщо буде встановлено наявність порушень законних прав та інтересів особи, яка оспорює законність проведених торгів. Однак, апелянт вважає, що позивач не обґрунтувала та не довела, як вказані нею порушення вплинули на результат торгів та як це порушило її права. Також вказує, що суд першої інстанції мав би відмовити в позові, оскільки до участі в справі не були залучені належні відповідачі, зокрема, організатор торгів ДП «Сетам» та переможець торгів.

ТОВ «Ліки природи» також не погодилось з рішенням суду першої інстанції, вважають, що судом не в повній мірі досліджені обставини справи. Вказує, що вимоги позивача є необґрунтованими. Так, рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2019 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_2 до Хустського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області. Цим рішенням встановлено, що державним виконавцем при зверненні стягнення на об`єкт нерухомого майна були здійснені в установленому законом порядку заходи щодо з`ясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом. Отже, апелянт вказує, що державний виконавець та ДП «Сетам» діяли включно в межах законодавства, їх дії є правомірними. Крім того, апелянт в апеляційній скарзі звертає увагу на те, що ОСОБА_2 лише 15 січня 2019 року набула права власності на спірне нежитлове приміщення. Отже, в наслідок проведених 16 жовтня 2018 року електронних торгів права позивача ОСОБА_2 не було порушено.

У відзиві на апеляційні скарги, позивач ОСОБА_2 , вважає рішення суду першої інстанції законним і обґрунтованим, просить залишити рішення без змін, а апеляційні скарги без задоволення. Вказує, що 6 серпня 2018 року Рахівським районним судом Закарпатської області було винесено ухвалу про накладення арешту на нерухоме майно ОСОБА_3 , в тому числі й на спірне нежитлове приміщення загальною площею 65,4 кв.м., що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 . В резолютивній частині ухвали зазначено, що вона підлягає негайному надісланню для виконання до відповідного відділення ДВС. Крім того, зазначає, що 11 жовтня 2018 року ще до проведення торгів ця ухвала та рішення суду були направлені через кур`єра державному виконавцю у виконавчому провадженні № 55866190 ОСОБА_5 Також, цього ж дня її адвокат через месенджер Viber надіслав ОСОБА_5 відповідну інформацію, та прикріпив фото судових рішень Рахівського районного суду від 06.08.2018р. та 30.08.2018р. В цей же день адвокат телефонував виконавцю ОСОБА_5 та повідомив по телефону про ухвалені рішення і просив зупинити продаж спірного приміщення. На що отримав відповідь, що у такому разі торги будуть зупинені. Отже, на час проведення торгів державному виконавцю достовірно було відомо про накладення арешту на спірне нежитлове приміщення. Позивач вказує, що доводи апелянтів про не порушення її права є невірними. Так, ухвалою Закарпатського апеляційного суду було встановлено, що кошти отримані ОСОБА_3 від ОСОБА_1 , як позика, були використані ним не для інтересів сім`ї, ОСОБА_2 не є стороною договірних відносин. Тому й стягнення не може бути накладено на спільне майно. Крім того, ОСОБА_2 у відзиві звертає увагу на те, що при проведенні електронних торгів було допущено порушення п.1 розділу XI Порядку, оскільки переможець торгів ТОВ «Ліки природи» не зробив цінової пропозиції при купівлі вищевказаного нерухомого майна.

Перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

У відповідності до ст. 375 Цивільного процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Так судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 24 червня 1989 року зареєстрували шлюб.

Під час перебування у шлюбі з позивачем ОСОБА_2 її чоловік ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності набув право власності на нежитлове приміщення по АДРЕСА_1 , право власності на яке було зареєстровано за ОСОБА_3

22 лютого 2018 року державним виконавцем Хустського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області було відкрито виконавче провадження № 55866190 з примусового виконання виконавчого листа № 569/4362/15-ц, виданого Рівненським міськрайонним судом про стягнення ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 500000 доларів США.

В серпні 2018 року ОСОБА_2 звернулась до Рахівського районного суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя, в якому поряд з іншими вимогами просила суд визнати за нею право власності на Ѕ частину нежитлове приміщення по АДРЕСА_1 .

Ухвалою Рахівського районного суду Закарпатської області від 06 серпня 2018 року в забезпечення даного позову накладено арешт на нерухоме майно ОСОБА_3 , зокрема, на нежитлове приміщення, загальною площею 65,4 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказана ухвала була виконана Рахівським районним відділом ДВС ГТУЮ в Закарпатській області шляхом внесення відомостей в Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 17 жовтня 2018 року.

