Справа № 461/5115/18 Головуючий у 1 інстанції: Лялюк Є.Д.
Провадження № 22-ц/811/2826/18 Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2019 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ у складі:

головуючого - судді Цяцяка Р.П.,

суддів: Крайник Н.П. та Шеремети Н.О.,

за участю: секретаря Цапа П.М.;

позивачки ОСОБА_2 і її представника - адвоката Тацишина І.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4, представника Публічного акціонерного товариства „Національна суспільна телерадіокомпанія України", на рішення Галицького районного суду міста Львова від 03 жовтня 2018 року,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ПАТ «Національна суспільна телерадіокомпанія України» в особі філії ПАТ «Національна суспільна телерадіокомпанія України» «Львівська регіональна дирекція» про скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди.

Позовні вимоги обґрунтовувалися тим, що позивачка з жовтня 2015 року працювала на посаді режисера першої категорії відділу художньо-мистецьких програм та кіновиробництва творчо-виробничого об'єднання програм художнього мовлення в Філії Національної телекомпанії України «Львівська регіональна дирекція».

У зв'язку з перетворенням 19 січня 2017 року Національної телекомпанії України в Публічне акціонерне товариство «Національна суспільна телерадіокомпанія України» філія Національної телекомпанії України «Львівська регіональна дирекція» була перейменованою у філію Публічного акціонерного товариства «Національна суспільна телерадіокомпанія України «Львівська регіональна дирекція».

Наказом менеджера філії від 03.07.20018 року № 247-к «Про звільнення ОСОБА_2.» позивачку звільнено 04 липня 2018 року з роботи згідно п. 6 ст. 36 КЗпП України - відмова працівника від продовження роботи у зв'язку зі зміною істотних умов праці.

Позивачка вважає даний наказ незаконним та таким, що прийнятий з порушенням вимог чинного трудового законодавства, з огляду на те, що згідно з повідомленням її від 23.04.2018 року про зміну істотних умов праці, ці зміни полягають у перейменуванні посади «режисер 1 категорії» на посаду «фахівець» та у зміні з 23.04.2018 року розміру оплати праці (посадового окладу) з 4 916 грн. на 5 900 грн.

Стверджувала, що її не було ознайомлено з її правами та обов'язками за посадою «фахівець», що грубо порушує ч.3 ст. 32 КЗпП України, відповідно до якої про зміну істотних умов праці працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці.

З огляду на зазначені порушення її трудових прав, позивачка вважала, що має право на стягнення з відповідача також і моральної шкоди в розмірі десяти тисяч гривень, оскільки вона зазнала моральних страждань та втрат нормальних життєвих зв'язків для організації свого життя (а.с. 1-6).

Оскаржуваним рішенням позов частково задоволено.

Визнано незаконним та скасовано Наказ від 03.07.20018 року № 247-к «Про звільнення ОСОБА_2.».

Поновлено ОСОБА_2 на посаді режисера першої категорії в Філії Публічного акціонерного товариства «Національна суспільна телерадіокомпанія України «Львівська регіональна дирекція» з 04.07.2018 року.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Національна суспільна телерадіокомпанія України» в особі Філії Публічного акціонерного товариства «Національна суспільна телерадіокомпанія України «Львівська регіональна дирекція» на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 15 360 грн. 64 коп.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Національна суспільна телерадіокомпанія України» в особі Філії Публічного акціонерного товариства «Національна суспільна телерадіокомпанія України «Львівська регіональна дирекція» на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 1 500 грн.

В решті вимог позову відмовлено.

Вирішено питання судових витрат.

Рішення суду в частині поновлення на роботі ОСОБА_2 та стягнення на її користь заробітної плати за один місяць в розмірі 4 680 грн. 11 коп. допущено до негайного виконання (а.с. 64-67).

Дане рішення оскаржив представник відповідача - ПАТ „Національна суспільна телерадіокомпанія України".

Апелянт просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, покликаючись на порушення норм матеріального і процесуального права.

Вважає, що позивачкою позов було пред'явлено до неналежного відповідача, а саме - філії ПАТ «Національна суспільна телерадіокомпанія України» «Львівська регіональна дирекція», яка (філія) не є юридичною особою, а суд не замінив цього відповідача на належного - ПАТ «Національна суспільна телерадіокомпанія України», у зв'язку з чим останній був позбавлений можливості подати відзив на позов, а також подати письмові докази.

Вважає помилковим висновок суду про те, що відповідачем не було дотримано процедури визначеної частиною 3 статті 32 КЗпП України, оскільки позивачку було повідомлено про зміну розміру заробітної плати та найменування посади, а обов'язок ознайомити позивачку з посадовою інструкцією посади «фахівець» у відповідності до статті 29 КЗпП України «міг виникнути у Відповідача лише після прийняття Позивачем рішення щодо продовження роботи в нових умовах та письмового повідомлення роботодавця про прийняте рішення» (а.с. 74-77).

Відповідач (апелянт), будучи своєчасно (14.01.2019 року) належним чином повідомленим про апеляційний розгляд справи 11.02.2019 року (а.с. 102, 108, 109), явку свого представника в судове засідання не забезпечив. Натомість, представник апелянта подав до суду заяву про відкладення апеляційного розгляду справи, покликаючись на «участь представників Скаржника в інших, раніше призначених, судових засіданнях» (а.с. 129), однак без підтвердження наведеного будь-якими доказами.

Позивачка та її представник в судовому засіданні категорично заперечили відкладення апеляційного розгляду справи, вважаючи це умисним затягуванням її розгляду та продовженням протиправної поведінки відповідача, який так і не виконав рішення суду про поновлення позивачки на роботі, яке судом було допущено до негайного виконання, - за тієї обставини, що позивачка з вини відповідача перебуває на обліку в центрі зайнятості, як безробітна, у зв'язку з чим змушена отримувати від держави соціальну допомогу, як особа, яка має на утриманні малолітню дитину, що стверджується наявними у матеріалах доказами (а.с. 21-24).

Враховуючи вище наведені обставини та характер спірних правовідносин в їх сукупності, колегія суддів вважає можливим апеляційний розгляд справи за відсутності представника апелянта - на підставі наявних у матеріалах справи даних та доказів.

Заслухавши суддю-доповідача, заперечення доводів апеляційної скарги зі сторони позивачки і її представника, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Наказ № 247-к від 03 липня 2018 року про звільнення позивачки з роботи, оскарження якого є одним із предметів позовних вимог, видано менеджером філії «Львівська регіональна дирекція» ПАТ «Національна суспільна телерадіокомпанія України» Бузюком О.О. (а.с. 15).

Позивачкою позов подано саме до ПАТ «Національна суспільна телерадіокомпанія України» (юридична адреса: м. Київ, вул. Мельникова, 42) в особі філії «Львівська регіональна дирекція» (а.с. 1), а не до філії згаданого ПАТ, як стверджується у апеляційній скарзі.

Ухвалою суду від 16 липня 2018 року було відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ПАТ «Національна суспільна телерадіокомпанія України» (а.с. 28), а не до філії ПАТ, і саме ПАТ «Національна суспільна телерадіокомпанія України» за адресою м. Київ, вул. Мельникова, 42 (як відповідачу по справі) надсилались судові повістки (а.с. 52).

В заяві до суду від 22.08.2018 року, поданій Кабуловим Р.К., як представником ПАТ «НСТУ» за довіреністю, відповідачем зазначено Публічне акціонерне товариство «Національна суспільна телерадіокомпанія України» (юридична адреса: м. Київ, вул. Мельникова, 42) в особі філії «Львівська регіональна дирекція». В цій же заяві зазначається, що відповідачем 30.07.2018 року було отримано від Галицького районного суду м. Львова копію позовної заяви ОСОБА_2 та згадану ухвалу суду від 16.07.2018 року про відкриття провадження у даній справі (а.с. 37, 38).

Тобто, як вбачається з вище наведеного, ПАТ «НСТУ», як відповідачу по справі, щонайпізніше з 30.07.2018 року вже було відомо про позовні вимоги ОСОБА_2 до ПАТ.

У вище згаданій ухвалі суду від 16 липня 2018 року про відкриття провадження у цій справі зазначено, що відповідач має право у 15-ти денний строк з дня вручення даної ухвали подати відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (а.с. 28), однак протягом більше двох місяців до ухвалення судом оскаржуваного рішення відповідачем так і не було подано до суду відзиву на позовну заяву та будь-яких доказів на заперечення позовних вимог - незважаючи на те, що представники відповідача за довіреностями (які є наявними у матеріалах справи) приймали участь у судових засіданнях по справі.

За вище наведених обставин доводи апеляційної скарги стосовно неналежності відповідача (ніби-то філії ПАТ, а не самого ПАТ), а також позбавлення відповідача можливості подати відзив на позов та письмові докази по справі, колегія суддів визнає надуманими, а відтак такими, що не можуть прийматися до уваги.

У пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 року № 9 „Про практику розгляду судами трудових спорів" міститься роз'яснення про те, що припинення трудового договору за п. 6 ст. 36 КЗпП при відмові працівника від продовження роботи зі зміненими істотними умовами праці може бути визнане обґрунтованим, якщо зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою викликана змінами в організації виробництва і праці, а саме: раціоналізацією робочих місць, введенням нових форм організації праці, в тому числі перехід на бригадну форму організації праці, і впровадженням передових методів, технологій тощо.

В той же час, відповідачем не було подано, як до суду першої інстанції, так і до суду апеляційної інстанції жодних доказів про зміни в організації виробництва і праці (наказів про внесення змін в організацію виробництва і праці, змін до штатних розписів тощо).

Як вбачається зі змісту статті 29 КЗпП України, всі права, обов'язки, умови праці тощо працівникові мають бути роз'ясненими ще до початку роботи, оскільки його згода на зміну істотних умов праці має бути усвідомленою.

При цьому абсолютно логічною та законною є вимога працівника про його ознайомлення з посадовою інструкцією посади, яку йому запропоновано зайняти, а також з іншими документами, що визначають умови його праці в нових умовах: тим більше, якщо йдеться про перейменування його посади з «режисер 1 категорії» на посаду «фахівець» (якого профілю ? виду діяльності ? тощо).

В той же час, відповідачем навіть до суду не було подано посадової інструкції посади «фахівець», на яку було перейменовано посаду позивачки «режисер 1 категорії».

Відтак, доводи апеляційної скарги стосовно того, що обов'язок ознайомити позивачку з посадовою інструкцією посади «фахівець» «міг виникнути у Відповідача лише після прийняття Позивачем рішення щодо продовження роботи в нових умовах та письмового повідомлення роботодавця про прийняте рішення», не ґрунтуються на нормах чинного трудового законодавства та позбавлені логіки, а тому також до уваги прийматися не можуть.

З урахуванням вище наведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дав належну оцінку всім обставинам і доказам по справі в їх сукупності та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому приходить до висновку про те, що підстави для його скасування відсутні і апеляційну скаргу на нього, яка не спростовує висновків рішення суду, слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4, представника Публічного акціонерного товариства „Національна суспільна телерадіокомпанія України", залишити без задоволення, а рішення Галицького районного суду міста Львова від 03 жовтня 2018 року- без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повну постанову складено 21 лютого 2019 року.

Головуючий: Цяцяк Р.П.

Судді: Крайник Н.П.

Шеремета Н.О.