КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
===================================================================
Справа №759/9196/19 Головуючий у І інстанції Доценко Є.С.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2019 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Київського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача Голуб С.А.,

суддів: Ігнатченко Н.В., Таргоній Д.О.,

розглянувши у в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи в приміщенні Київського апеляційного суду в м. Києві апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» на заочне рішення Святошинського районного суду м. Києва від 27 серпня 2019 року у справі за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа Гарант», ОСОБА_1 про стягнення відшкодування,

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2019 року позивач звернувся до суду першої інстанції з вказаним позовом посилаючись на те, що 10 квітня 2018 року між ОСОБА_2 та ТДВ «Експресс Страхування» було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 202.18.2397449, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та/або розпорядженням транспортним засобом КІА, д.н.з. НОМЕР_1 , строком дії з 13 квітня 2018 року по 12 квітня 2020 року.

Згідно постанови Святошинського районного суду м. Києва № 759/9796/18 від 18 липня 2018 року, яка набрала законної сили 31 липня 2018 року ОСОБА_3 , 18 червня 2018 року о 04 годині 40 хвилин по вул. Клавдіївська, 40-Д в м.Києві, керуючи автомобілем ВАЗ 2105, д/н А 95 71 ЕІ кузов № ХТН 210500F0, пошкодив КІА, д.н.з. НОМЕР_1 .

До ТДВ «Експрес Страхування» було подано заяву ОСОБА_2 про виплату страхового відшкодування від 19 червня 2018 року. Відповідно до звіту від 27 липня 2018 року № 375/1 ТОВ «Укравтолізинг» розмір матеріальної шкоди заподіяній власнику автомобіля КІА, д.н.з. НОМЕР_1 становить 28531,92 грн.

Згідно п.13 частини «А», п.9.7.2 частини «Б» Договору розмір завданих збитків визначається і страхове відшкодування виплачується Страховиком на підставі кошторису ремонтних робіт, рахунків-фактур, нарядів-замовлень, актів виконаних робіт та інших документів, що підтверджують вартість відновлювального ремонту на СТО.

Відповідно до рахунків-фактур ТОВ «Промавтотехсервіс» від 20 червня 2018 року № 000001694, від 18 липня 2018 року № 000002082 вартість відновлювального ремонту з урахуванням знижки становить 27662,09 грн.

Відповідно до умов договору № 202.18.2397449 ТДВ «Експресс Страхування» було здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі: 22 258,99 + 4 324,80 = 26 583,79 грн., що підтверджується страховими актами № 3.18.1345-1 від 04 липня 2018 року, № 3.18.1345-2 від 23 липня 2018 року та платіжними дорученнями від 04 липня 2018 року № ЦО02439 та від 23 липня 2018 року № ЦО02748.

Відповідно до ст. 993 Цивільного кодексу України, ст. 27 Закону України «Про страхування», п.14.1 частини Б договору № 202.18.2397449, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Цивільно-правова відповідальність володільця ВАЗ 2105, д/н НОМЕР_2 кузов № ХТН 210500F0, станом на 18 червня 2018 року була застрахована у ТДВ «СК «Альфа-Гарант» на підставі полісу АМ/3819992, обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Позивачем було подано до ТДВ «СК «Альфа-Гарант» заяву № 4629/3.18.1345 від 12 вересня 2018 року про відшкодування шкоди по полісу АМ/3819992 в порядку суброгації по зазначеній події.

Крім того, полісом АМ/3819992 передбачено ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну - 100000,00 грн., франшиза - 1000,00 грн. Згідно п. 36.6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. З виплачених позивачем 26583,79 грн. підлягає відшкодуванню 1000,00 грн. (франшиза за полісом АМ/3819992) саме ОСОБА_1 , а 25583,79 грн. ТДВ «СК «Альфа-Гарант» або ОСОБА_1 .

Окрім того, позивач зазначає, що намагався здійснити досудове врегулювання спору шляхом звернення до відповідача ТДВ «СК «Альфа-Гарант» із заявою вих. № 4629/3.18.1345 від 12 вересня 2018 року. Листом ТДВ «СК «Альфа-Гарант» № 22/3056 від 01 листопада 2018 року відмовило ТДВ «Експрес Страхування» у здійсненні страхового відшкодування та зазначило, що 19 червня 2018 року до ТДВ «СК «Альфа - Гарант» звернувся з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду власник забезпеченого автомобіля ВАЗ 2105, д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_4 , та повідомив, що 18 червня 2018 року автомобіль було викрадено та скоєно дорожньо-транспортну пригоду, викрадачів було затримано.

