У Х В А Л А

11 лютого 2019 року

м. Київ

справа № 759/10250/17

провадження № 61-2516ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Олійник А. С. розглянув касаційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 24 липня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 20 грудня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про захист прав споживачів, розірвання договору, витребування майна з чужого незаконного володіння та відшкодування майнової шкоди,

В С Т А Н О В И В :

У липні 2017 року ОСОБА_1звернувся з позовом до відповідача про захист прав споживачів, розірвання договору, витребування майна з чужого незаконного володіння та відшкодування майнової шкоди. Позов обґрунтовано тим, що 14 березня 2009 року між ним та Приватним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» (далі - АТ КБ «Приватбанк») укладено пенсійний договір № SAMDN0746 та відкрито картковий рахунок. Станом на 14 січня 2017 року на рахунку позивача перебували грошові кошти в розмірі 7 418,71 грн. 03 та 17 лютого 2017 року у рахунок погашення заборгованості за договором з рахунку ОСОБА_1 незаконно списано 9 299,50 грн. Посилаючись на відмову відповідача повернути безпідставно списані кошти, просив розірвати укладений договір, стягнути на його користь незаконно списані кошти у сумі 9 299,50 грн, 295,03 грн - три поценти річних та 1 395,95 грн інфляційний втрат та 107 688,21 грн пені відповідно до положень статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів».

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 24 липня 2018 року позов задоволено. Розірвано пенсійний договір від 14 березня 2009 року № SAMDN0746. Стягнуто з відповідача на користь позивача 9 299,50 грн списаних грошових коштів, 107 688,21 грн пені, 295,03 грн - три проценти річних та 1395,95 грн інфляційних втрат.

Постановою Київського апеляційного суду від 20 грудня 2018 року апеляційну скаргу АТ КБ «Приватбанк» залишено без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

23 січня 2019 року АТ КБ «Приватбанк» звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 24 липня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 20 грудня 2018 року.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Згідно з пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною дев'ятою статті 19 ЦПК України встановлено, що розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» установлено що з 1 січня 2019 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу становить 1 921,00 грн.

З огляду на положення статті 19 у системному зв'язку з нормами статей 274, 389 та 394 ЦПК України, суд вправі віднести справу до категорії малозначних на будь-якій стадії її розгляду.

Предметом спору у зазначеній справі є розірвання договору, стягнення з відповідача на користь позивача кошти у сумі 9 299,50 грн, 295,03 грн - три поценти річних, 1 395,95 грн інфляційний втрат та 107 688,21 грн пені Справа є незначної складності і ціна позову не перевищує п'ятсотрозмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Верховним Судом також ураховано, що судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій постановлено після набрання чинності Законом України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», тобто після 15 грудня 2017 року.

Підстав, за яких судові рішення, постановлені у зазначеній справі можливо віднести до випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, судом не встановлено і представник заявника на такі не посилається.

Доводи касаційної скарги щодо невідповідності судових рішень правовому висновку Верховного Суду, висловленій у справі № 759/10250/17, не мають правового значення для вирішення цього спору, оскільки предметом спору у цій справі є інший вид договірних відносин між сторонами.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають статті 129 Конституції України, згідно з якою, основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведене повністю узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини згідно з якою умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції), «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії)).

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки оскаржувані заявником рішення Святошинського районного суду міста Києва від 24 липня 2018 року та постанова Київського апеляційного суду від 20 грудня 2018 року постановлені у малозначній справі, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 24 липня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 20 грудня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про захист прав споживачів, розірвання договору, витребування майна з чужого незаконного володіння та відшкодування майнової шкоди відмовити.

Копію ухвали та додані до касаційної скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. С. Олійник