КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2019 року місто Київ.

Справа 752/8984/17

Апеляційне провадження № 22-ц/824/17163/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Судді доповідача Желепи О.В.,

суддів: Кулікової С.В., Олійника В.І.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 06 лютого 2019 року (у складі судді Плахотнюк К.Г. інформація щодо дати складання повного тексту рішення відсутня )

в справі за позовом Управління праці та соціального захисту населення Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації до ОСОБА_1 , третя особа Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, про стягнення надмірно виплачених коштів, -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2017 року Управління праці та соціального захисту населення Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації звернулося до суду з позовом про стягнення надмірно виплачених коштів з ОСОБА_1 , третя особа Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат.

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що 05.05. та 27.10.2015 року, а також 25.04.2016 року до Управління праці та соціального захисту населення Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації зверталася ОСОБА_1 яка зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 із заявами про надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території та районів проведення антитерористичної операції для покриття витрат на проживання, в тому числі, на оплату житлово-комунальних послуг, відповідно до Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі, на оплату житлово-комунальних послуг (далі - Порядок). Рішеннями від 26.05., 13.11.2015 року та 16.05.2016 року відповідачці ОСОБА_1 було призначено грошову допомогу на періоди з: 14.04. по 23.10.2015 року у розмірі 2 400, 00 грн. з подальшим продовженням призначення такої ж грошової допомоги на періоди з 27.10.2015 року по 25.04.2016 року, з 25.04. по 24.10.2016 року. Зазначена допомога призначалась за заявою ОСОБА_1 для неї безпосередньо, а також її чоловіка ОСОБА_2 та матір ОСОБА_3 . Відповідно до п. 6 зазначеного вище Порядку № 505, грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто з членів сім`ї має у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення. Відповідачка, звертаючись з заявами, 05.05.,27.10.2015 року та 25.04.2016 року про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання повідомила Управління праці та соціального захисту населення Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації про відсутність у будь - якого члена сім`ї у володінні житлового приміщення в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та районів проведення АТО, що підтверджується її особистим підписом. Крім того, відповідачку було ознайомлено з обов`язком повідомляти Управління про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги протягом трьох днів з дня виникнення таких обставин, що також підтверджується її особистим підписом. Проте 23.11.2016 року Управдлінням виявлено, що член сім`ї відповідачки має на праві приватної власності житловий будинок загальною площею 45,2 кв.м. за адресою - АДРЕСА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 09.06.2015 року. 03.02.2017 року Управлінням прийнято протокол про закриття особового рахунку відповідачці на підставі п. 12 Постанови №505 від 01.10.2014 року виплати грошової допомоги з 07.11.2014 року у зв`язку зі зміною обставин, які впливають на виплату грошової допомоги. З підстав неповідомлення ОСОБА_1 обставин, які впливають на призначення та виплату грошової допомоги, останній було надміру виплачено кошти грошової допомоги внутрішньо-переміщеним особам у сумі 37 778, 06 гривень за період з 01.07.2015 року по 24.10.2016 року включно.

Оскільки, виплата зазначеної допомоги здійснюється Київським міськимм центром по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, тому, просили надміру виплачені ОСОБА_1 кошти щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрати на проживання, в тому числі на оплату житлдово-комунальних послуг у сумі 37 778, 06 грн. стягнути з останньої на рахунок Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат.

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 06 лютого 2019 року позовні вимоги Управління праці та соціального захисту населення Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації залишено без задоволення.

Не погоджуючись з рішенням, 28 листопада 2019 року Управління праці та соціального захисту населення Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення, та постановити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В апеляційній скарзі зазначає, що оскаржуване рішення постановлено з порушенням норм матеріального права з неповним з`ясуванням обставин справи.

Також зазначають, те що в заявах поданих відповідачем від 05.05.2015, 27.10.2015 та від 25.04.2016, 26.10.2016 року, було вказано про відсутність у будь - якого члена сім`ї у володіння житлового приміщення в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та районів проведення АТО, що підтверджується особистим підписом Відповідача. Крім того, Відповідача було ознайомлено з обов`язком повідомляти Управління про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги протягом трьох днів з дня виникнення таких обставин, що також підтверджується особистим підписом Відповідача.