26 лютого 2019 року до ТДВ «СК «Альфа Гарант» було направлено запит № 1253/3.18.1345 від 26 лютого 2019 року про надання доказів, які підтверджують викладені в листі № 22/3056 від 01 листопада 2018 року обставини. Відповіді на запит не надійшло, що стало підставою для звернення до суду з позовом.

На підставі викладеного у позові, просить суд першої інстанції стягнути солідарно з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа Гарант» та ОСОБА_1 на користь ТДВ «Експрес Страхування» відшкодування у розмірі 25583,79 грн. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Експресс Страхування» відшкодування 1000,00 грн. франшизи за полісом АМ/ 3819992, а також вирішити питання про розподіл судових витрат.

Заочним рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 27 серпня 2019 року позов було задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТзДВ «Експрес Страхування» відшкодування в розмірі 12791 грн. 89 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТзДВ «Експрес Страхування» франшизу за полісом АМ/3819992 у розмірі 1000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТзДВ «Експрес Страхування» судовий збір у розмірі 1921 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ТзДВ «Експрес Страхування» подало апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що правом на визначення предмета позову та підстав позову наділений позивач. У даному випадку позивачем була заявлена вимога про солідарне стягнення з відповідачів відшкодування в розмірі 25583 грн. 79 коп., однак судом першої інстанції не було враховано вказану обставину, що призвело до передчасного висновку про стягнення відшкодування в розмірі 12791 грн. 89 коп. лише з відповідача ОСОБА_1 .

Також не відповідають матеріалам справи та нормам чинного законодавства висновки суду першої інстанції що позовні вимоги ТзДВ «Експрес Страхування» до відповідача ТзДВ «Страхова компанія «Альфа-Гарант» про стягнення відшкодування не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, а тому в їх задоволенні слід відмовити, оскільки позовні вимоги до кількох відповідачів, серед яких є хоча б одна фізична особа, мають розглядатися в одному провадженні, якщо такі вимоги є однорідними, нерозривно пов`язаними між собою та від вирішення однієї з них залежить вирішення інших вимог.

На підставі викладеного в апеляційній скарзі, ТзДВ «Експрес Страхування» просить суд апеляційної інстанції змінити рішення суду першої інстанції, збільшивши розмір стягнення на користь ТзДВ «Експрес Страхування» до 26583 грн. 79 коп. та вирішити питання про розподіл судових витрат.

Згідно зі ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 17 грудня 2019 року було залишено відзив на апеляційну скаргу ТзДВ «Страхова компанія «Альфа-Гарант» без розгляду та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін у справі.

Вивчивши матеріали справи, доводи викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з урахуванням такого.

Судом першої інстанції встановлено, що 10 квітня 2018 року між ОСОБА_2 та ТДВ «Експресс Страхування» було укладено договір № 202.18.2397449 добровільного страхування наземних транспортних засобів, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та/або розпорядженням транспортним засобом КІА, д.н.з. НОМЕР_1 , строком дії з 13 квітня 2018 року по 12 квітня 2020 року.

Згідно постанови Святошинського районного суду м. Києва № 759/9796/18 від 18 липня 2018 року, яка набрала законної сили 31 липня 2018 року, ОСОБА_1 , 18 червня 2018 року о 04 годині 40 хвилин по вул. Клавдіївська, 40-Д в м.Києві, керуючи автомобілем ВАЗ 2105, д/н НОМЕР_2 кузов № НОМЕР_3 F0, пошкодив автомобіль КІА, д.н.з. НОМЕР_1 .

Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 18 липня 2018 року ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130, ст. 124, ст. 122-4 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності шляхом накладення штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік.

До ТДВ «Експрес Страхування» було подано заяву ОСОБА_2 про виплату страхового відшкодування від 19 червня 2018 року. Відповідно до звіту від 27 липня 2018 року № 375/1 ТОВ «Укравтолізинг» розмір матеріальної шкоди заподіяний власнику автомобіля КІА, д.н.з. НОМЕР_1 становить 28531,92 грн.

Відповідно до рахунків-фактур ТОВ «Промавтотехсервіс» від 20 червня 2018 року №000001694 від 18 липня 2018 року №000002082 вартість відновлювального ремонту з урахуванням знижки становить 27662,09 грн.

