Ухвала

31 січня 2019 року

м. Київ

справа № 756/10992/15-ц

провадження № 61-12894св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: КратаВ. І. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Журавель В. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк»,

третя особа - ОСОБА_5,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_4 та касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк», яка підписана представником Кочіним Геннадієм Івановичем, на постанову Апеляційного суду м. Києва від 06 лютого 2018 року у складі колегії суддів: Пікуль А. А., Невідомої Т. О., Ратнікової В. М.,

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2015 року ОСОБА_4 звернулася з позовом до публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» (далі - ПАТ «УкрСиббанк», банк) про захист прав споживача.

Позовна заява мотивована тим, що 20 грудня 2006 року ОСОБА_4 уклала з банком договір про надання споживчого кредиту № 0, а 17 серпня 2011 року - додаткову угоду № 1 до вказаного договору. 20 грудня 2006 року для забезпечення виконання зобов'язань за договором про надання споживчого кредиту ОСОБА_4 також уклала з банком договір іпотеки № 33374, за яким передала в іпотеку квартиру АДРЕСА_1.

20 грудня 2006 року для забезпечення виконання зобов'язань за договором про надання споживчого кредиту між банком та ОСОБА_5 укладено договір поруки № 78609.

Позивач вказувала, що договір про надання споживчого кредиту є таким, що суперечить вимогам закону, оскільки містить неузгодженні умови, перед його підписанням їй не було надано орієнтовну сукупну вартість кредиту, у спірному кредитному договорі не зазначено детальний розпис загальної вартості кредиту, договір містить несправедливі та дискримінаційні умови по відношенні до неї, як до споживача фінансових послуг, при укладенні договору її не було попереджено про валютні ризики під час виконання цього договору, графік погашення кредиту не відповідає вимогам закону, банком не виконано умови договору щодо надання кредиту шляхом зарахування коштів на її поточний рахунок, а при виконанні нею кредитного договору банк вводив її в оману зараховуючи сплачені кошти на невідомий їй розрахунковий рахунок

Позивач просила:

визнати недійсним договір про надання споживчого кредиту № 0 від 20 грудня 2006 року та додаткову угоду до нього;

визнати недійсним договір іпотеки № 39374 від 20 грудня 2006 року, та додаткові угоди до нього;

визнати недійсним договір поруки № 786 від 20 грудня 2006 року та додаткові угоди до нього;

зобов'язати ПАТ «УкрСиббанк» виключити з реєстру іпотеки та заборон відчуження запис про іпотеку та заборону відчуження нерухомого майна, яке було передано у іпотеку за іпотечним договором № 39374 від 20 грудня 2006 року, а саме двокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1;

застосувати наслідки недійсності правочинів у виді двосторонньої реституції, та зобов'язати ПАТ «УкрСиббанк» зарахувати кошти повернуті в порядку реституції у відповідній валюті на її рахунки, відшкодувати їй збитки;

встановити факт стосовно виконання/невиконання ПАТ «УкрСиббанк» пункту 1.5 договору про надання споживчого кредиту № 0 від 20 грудня 2006 року та встановити факт зарахування коштів ПАТ «УкрСиббанк», які сплачені нею за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 20 грудня 2006 року на невідомі рахунки, які не зазначені в кредитному договорі.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 27 вересня 2016 року в складі судді: Жука М. В. у задоволенні позову відмовлено.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 06 лютого 2018 року рішення Оболонського районного суду м. Києва від 27 вересня 2016 року скасовано, у задоволенні позову відмовлено.

Аргументи учасників справи

У березні 2018 року ОСОБА_4 подала касаційну скаргу, у якій просила скасувати постанову Апеляційного суду м. Києва від 06 лютого 2018 року та направити справу на новий апеляційний розгляд. При цьому, посилалася на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що суд не дослідив зібрані у справі докази та порушив процедуру їх дослідження, не правильно встановлено початок перебігу позовної давності. Акцентується увага на необхідності застосування частини п'ятої статті 261 ЦК для визначення початку перебігу позовної давності за вимогою про визнання правочину недійсним. Крім того, рішення суду апеляційної інстанції ухвалено упередженим судом, оскільки колегії суддів було заявлено відвід, однак суди неправильно застосували статтю 36 ЦПК України.

У березні 2018 року ПАТ «УкрСиббанк» через представника Кочіна Г. І. подало касаційну скаргу, в якій просило скасувати постанову Апеляційного суду м. Києва від 06 лютого 2018 року та залишити в силі рішення суду першої інстанції. При цьому, посилалося на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що згідно вимог законодавства на час укладення договору про надання споживчого кредиту не встановлено обов'язку вказувати графік погашення процентів та загального розміру процентів, а порядок нарахування та строки сплати відсотків визначено в пункті 1.3. договору; апеляційним судом не вказано норми матеріального права, якій суперечить договір про надання споживчого кредиту.

У травні 2018 року ОСОБА_4 направила відзив на касаційну скаргу ПАТ «УкрСиббанк», в якому просить в задоволенні касаційної скарги відмовити. Відзив мотивований безпідставністю доводів касаційної скарги, оскільки графік погашення кредиту не містить графіку погашення процентів за користування кредитом.

Короткий зміст ухвал суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 20 березня 2018 року відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою ОСОБА_4

Ухвалою Верховного Суду від 24 квітня 2018 року відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою ПАТ «УкрСиббанк».

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Європейський суд з прав людини вказав, що процедура допуску скарг до розгляду та провадження виключно з питань права, на відміну від того, що стосується питань фактів, може відповідати вимогам статті 6 Конвенції, навіть якщо особі не була надана можливість бути особисто заслуханим апеляційним чи касаційним судом, за умови, якщо відкрите судове засідання проводилось у суді першої інстанції і якщо суди вищої інстанції не мали встановлювати факти справи, а тільки тлумачити відповідні юридичні норми (ZHUK v. UKRAINE, № 45783/05, § 32, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Заслухавши доповідь судді-доповідача про проведення підготовчих дій та обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, колегія суддів встановила відсутність підстав, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України. Тому колегія суддів, з урахуванням категорії та складності справи, призначає справу до судового розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п'яти суддів.

Керуючись статтями 33, 34, 260, 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Справу № 756/10992/15-ц за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк», третя особа - ОСОБА_5, про захист прав споживача фінансових послуг призначити до судового розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії із п'яти суддів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Крат

Н. О. Антоненко

В. І. Журавель