ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/4820/2282/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд в складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Корніюк А.П. (суддя - доповідач), П`єнти І.В., Талалай О.І.

Секретар судового засідання Гриньова А.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу №676/28016/19 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 жовтня 2019 року про забезпечення позову.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги і матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

16 жовтня 2019 року до подання позовної заяви ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» (надалі Банк) звернулось до суду із заявою про забезпечення позову, в обґрунтування якої зазначало, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 28.03.2012 року у зв`язку із невиконанням зобов`язань ОСОБА_2 за кредитним договором №792008/2л від 27.02.2008 року звернуто стягнення на предмет іпотеки: квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 74 кв.м., яка на момент укладення договорів належала ОСОБА_3 . Останній, будучи власником вищевказаної квартири та квартири АДРЕСА_2 , замовив в управлінні ДАБІ у Хмельницькій області реконструкцію двох квартир №188 та № 189 під одну житлову квартиру за АДРЕСА_2 . Заявник вказує, що оскільки ОСОБА_3 з метою уникнення відповідальності щодо звернення стягнення на предмет іпотеки продав вказану квартиру ОСОБА_4 , яка в свою чергу, продала спірну квартиру ОСОБА_1 , тому існують реальні ризики утруднення або неможливості виконання рішення суду в частині звернення стягнення на предмет іпотеки. Тому заявник просив з метою забезпечення позову накласти арешт на квартиру АДРЕСА_2 загальною площею 117 кв.м., реєстраційний номер 35016193.

25 жовтня ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 , третіх осіб ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 жовтня 2019 року заяву Банку задоволено. Накладено арешт на квартиру АДРЕСА_2 , що зареєстрована на праві власності за ОСОБА_1 (номер запису про право власності 31209264).

Не погоджуючись із цією ухвалою суду, ОСОБА_1 оскаржила її в апеляційному порядку та посилаючись на порушення судом норм процесуального права просить суд її скасувати і ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні заяви. На думку апелянтки, суд не врахував ту обставину, що у неї відсутні будь-які договірні зобов`язання перед ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК», у зв`язку із чим вказана ухвала порушує її права добросовісного набувача квартири та обмежує право вільного володіння, користування та розпорядження нерухомим майном.

Учасники справи до суду не з`явилися, хоча про день і час розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно з ч.1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до положень ч. ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване судове рішення відповідає вказаним вимогам.

Так, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

При вирішенні питання про забезпечення позову суд здійснює оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позову, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Як вбачається із заяви Банку, в обґрунтування обраного виду забезпечення позову заявник посилався на те, що між позивачем і відповідачем виник спір щодо звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме квартири за АДРЕСА_2 , тому невжиття заходів забезпечення позову може утруднити в подальшому виконання рішення суду, у разі його задоволення. Адже предмет договору іпотеки: квартира за АДРЕСА_1 , іпотекодавцем ОСОБА_3 відповідно до декларації ДАБІ у Хмельницькій області був поєднаний із квартирою за №189 за цією ж адресою і нове нерухоме майно зареєстровано за номером АДРЕСА_2 , яке в подальшому ОСОБА_3 було відчужено ОСОБА_4 , а остання відчужила це майно ОСОБА_1 .

Оскільки заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті, та враховуючи можливий негативний вплив і наслідки на відновлення порушеного права Банку в разі задоволення позову, суд дійшов правильного висновку про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру.

З огляду на вищенаведене, судова колегія вважає безпідставними доводи апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції норм матеріального права та про неправомірність і безпідставність накладення арешту на майно, власником якого є ОСОБА_1 .

Посилання в апеляційній скарзі на те, що спірна квартира не є предметом іпотеки, а тому право власності ОСОБА_1 не може бути обмеженим, є такими, що не заслуговують на увагу, адже цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питання про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Доводи апелянтки про те, що судом першої інстанції в порушення норм процесуального законодавства не було застосовано зустрічне забезпечення апеляційний суд оцінює критично, адже відповідно до положень ст. 154 ЦПК України по зазначеній справі застосування зустрічного забезпечення є правом, а не обов`язком суду.

Враховуючи вищевикладене судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права, а оскаржувана ухвала відповідає нормам права, тому підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382 - 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 жовтня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 26 грудня 2019 року.

Судді (підпис) А.П. Корніюк

(підпис) І.В. П`єнта

(підпис) О.І. Талалай

Згідно з оригіналом

Суддя апеляційного суду А.П. Корніюк