Ухвалою Рахівського районного суду Закарпатської області від 30 серпня 2018 року в межах цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя було затверджено мирову угоду, якою визнано за ОСОБА_2 право власності на Ѕ частину нежитлового приміщення по АДРЕСА_1 , як спільного майна подружжя, до вступу ухвали в законну силу скасовуються заходи забезпечення прозову від 06 серпня 2018 року.

Дана ухвала була оскаржена в апеляційному порядку Котисько В.І., однак ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 15 січня 2019 року апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 було закрито з підстав, що оскаржуваною ухвалою не вирішувалось питання про права апелянта ОСОБА_1 . Крім того, в цій ухвалі зазначено, що ОСОБА_2 не є стороною договірних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 і матеріали справи не містять доказів, що кошти взяті в борг були витрачені в інтересах сім`ї з урахуванням того, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не проживають разом з 2011 року.

В межах виконавчого провадження №55866190 по стягненню з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 боргу в розмірі 500000 доларів США державним виконавцем Хустського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області передано на реалізацію нежитлове приміщення по АДРЕСА_1 , загальною площею 65,4 кв.м.

Відповідно до протоколу проведення електронних торгів ДП «Спеціалізоване підприємство «Сетам» за № 362926 від 16 жовтня 2018 року відбулись електронні торги, на яких продано нежитлове приміщення, загальною площею 65,4 кв.м., в будинку по АДРЕСА_1 , за суму 650076 грн.

Згідно акту проведення електронних торгів від 29 листопада 2018 року затвердженого начальником Хустського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, переможцем торгів визнано Товариство з обмеженою відповідальністю «Ліки природи».

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 8 травня 2019 року було задоволено заяву ОСОБА_3 та визнано дії старшого державного виконавця Хустського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області в межах виконавчого провадження №55866190 з передачі на реалізацію нежитлове приміщення, загальною площею 65,4 кв.м., по АДРЕСА_1 неправомірними.

Вказана ухвала була оскаржена в апеляційному порядку начальником Хустського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, представником Котисько В.І., однак постановою Рівненського апеляційного суду від 10 жовтня 2019 року апеляційні скарги залишено без задоволення, а ухвала Рівненського міського суду Рівненської області від 8 травня 2019 року залишено без змін.

У відповідності до ст.655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до частини четвертої ст. 656 ЦК України до договору купівлі-продажу на біржах, аукціонах (публічних торгах) застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.

Виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта про проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, а відтак є правочином.

Згідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Ч.1 ст. 15 Цивільного кодексу України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно із ч. 1 ст. 16 ЦК України одним зі способів захисту порушеного права є визнання недійсним правочину.

За нормами ст.ст. 203, 215 вказаного Кодексу зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Отже правова природа продажу майна з прилюдних торгів дає підстави для можливості визнання торгів недійсними за правилами визнання недійсними правочинів, зокрема на підставі норм цивільного законодавства (статей 203, 215 ЦК України) про недійсність правочину як такого, що не відповідає вимогам закону та призвів до порушення прав інших осіб.

При цьому згідно з частиною першою статті 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

У статті 60 Сімейного кодексу України закріплено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності. Таке ж положення містить і стаття 368 ЦК України.

Частиною першою статті 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Ухвалою Рахівського районного суду Закарпатської області від 30 серпня 2018 року, яка набрала законної сили, в межах цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя було затверджено мирову угоду, якою визнано за ОСОБА_2 право власності на Ѕ частину нежитлового приміщення по АДРЕСА_1 як спільного майна подружжя.

Тобто на підставі встановлених вказаним судовим рішенням обставин слід вважати, що на час проведення електронних торгів - 16 жовтня 2018 року спірне нежитлове приміщення було спільним майном подружжя та позивачу ОСОБА_2 належало на праві спільної сумісної власності подружжя Ѕ частина даного нежитлового приміщення.

Згідно із частиною шостою ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Відповідно до ст. 371 ЦК України кредитор співвласника майна, що є у спільній сумісній власності, у разі недостатності у нього іншого майна, на яке може бути звернене стягнення, може пред`явити позов про виділ частки із спільного майна в натурі для звернення стягнення на неї, крім випадків, установлених законом. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, для звернення стягнення на неї здійснюється у порядку, встановленому ст. 366 цього Кодексу.