Посилається, на п. 11 Порядку № 505, що призначення адресної допомоги суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються уповноваженим представником сім`ї на вимогу уповноваженого органу. Відповідно до вказаної норми, Управлінням було надіслано Відповідачу повідомлення від 24.02.2017 № 1930 про підстави припинення виплати грошової допомоги та необхідність повернення надміру виплачених коштів на розрахунковий рахунок Центру. Однак, Відповідачем станом на день звернення до суду добровільно кошти не повернуто.

Ухвалою від 03 грудня 2019 року Київським апеляційним судом відкрито апеляційне провадження в даній справі та надано учасникам справи 5-ти денний строк з моменту отримання ухвали для подачі відзиву на апеляційну скаргу.

16 грудня 2019 року до апеляційного суду надійшло пояснення від Київського міського центру нарахування та здійснення соціальних виплат, вказано, що Центр з доводами апеляційної скарги погоджується, посилається на п. 11 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, ст. 4,43,92,174,175,181,192 ЦПК України, ст. 7 Житлового кодексу Української PCP, ст. 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 № 280-97-ВР, Положенням про порядок обстеження стану жилих будинків з метою встановлення їх відповідності санітарним і технічним вимогам та визнання жилих будинків і жилих приміщень непридатними для проживання від 26.04.1984 № 189, у зв`язку із чим просило апеляційну скаргу Управління задовольнити в повному обсязі, а рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 06.02.2019 скасувати.

17 грудня 2019 року від ОСОБА_1 найдійшов відзив на апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації, в якому вона вказує, що оскаржуване рішення, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права, крім того посилаючись на обставини того, що будинок придбаний її чоловіком не придатний для проживання, у зв`язку із чим просить суд відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а рішення залишити без змін.

19 грудня 2019 року надійшла відповідь на відзив від Управління праці та соціального захисту населення Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації, в якому посилаються на те, що згідно п. 6, п. 11 та п. 12 Порядку № 505 передбачено, що грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто з членів сім`ї має у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення та те, що уповноважений член сім`ї зобов`язаний повідомити про зміни, що впливають на виплату грошової допомоги та у разі відмови добровільного повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються у судовому порядку. Враховуючи вищевикладене та те, що Відповідачем не було добровільно повернуто надміру отриманих коштів та керуючись п. 11 Порядку № 505 надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, просить суд задовольнити апеляційну скаргу.

Відповідно до ч. 1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно із ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевказані норми, колегія суддів ухвалила розглядати справу в порядку письмового провадження.

Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд вважав встановленими такі обставини.

За даними довідок:

№ від 21.10.2014 року про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Маріуполь Донецької області, постійно проживала у АДРЕСА_1 перемістилася з тимчасово окупованої території у АДРЕСА_2 ;

№ НОМЕР_1 від 21.10.2014 року про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Маріуполь Донецької області, постійно проживав у АДРЕСА_4 , перемістився з тимчасово окупованої території у АДРЕСА_2 ;

№ НОМЕР_2 від 21.10.2014 року про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженка Устинівського району Кіровоградської області, постійно проживала у АДРЕСА_1 перемістилася з тимчасово окупованої території у АДРЕСА_2 .

05.05., 27.10.2015 року, 25.04.2016 року до Управління праці та соціального захисту населення Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації звернулася ОСОБА_1 , із заявами про надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасового окупованої території та районів проведення антитерористичної операції для покриття витрат на проживання, в тому числі, на оплату житлово-комунальних послуг на себе та членів своєї родини, відповідно до Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі, на оплату житлово-комунальних послуг (а.с. 20,23,26).

Відповідно до змісту зазначених вище заяв, ОСОБА_1 зобов`язалася повідомити у триденний строк Управління праці та соціального захисту населення Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня настання таких обставин.

Рішеннями від 26.05. та 13.11.2015 року, 16.05.2016 року відповідачці ОСОБА_1 та членам її сім`ї, а саме чоловіку ОСОБА_2 та матері ОСОБА_3 було призначено грошову допомогу на періоди з: 24.04. по 23.10.2015 року, з 27.10.2015 року по 25.04.2016 року, з 25.04. по 24.10.2016 року в загальному розмірі по 2 400 гривень щомісячно. (а.с.20,23,26).

