ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2019 року м. Чернівці

справа № 723/2223/14-ц

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Лисак І.Н.,

суддів: Височанської Н.К., Владичана А.І.,

секретар Андрушків С.П.,

позивач: ОСОБА_1,

відповідач: ОСОБА_2,

при розгляді справи за апеляційною скаргою ОСОБА_3 від імені ОСОБА_2 на ухвалу Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 18 грудня 2018 року про відмову скасування заходів забезпечення позову, постановлену під головуванням судді Яківчика І.В., -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2018 року ОСОБА_3 від імені ОСОБА_2 подала заяву про скасування заходів забезпечення позову, обґрунтовуючи останню тим, що існують перешкоди у виконанні судового рішення та потреба у вжитті заходів забезпечення позову відсутня у зв'язку із завершенням судового розгляду цивільної справи.

Ухвалою Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 18 грудня 2018 року в задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову відмовлено.

Свою відмову суд мотивував тим, що посилання в клопотанні про наявність перешкод у виконанні рішення суду не підтверджена жодними доказами, а посилання на відсутність потреби у таких заходах забезпечення у зв'язку із завершенням судового розгляду є непереконливим, оскільки заходи забезпечення позову у вигляді арешту земельної ділянки (кадастровий номер НОМЕР_1) застосовувалися не до завершення розгляду справи, а до повного виконання рішення суду, докази про що заявником не надано.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою ОСОБА_3 від імені ОСОБА_2 оскаржила її в апеляційному порядку і просить скасувати та постановити нову про скасування заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на зазначену земельну ділянку. Апелянт скаргу мотивує тим, що суд міг сам переконатися в тому, що рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 24.03.2016 року у цій справі виконано та досягнута мета застосування заходів забезпечення у

Провадження №22-ц/822/217/19 Категорія 5

спосіб накладення арешту, маючи повний доступ до Єдиного державного реєстру судових рішень.

Зазначає, що висновки суду першої інстанції про відсутність доказів повного виконання рішення суду спростовуються встановленими обставинами за рішенням Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 28.03.2018 року, згідно з яким позивач ОСОБА_1 зареєструвала право власності на Ѕ земельної ділянки за рішенням Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 11.05.2016 року. Крім того, у ході розгляду справи ОСОБА_1 добровільно погодилась та отримала грошову компенсацію вартості Ѕ земельної ділянки від ОСОБА_2, у зв'язку з чим суд прийняв відмову позивача ОСОБА_1 від первісного позову про знесення об'єкта самочинного будівництва та задовольнив зустрічний позов ОСОБА_2 про припинення спільної часткової власності на земельну ділянку (кадастровий номер НОМЕР_1).

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи в межах її обґрунтувань та заявлених в суді першої інстанції вимог, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Таким вимогам ухвала суду відповідає.

За положенням ч.1 п.1 ст.374, ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу - без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

В силу частин 1-6 ст.158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п'яти днів з дня надходження його до суду. У разі надання відповідачем до суду документа, що підтверджує здійснене ним забезпечення позову відповідно до частини четвертої статті 156 цього Кодексу, відповідне клопотання відповідача про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, розглядається судом не пізніше наступного дня після надання вказаного документа. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала. Ухвала суду про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, або про відмову в скасуванні забезпечення позову може бути оскаржена. Відмова у скасуванні забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з таким самим клопотанням при появі нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування забезпечення позову.

Згідно роз'яснень, які містяться в п.10 Постанови Пленуму ВСУ від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Як вбачається з матеріалів справи 24.03.2016 року ухвалою Сторожинецького районного суду Чернівецької області задоволено частково заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову та накладено арешт на земельну ділянку розміром 0,0718 га, що розташована в АДРЕСА_1 кадастровий номер НОМЕР_1 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

В подальшому рішенням Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 11.05.2016 року, яке набрало законної сили, позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано спірну земельну ділянку спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та в порядку поділу земельної ділянки визнано за ОСОБА_1 право власності на Ѕ її частину.

Звертаючись до суду з заявою про скасування заходів забезпечення позову, заявником не зазначено, які саме заходи забезпечення позову необхідно скасувати, з яких підстав та коли вони були застосовані, а також не надано доказів виконання рішення суду.

Що стосується посилання в апеляційній скарзі на те, що суд самостійно міг перевірити виконання рішення суду, щодо якого вживалися зазначені заходи забезпечення позову, а також враховуючи те, що в апеляційній скарзі викладено обґрунтування, які повинні були би міститися в заяві, яка подавалася до суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Частина 3 ст.129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких, згідно пункту 3 вказаної статті, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод всі судові процедури повинні бути справедливими.

Згідно з ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

В силу ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Оскільки за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб'єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об'єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов'язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

З наведеного вбачається, що доводи апеляційної скарги законності ухвали суду першої інстанції не спростовують, вона постановлена з дотриманням норм процесуального права, підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.158, 367, 368, 374, 375, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 від імені ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 18 грудня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий - підпис /І.Н. Лисак/

Судді - підписи /Н.К. Височанська, А.І. Владичан/