Відповідно до вимог частини першої ст. 443 ЦПК України питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Однак державним виконавцем питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішено не було.

Крім того слід звернути увагу, що на час електронних торгів 16 жовтня 2018 року ухвалою Рахівського районного суду Закарпатської області від 06 серпня 2018 року в забезпечення позову ОСОБА_2 про поділ майна подружжя на нежитлове приміщення, загальною площею 65,4 кв.м., що знаходиться за адресою: будинку АДРЕСА_1 було накладено арешт.

Статтею 124 Конституції України визначено принцип обов`язковості судових рішень, який з огляду на положення ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову. При цьому відповідно до ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Ухвала суду про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлюються ухвалою суду, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Тому той факт, що встановлені ухвалою суду обмеження на час проведення електронних торгів не були зареєстровані у відповідному державному реєстрі, ведення якого передбачено Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», не може слугувати підставою для висновку про відсутність таких обмежень і про те, що відповідач або інші особи мають право вільно розпоряджатися нерухомим майном.

За нормами п.п 1,2 розділу II «Передача майна на реалізацію» Порядку про реалізацію арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.12.2015р., № 2710/5 реалізація майна здійснюється після визначення його вартості (оцінки) відповідно до статті 58 Закону України "Про виконавче провадження". Організатор здійснює внесення до Системи інформації про арештоване майно (формування лота) та його реалізацію за заявкою відділу державної виконавчої служби. Заявка на реалізацію арештованого майна поряд з іншим повинна містити такі дані: вид майна (зазначається відповідно до категорій, які використовуються на Веб-сайті); найменування майна, включаючи назву моделі, модифікації та інші складові найменування, які зазначаються згідно з реєстраційною, технічною та іншою документацією або наявними позначками на самому майні; відомості про майно, яке передається на реалізацію, його склад, характеристики, опис, включно з інформацією про явні дефекти, відсутні елементи, обмежену функціональність (додатково зазначається інформація, визначена пунктами 6 - 9 розділу III цього Порядку); відомості про чинні обтяження майна (згідно з витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна або інформаційними довідками з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Реєстру речових прав на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек);

Виходячи із системного аналізу зазначених норм права, обставин справи державний виконавець перед вирішенням питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника повинен з`ясовувати питання, чи не володіє він даним нерухомим майном спільно з іншими особами та чи мають право на користування даним майном інші особи, чи не перебуває дане майно під обтяженням, після чого вирішувати питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами.

Таким чином суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що вказане питання державним виконавцем при передачі спірного майна на реалізацію в повній мірі з`ясовано не було, оскільки державний виконавець лише пересвідчився в тому, що спірне нежитлове приміщення зареєстрована на ім`я боржника ОСОБА_3 і при цьому не з`ясував його сімейний стан та не встановив, чи не придбано майно в період шлюбу, та чи мають інші особи право на користування нерухомим майном, а тому підставою для визнання торгів недійсними відповідно до ч.1ст. 215 ЦК України є недодержання державним виконавцем під час організації та проведення прилюдних торгів норм Закону України «Про виконавче провадження» та Порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів", затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.12.2015р., № 2710/5, у результаті яких відбулось відчуження всього спірного нежитлового приміщення, зокрема, частки, яка належить позивачу, чим порушені її права.

Така ж правова позиція викладена в постановах Верховного Суду по цивільних справах № 212/12256/14-ц від 29 серпня 2019 року, № 733/1245/16-ц від 4 вересня 2019 року, яка відповідно до норм ч. 4 ст. 263 ЦПК України має враховуватись судами при виборі норм права до спірних подібних правовідносин.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 та його представника, що позивач ОСОБА_2 та ОСОБА_3 навмисно подали позов про поділ майна подружжя, щоб ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 17 жовтня 2017 року, що ухвала Рахівського районного суду Закарпатської області від 06.08.2018 р. надійшла до відділу ДВС лише у жовтні 2018 року, дії позивача є навмисним затягування часу, ні державному виконавцю, ні ДП «Сетам» не було відомо про накладення арешту на реалізоване майно, позивач ОСОБА_4 ні на момент проведення торгів, ні на теперішній час не є власником спірного нежитлового приміщення, а тому її права не порушено слід відхилити.

Як зазначено вище, ОСОБА_3 набув право власності на спірне нежитлове приміщення під час перебування у шлюбу з ОСОБА_2 , ухвалою Рахівського районного суду Закарпатської області від 30 серпня 2018 року, яка набрала законної сили після її оскарження в апеляційному порядку, в межах цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна визнано за ОСОБА_2 право власності на Ѕ частину нежитлового приміщення в будинку по АДРЕСА_1 як спільного майна подружжя, а тому позивач на час проведення електронних торгів мала право на 1/2 частину даного приміщення, виходячи з презумпції спільного права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу, та норм Сімейного кодексу України. За таких обставин у результаті проведення електронних торгів з відчуження всього спірного нежитлового приміщення в тому числі й частки, яка належить позивачу вказаним правочином були порушені її права, що спростовує відповідні твердження апелянта.

З цих підстав слід відхилити і доводи апеляційних скарг Хустського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, ДП «Сетам», ТОВ «Ліки природи», що позивач не надала суду доказів, що є власником частини спірного нежитлового приміщення і оспорюваними торгами її права не порушені.

Також не заслуговують на увагу твердження Хустського районного відділу ДВС, що при проведенні електронних торгів було дотримано вимоги Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерсва юстиції України від 29.09.2016р. № 2831/5, оскільки державний виконавець не перевірив чи володіє божник даним нерухомим майном спільно з іншими особами та чи мають право на користування даним майном інші особи.

Не можуть бути підставою для скасування рішення суду доводи апелянта ДП «Сетам», що ДП «Сетам» - фактично є організатором електронних торгів, який не здійснює перевірку документів на відповідність вимогам законодавства, за достовірність інформації, зазначеної в заявці, відповідають посадові особи відділу ДВС.

Як зазначено в мотивувальній частині постанови, за своєю природою відчуження майна на прилюдних торгах належить до угод купівлі-продажу, вчинення правочину щодо відчуження спірного нежитлового приміщення шляхом його продажу на прилюдних торгах призвело до порушення прав позивачки у вигляді реалізації частини приміщення, яке їй належить без її згоди та без виділення її частки, що суперечить чинному законодавству та відповідно до вимог ст.ст. 203, 215 ЦК України є підставою для визнання правочину недійсним.

Слід відхилити і доводи апелянта ДП «Сетам», про те, що до участі в справі не були залучені належні відповідачі, зокрема, організатор торгів ДП «Сетам» та переможець торгів.

Як вбачається з матеріалів справи, переможець торгів ТОВ «Ліки природи» було залучено до участі в справі як відповідач.

ДП «Сетам» було залучено до участі в справі як третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, на стороні відповідача як організатор торгів, брало участь в розгляді справи, оскаржило рішення суду в апеляційному порядку.

Крім того, як видно з протоколу проведення електронних торгів фактично продавцем є Хустський районний відділ ДВС Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, на рахунок якого підлягали перерахуванню кошти, отримані від продажу майна, отже фактично ДП «Сетам» не є стороною договору купівлі-продажу у вигляді реалізації майна на прилюдних торгах зі складанням за результатами їх проведення відповідного акту.

З вищзевказаних підстав не приймає до уваги суд і доводи апеляційної скарги ТОВ «Ліки природи», що рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2019 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_2 до Хустського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області про визнання неправомірними дій державного виконавця при зверненні стягнення на об`єкт нерухомого майна, а державний виконавець, ДП «Сетам» діяли включно в межах законодавства, їх дії є правомірними.

Адже саме спірний правочин у вигляді реалізації майна на електронних торгах призвів до порушення прав позивача та відповідно в силу вимог ст.ст. 203, 215 ЦК України є недійсним.

Крім того, ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 8 травня 2019 року, яка набрала законної сили, дії старшого державного виконавця Хустського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області в межах виконавчого провадження №55866190 з передачі на реалізацію нежитлового приміщення, загальною площею 65,4 кв.м., по АДРЕСА_1 було визнано неправомірними з підстав порушення державним виконавцем Порядку про реалізацію арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.12.2015р., № 2710/5 щодо визначення вартості спірного нежитлового приміщення, що спростовує твердження апелянтів про правомірність дій державного виконавця в межах законодавства.

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційних скарг не вбачається.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 , подану його представником адвокатом Гаврильцем Миколою Богдановичем, Хустського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, Державного підприємства «Сетам» Міністерства юстиції України, Товариства з обмеженою відповідальністю «Ліки природи» залишити без задоволення.

Рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 17 травня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 26 грудня 2019 року.

Судді А.М.Костенко

А.П.Корніюк

Т.В. Спірідонова