Відповідно до вимог п. 6 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі, на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою КМУ від 01.10.2014 року № 505, Особи працездатного віку, яким призначено грошову допомогу, зобов`язані інформувати у триденний строк уповноважений орган про факт набуття будь-ким з членів сім`ї у власність житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення.

Відповідачка ОСОБА_1 не повідомила Управління праці та соціального захисту населення Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації про факт придбання 09.06.2015 року її чоловіком ОСОБА_2 у власність житлового будинку, загальною площею 45,2 кв.м., житловою 27 кв.м. за адресою - АДРЕСА_3 , що впливає на виплату щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі, на оплату житлово-комунальних послуг (а.с.35-36).

З підстав неповідомлення ОСОБА_1 Управління праці та соціального захисту населення Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації про факт придбання 09.06.2015 року її чоловіком ОСОБА_2 у власність житлового будинку, останній було безпідставно виплачено 37 778, 06 грн. грошової допомоги за період з 01.07.2015 року по 24.10.2016 року (а.с. 16).

Відповідно до п.11 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі, на оплату житлово-комунальних послуг, суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються уповноваженим представником сім`ї на вимогу уповноваженого органу.

24.02.2017 року відповідачу було направлено повідомлення про підстави припинення виплати грошової допомоги та необхідність повернення надміру виплачених коштів на розрахунковий рахунок центру (а.с. 44).

Станом на час розгляду судом заявленого спору зазначене повідомлення залишене відповідачем ОСОБА_1 без виконання.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що при розгляді справи не було встановлено факту недобросовісного набуття відповідачем отриманих коштів, які є щомісячною допомогою внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, а тому, відповідно до статті 1215 ЦК України, сума у розмірі 37 778 грн. 06 к. поверненню не підлягає.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими при вирішенні справи доведені.

Висновок суду першої інстанції відповідає встановленим обставинам та вимогам матеріального закону.

Механізм надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг визначений Порядком надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 505 Пунктом 2 вказаного Порядку передбачено, що грошова допомога надається громадянам України, іноземцям та особам без громадянства, які постійно проживають на території України і переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції або змушені були покинути своє постійне місце проживання в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, і перемістилися в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі (далі - особа, яка переміщується), а також стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, структурних підрозділах з питань соціального захисту населення виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням та виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців.

Відповідно до п. 3 Порядку, грошова допомога особам, які переміщуються, призначається на сім`ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди довільної форми про виплату грошової допомоги цій особі від інших членів сім`ї (далі - уповноважений представник сім`ї) у таких розмірах: для непрацездатних осіб (пенсіонери, діти) - 884 гривні на одну особу (члена сім`ї); для працездатних осіб - 442 гривні на одну особу (члена сім`ї).

Як видно зі змісту заяв ОСОБА_1 щодо надання їй та членам її ж сім`ї щомісячної адресної допомоги, як особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, відповідачка, як уповноважений представник сім`ї зобов`язалася повідомляти уповноваженому органу про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня настання таких обставин, що також передбачено пунктом 11 затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року №505 «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Відповідно до затвердженого порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, а саме пункту першого -. грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які перемістилися з тимчасово окупованих територій у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, а також внутрішньо переміщеним особам, житло яких зруйновано або стало непридатним для проживання внаслідок проведення антитерористичної операції або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, їх дітям, які народилися після дати початку проведення антитерористичної операції, тимчасової окупації або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації та взяті на облік у структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж на шість місяців.

Зі змісту пункту 6 зазначенного вище порядку видно, що грошова допомога не призначається у разі, коли: будь-хто із членів сім`ї має у власності житлове приміщення/частину житлового приміщення, що розташоване в інших регіонах, ніж тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, крім житлових приміщень, які непридатні для проживання, що підтверджується відповідним актом технічного стану.

Посилання скаржника на те, що всупереч вимогам п. 11 Порядку № 505 ОСОБА_1 має придатний будинок для проживання та завідомо не повідомила Управління про дану інформацію,спростовується дослідженими судом доказами.