Відповідно до умов договору № 202.18.2397449 ТДВ «Експресс Страхування» було здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 26583,79 грн., що підтверджується страховими актами № 3.18.1345-1 від 04 липня 2018 року, № 3.18.1345-2 від 23 липня 2018 року та платіжними дорученнями від 04 липня 2018 року № ЦО02439 та від 23 липня 2018 року №ЦО02748.

Цивільно-правова відповідальність володільця ВАЗ 2105, д/н НОМЕР_2 кузов № ХТН 210500F0, станом на 18 червня 2018 року була застрахована у ТДВ «СК «Альфа-Гарант» на підставі полісу АМ/3819992, обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Позивачем було подано до ТДВ «СК «Альфа-Гарант» заяву № 4629/3.18.1345 від 12 вересня 2018 року про відшкодування шкоди по полісу АМ/3819992 в порядку суброгації по зазначеній події.

В порядку досудового врегулювання спору позивач звернувся до відповідача ТДВ «СК «Альфа-Гарант» із заявою вих. № 4629/3.18.1345 від 12 вересня 2018 року про виплату страхового відшкодування.

Листом ТДВ «СК «Альфа-Гарант» № 22/3056 від 01 листопада 2018 року відмовило ТДВ «Експрес Страхування» у здійсненні страхового відшкодування та зазначило, що 19 червня 2018 року до ТДВ «СК «Альфа - Гарант» звернувся з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду власник забезпеченого автомобіля ВАЗ 2105, д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_4 , та повідомив, що 18 червня 2018 року автомобіль було викрадено та скоєно дорожньо-транспортну пригоду, викрадачів було затримано.

26 лютого 2019 року до ТДВ «СК «Альфа Гарант» було направлено запит № 1253/3.18.1345 про надання доказів, які підтверджують викладені в листі № 22/3056 від 01 листопада 2018 року обставини. Відповіді на запит не надійшло.

Відповідно до ухвали Святошинського районного суду м. Києва від 08 жовтня 2018 року відносно ОСОБА_1 було відкрито кримінальне провадження за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України та призначено судовий розгляд обвинувального акту у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду на 12 листопада 2018 року (єдиний унікальний номер справи №759/14819/18).

Задовольняючи позов частково суд першої інстанції виходив з того, що вимоги до ТзДВ «Страхова компанія «Альфа Гарант» є необґрунтованими та не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, а тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню лише в частині стягнення з відповідача ОСОБА_1 12791 грн. 89 грн.

Повно та всебічно дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів не погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції виходячи з такого.

На підставі ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч. 2 ст. 1187 ЦК України).

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України).

Відповідно до положень ст. 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду.

Аналогічні положення закріплені і у ст. 1191 ЦК України, згідно якої особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

У відповідності до вимог ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 ЦК України до позивача, який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не було враховано вимогу позивача про солідарне стягнення відшкодування, то слід зазначити таке.

Відповідно до ст. 50 ЦПК України позов може бути пред`явлений кількома позивачами або до кількох відповідачів. Кожен із позивачів або відповідачів щодо другої сторони діє в цивільному процесі самостійно. Участь у справі кількох позивачів і (або) відповідачів (процесуальна співучасть) допускається, якщо: 1) предметом спору є спільні права чи обов`язки кількох позивачів або відповідачів; 2) права та обов`язки кількох позивачів чи відповідачів виникли з однієї підстави; 3) предметом спору є однорідні права і обов`язки.

Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

У даній справі позивач вважав, що у відповідачів є солідарний обов`язок виплатити йому страхове відшкодування, і цей обов`язок виник внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди. Тому позивач пред`явив до відповідачів однакову вимогу. Право особи заявити однорідні позовні вимоги до кількох відповідачів передбачено у процесуальному законі незалежно від того, чи існує між цими відповідачами солідарне зобов`язання. Тому можливим було пред`явлення позову до фізичної та юридичної осіб стосовно стягнення з них коштів, навіть якщо ці особи не були солідарними боржниками, якими їх вважав позивач.

Разом з тим, спільний розгляд таких вимог не створив солідарного обов`язку для відповідачів, окрім того чинне законодавство України не передбачає солідарного обов`язку страховика та страхувальника щодо відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого.

Зазначене узгоджується з висновки Великої Палати Верховного Суду, що викладені у постанові від 20 червня 2018 року справа №308/3162/15-ц, від 12 вересня 2018 року у справі №569/96/17, від 03 жовтня 2018 року у справі № 760/1541/15-ц.

Однак, не відповідають дійсним обставинам справи висновки суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача ОСОБА_1 відшкодування у розмірі 12791 грн. 89 коп. з урахування такого.

Як вбачається з матеріалів справи та підтверджується постановою Святошинського районного суду м. Києва від 18 липня 2018 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був визнаний винним у чиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.ст. 130, 124, 122-4 КУпАП та притягнутий до адміністративної відповідальності.

Окрім того, судом апеляційної інстанції встановлено, що відносно ОСОБА_1 було відкрито кримінальне провадження за підозрою останнього у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України за фактом незаконного заволодіння транспортним засобом «ВАЗ-2105», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_4

19 вересня 2018 року до Святошинського районного суду м. Києва надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань відносно ОСОБА_1 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України за фактом незаконного заволодіння транспортним засобом «ВАЗ-2105», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_4 , судовий розгляд обвинувального акту було призначено у відкритому судовому засіданні на 12 листопада 2018 року, єдиний унікальний номер справи 759/14819/18 (а.с. 78-79).

За даними Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що у справі 759/14819/18 Святошинським районним судом м. Києва 16 листопада 2018 року було ухвалено вирок, яким ОСОБА_1 було визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.289 КК України і призначено йому покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі без конфіскації майна. Вирок суду першої інстанції у даній справі ухвалою Київського апеляційного суду від 20 лютого 2019 року було залишено без змін.

З урахуванням зазначених обставин, колегія суддів доходить висновку, що позовні вимоги про стягнення відшкодування, виплаченого страховиком потерпілій особі, підлягають стягненню в повному обсязі лише з ОСОБА_1 , оскільки саме його винними, протиправними діями була спричинена шкода транспортному засобу КІА, д.н.з. НОМЕР_1 , який до того ж керував транспортним засобом без достатньої правової підстави.

Вимоги про стягнення такого відшкодування із відповідача ТзДВ «Страхова компанія «Альфа Гарант» не підлягають задоволенню, оскільки договір страхування обов`язкової цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, було укладено між ТзДВ «Страхова компанія «Альфа Гарант» та ОСОБА_4 , за умовами якого було застраховано саме відповідальність останнього як власника наземного транспортного засобу. Разом з тим, останній був позбавлений права володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому транспортним засобом, оскільки ним незаконно заволодів ОСОБА_1 , а тому у відповідача ТзДВ «Страхова компанія «Альфа Гарант» не виникло обов`язку щодо виплати відшкодування шкоди завданої діями ОСОБА_1 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

З урахуванням того, що рішення суду першої інстанції в частині стягнення з ОСОБА_1 франшизи в розмірі 1000 грн. не оскаржується, то рішення суду першої інстанції в цій частині судом апеляційної інстанції не переглядається.

Відповідно до ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно зі ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Враховуючи наведене та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних щодо стягнення відшкодування в розмірі 12791 грн. 89 коп. підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог про стягнення відшкодування.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Так, при зверненні до суду з позовом було вірно сплачено судовий збір у розмірі 1921 грн., а при зверненні до суду з апеляційною скаргою - 2881 грн. 50 коп., то з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 4802 грн. 50 коп.

Керуючись ст.ст. 137, 141, 367, 369, 374, 376 України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» задовольнити частково.

Заочне рішення Святошинського районного суду м. Києва від 27 серпня 2019 року у даній справі скасувати в частині задоволених вимог про стягнення з ОСОБА_1 відшкодування у розмірі 12791 грн. 89 коп. скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення.

Позов Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа Гарант», ОСОБА_1 про солідарне стягнення відшкодування задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» відшкодування у розмірі 25583 грн. 79 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

В частині стягнення франшизи заочне рішення Святошинського районного суду м. Києва від 27 серпня 2019 року у даній справі не переглядалося.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» судовий збір в розмірі 4802 грн. 50 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків встановлених ст. 389 ЦПК України.

Реквізити сторін:

Позивач:Товариство з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування», зареєстроване місце знаходження: вул. Велика Васильківська, 15/2, м. Київ, 01021, , розрахунковий рахунок НОМЕР_4 в ПАТ «Державний ощадний банк України», МФО 300465.

Відповідач:ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя-доповідач

Судді: