У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2019 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Малюк В.М., при секретарі Матіко Я.Ю., розглянувши заяву адвоката Білоцерковець Юлія Сергійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , про забезпечення поданого нею позову до ОСОБА_2 , приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу Кішкіна Д.В., третя особа: ОСОБА_3 , про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав власності на нерухоме майно, шляхом накладення арешту на житлове приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ,-

В С Т А Н О В И В :

27.11.2019 року ОСОБА_1 звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 , приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу Кішкіна Д.В. про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав власності на нерухоме майно.

24.12.2019 року через канцелярію Ужгородського міськрайонного суду, представник позивача адвокат Білоцерковець Ю.С. подав заяву про забезпечення позову, яка передана головуючому по справі 26.12.2019 року, яка мотивована тим, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду, оскільки як його довірительці стало відомо, відповідач має намір відчужити вказаний об`єкт нерухомості, що є предметом спору.

З огляду на зазначене, представник позивачки просить вжити заходів забезпечення позову, шляхом накладення арешту на житлове приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та заборонити ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії пов`язані з володінням, користуванням, вселенням та виселенням, реєстрацією та зняттям з реєстрації, здаванням в оренду вказаної квартири до розгляду справи по суті.

Заява про забезпечення позову розглядається судом відповідно до вимог ч.1 ст.153 ЦПК України, тобто без повідомлення учасників справи.

Вивчивши доводи поданої заяви про забезпечення позову, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що заява не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Звернення з позовом до суду за захистом порушених прав, інтересів фізичних осіб та юридичних осіб, а також свобод фізичних осіб є одним із способів судового захисту.

Інститут забезпечення позову при цьому, дає можливість суду до ухвалення рішення по суті вжити заходів щодо забезпечення заявленого позову у певних визначених випадках, враховуючи чітко визначені підстави.

Надаючи правову оцінку обґрунтованості заявленого клопотання, суд зазначає, що інститут забезпечення позову регламентовано статтями 149 - 151 ЦПК України, які встановлюють підстави для вжиття заходів забезпечення позову, а також способи забезпечення позову в цивільному процесі. Наявність такого інституту є однією з гарантій виконання рішення суду і спрямована на дотримання норми щодо обов`язковості до виконання судових рішень, встановленої нормами Конституції України.

Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого перебуває справа, до вирішення справи визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду. Це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у випадку задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За загальним правилом, заявник зобов`язаний довести наявність підстав для забезпечення позову, надавши відповідні докази.

При цьому згідно до п. 1 ч.1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Згідно до п.10 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Відповідно до ч.ч. 2,3 ст. 150 ЦПК України, суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність, зокрема, полягає в тому, щоб засіб забезпечення відповідав предмету позову.

Згідно ч.6 ст.153 ЦПК України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Відповідно до ч.10 ст. 150 ЦПК України, не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Що стосується вимоги адвоката Білоцерковець Ю.С., який діє в інтересах ОСОБА_1 , про забезпечення позову, суд виходить з наступного.

Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року за №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як слідує зі змісту поданої заяви, заявляючи про необхідність застосування заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру та забороною проводити будь-які дії з такою, представник позивача припускає, що особа, яка є юридичним власником даної квартири, на момент винесення судового рішення у справі може здійснити ряд дій направлених на відчуження квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Натомість, жодних доказів вчинення ОСОБА_2 дій чи прояву намірів щодо вчинення дій, спрямованих на утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду у даній справі, подані представником позивача матеріали не містять. Заява про забезпечення позову не містить обґрунтованих мотивів, на підставі яких, суд міг би дійти висновку щодо доцільності та необхідності забезпечення позову, враховуючи імовірність утруднення виконання рішення суду в разі невжиття таких заходів.

Твердження представника позивача про можливе відчуження ОСОБА_2 квартири за адресою: АДРЕСА_1 , ґрунтується лише на його припущеннях та власних міркуваннях.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість відчуження квартири, не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

На переконання суду, накладення арешту на вказане вище майно, може призвести до порушення прав відповідача по справі, зокрема гарантованого Конституцією України права власності, що є неприпустимим, згідно із зазначеними нормами законодавства.

Таким чином, оскільки представником позивачем не доведено належними доказами те, що невжиття визначених ним заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у справі, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні поданої заяви про забезпечення позову у зв`язку з її необґрунтованістю, недоведеністю та недоцільністю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.149-153,157 ЦПК України, суддя,-

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви адвоката Білоцерковець Юлія Сергійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , про забезпечення поданого нею позову до ОСОБА_2 , приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу Кішкіна Д.В., третя особа: ОСОБА_3 , про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав власності на нерухоме майно, шляхом накладення арешту на житлове приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана потягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду В.М.Малюк