Як вбачається з фото, що містяться в матеріалах справи, будинок є дуже старий, він потребує капітального ремонту, а стан його є таким, що не придатний для проживання.

За даними довідки №876, виданої 29.12.2017 року Переяславською сільською радою Переяслав-Хмельницького району Київської області, відповідно до записів погосподарської книги №03 Переяславської сільської ради за 2016-2020 роки, особовий рахунок 0214-3, за адесою АДРЕСА_3 1921 року побудови. Домоволодіння належить ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 09.06.2015 року. На даний час будинок потребує капітального ремонту (а.с.160).

Свідки ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , які мешкають за адресою - АДРЕСА_5 , засвідчили, що будинок АДРЕСА_3 був придбаний ОСОБА_2 влітку 2015 року. Зазначений будинок дуже старий, та не був придатний для проживання на час його придбання і на час надання ними свідчень, оскільки в будинку більше двадцятип`яти років ніхто не проживав. Будинок дерев`яний, стіни знизу прогнилі, земляні поли вологі, простінок завалився, криша протікала. ОСОБА_2 самостійно виконує ремонтні роботи, проте через недостатність коштів ремонт не завершено. (а.с.116-120).

Крім того, відповідно до правил ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.; 2) інше майно, якщо це встановлено законом.

Судом встановлено, що позивач просить зобов`язати відповідача повернути отриману нею адресну грошову допомогу, що була виплачена їй та членам її ж сім`ї, як внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року №505 «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» з тих підстав, що вона не повідомила позивача про набуття у власність її чоловіком житлового приміщення.

Разом з тим, з огляду на те, що відповідачем було доведено, що будинок її чоловіка, не придатний для проживання, сам факт неповідомлення про його придбання не може свідчити про недобросовісну поведінку відповідача.

Та обставина, що відповідач замість акту технічного стану будинку надала довідку селищної ради про такий стан будинку не може свідчити про те, що держава в особі судових органів має право, стягнути з відповідача, отриману нею адресну допомогу, оскільки такій підхід буде прямим порушенням Конституції України та обов`язку держави дбати про соціальний захист своїх громадян, а не створювати формальні перешкоди та обмеження для позбавлення їх права на соціальний захист.

З огляду на те, що адресна допомога призначається саме для відшкодування витрат на оренду житла та комунальні послуги, а позивачем не спростовані надані відповідачем докази про непридатність будинку чоловіка відповідача для проживання, зобов`язання відповідача повернути таку допомогу не буде відповідати загальним принципам цивільного судочинства, передбачених ст. 3 ЦК України, а саме:справедливість, добросовісність та розумність.

Апеляційний суд виходить також з того, що позов подано державним органом про повернення державі коштів, отриманих відповідачем як адресну соціальну допомогу.

Суд вважає встановленим, що неповідомлення особою про наявність на праві власності будинку, непридатного для проживання, не може слугувати підставою для зобов`язання особи повернути державі кошти, отримані як соціальну допомогу, оскільки такий спосіб захисту порушеного права буде непропорційним втручанням держави в право власності особи на вже отримані нею кошти, що буде порушенням Першого протоколу Конвенції "Про права людини та основоположних свобод".

Доводи апеляційної скарги висновків суд першої інстанції не спростовують, оскільки є аналогічними за змістом позовної заяви, яким суд першої інстанції дав належну оцінку, а тому відхиляються судом.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Апеляційним судом встановлено, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Враховуючи, те що апеляційна скарга залишається без задоволення, у суду апеляційної інстанції відсутні підстави для зміни розподілу судових витрат судом першої інстанції. Судові витрати у виді судового збору за подачу апеляційної скарги покладено на особу, яка оскаржила рішення. Іншими учасниками справи не заявлено до відшкодування судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у апеляційному суді.

В зв`язку з тим, що ціна позову в даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа згідно п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України є малозначною і в силу вимог п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України ухвалене по ній апеляційним судом судове рішення не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п.п. а) г) п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації - залишити без задоволення.

Рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 06 лютого 2019 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 26 грудня 2019 року.

Суддя-доповідач:

Судді: