ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6971/19 Справа № 209/2986/18 Суддя у 1-й інстанції - Лобарчук О. О. Суддя у 2-й інстанції - Варенко О. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого Варенко О.П.,

суддів Городничої В.С., Лаченкової О.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у м.Дніпрі цивільну справу

за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Акцент-Банк»

на рішення Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 03 травня 2019 року

у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2018 року позивач - АТ «Акцент-Банк»звернувся до суду з вищезазначеним позовом до відповідача, посилаючись на те, що між банком та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № ABH0RG14710182 від 22 лютого 2015 року, відповідно до умов якого ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 5 000 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка», Тарифами складає між ним і банком кредитно-заставний договір. Відповідач був ознайомлений і згоден з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка», банком надана повна інформація про умови кредитування, що підтверджується підписом банку в заяві. Згідно умов укладеного договору вказаний договір складається із Заяви позичальника, Умов надання споживчого кредиту фізичним особам. Відповідно до умов договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячні платежі) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. Відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав.

У зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 03 вересня 2018 року має заборгованість у розмірі 27 487,25 гривень, яка складається з наступного: 4 415,97 гривень заборгованість за кредитом; 8,43 гривень заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 4 500,00 гривень заборгованість по комісії за користування кредитом, 16 777,74 гривень пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором; 500,00 гривень штраф (фіксована частина); 1 285,11 гривень штраф (процентна складова).

На підставі викладеного, позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором № ABH0RG14710182 від 22 лютого 2015 року в розмірі 27 487,25 грн та судові витрати у розмірі 1 762,00 гривень.

Рішенням Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 03 травня 2019 року позовні вимоги залишено без задоволення.

Не погодившись з таким рішенням, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просив рішення суду від 03 травня 2019 року скасувати та постановити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що суд першої інстанції необґрунтовано відмовив у задоволенні позову, оскільки позивач підписав Заяву позичальника, Довідку про умови кредитування A-Банку та Графік погашення кредиту. Заява Позичальника разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг в A-Банку і Тарифами, що розміщені на сайті Банку, складають кредитний договір.

Приймаючи до уваги таку кількість підписаних позивачем документів, не можливо не сумніватись у словах відповідача щодо нерозуміння того факту, що він підписує кредитний договір. Та й викладені всі вказані документи звичним шрифтом, розмір якого дозволяє вільно його читати без додаткових засобів.

Висновки суду першої інстанції, що кредитний договір не був укладений у передбаченому Законом порядку та формі безпідставні, підписані відповідачем документи викладені у письмовій формі (виконано вимоги ст.ст.207, 638 ЦК України) з дотриманням вимог, визначених Законом України «Про захист прав споживачів».

В порядку, передбаченому положеннями ст. 360 ЦПК України, ОСОБА_1 звернувся до суду апеляційної інстанції з відзивом, який мотивовано тим, що він є потерпілим від кримінального злочину, передбаченого ч.1 ст.190 КК України та ніколи не набував правового статусу клієнта банка, у зв`язку із чим просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, залишивши рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Згідно з ч.1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції було встановлено, що згідно матеріалів справи, 22 лютого 2015 року між ПАТ «Акцент-Банк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір ABH0RG14710182, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 5 000,00 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка», Тарифами складає між ним і Банком кредитно- заставний договір . Відповідач був ознайомлений і згоден з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка», Банком надана повна інформація про умови кредитування, що підтверджується підписом Банку в заяві (а.с.9-14).

Звернувшись до суду зі вказаними позовними вимогами, банк посилався на те, що ОСОБА_1 зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконував, у зв`язку з чим, станом на 03.09.2018 року має заборгованість у розмірі 27 487,25 гривень, яка складається з наступного: 4 415,97 гривень заборгованість за кредитом; 8,43 гривень заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 4 500,00 гривень заборгованість по комісії за користування кредитом, 16 777,74 гривень пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором; 500,00 гривень штраф (фіксована частина); 1 285,11 гривень штраф (процентна складова) (а.с.7-8).

Відповідач ОСОБА_1 заперечував проти позову банку, посилаючись на те, що кошти від банку він взагалі не отримував, ніяких послуг також не отримував, звернувся до правоохоронних органів із заявою про порушення кримінальної справи за фактом шахрайства.

09 квітня 2019 року на виконання ухвали Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 26.02.2019 року АТ «Акцент-Банк» надано документи, а саме: заяву позичальника № ABH0RG14710182, відповідно до якої останній отримав кредит у розмірі 5 000,00 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, яка містить оригінал підпису ОСОБА_1 , оригінал підпису менеджера ОСОБА_2 , та на бланкі якої є ксерокопія печатки «А-Банку» і ксерокопія підпису невідомої особи (а.с.70), надано довідку про умови кредитування А-Банку та сукупну вартість споживчого кредиту з оригіналом підпису ОСОБА_1 , графік погашення кредиту, які не містять жодних печаток (а.с.71), надане платіжне доручення № BLFZ07UD91 від 22.05.2015 року на перерахування суми 4 475 грн за кредитом «Рассрочка» одержувачу ОСОБА_3 (а.с.74), платіжне доручення № HSAV2BW43Q від 22.05.2015 року на перерахування суми від платника ОСОБА_1 5 000 грн за кредитом «Рассрочка» без зазначення одержувача (а.с.75), платіжне доручення № HSAV2BW43S від 22.05.2015 року на перерахування суми 525 грн за кредитом «Рассрочка» від платника ОСОБА_1 без зазначення одержувача (а.с.76), які містять печатки оригінали та печатки ксерокопії, Рахунок-фактуру ФЛП ОСОБА_4 на суму 9 033 грн(а.с.73). Однак наданий Рахунок-фактура не містить печатки підприємства, не містить даних про те, що саме позивачем перераховано вказану суму на рахунок ФЛП ОСОБА_4 , як передбачено заявою Позичальника.

Згідно листу Дніпродзержинської місцевої прокуратури, 30.11.2018 року заступником керівника Дніпродзержинської місцевої прокуратури постанову слідчого СВ Південного ВП Кам`янського ВП про закриття кримінального провадження № 0001367, скасовано, як таку, що прийнята передчасно, без проведення повного, всебічного та об`єктивного досудового розслідування (а.с.35).

Керуючись ст.ст.207, 526, 527, 530, 611, 629, 634, 639, 638, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст.81, 89 ЦПК України, суд першої інстанції прийшов до обгрунтованого висновку про те, що через не укладання сторонами по справі кредитного договору у передбачених законом порядку та формі, між ними не виникли кредитні правовідносини, а факт засвідчення підписом у заяві Позичальника про складання договору про надання банківських послуг, при відсутності волевиявлення відповідача на отримання кредиту, не може бути визнано належними та допустимими доказами про укладення сторонами кредитного договору на умовах, визначених Умовами та Правилами надання банківських послуг, незрозуміло коли та ким затвердженими.

Позивачем не було надано суду належних доказів на підтвердження дійсного надання кредитних коштів відповідачу, а тому суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог АТ Акцент-Банк.

Доводи апеляційної скарги про надання банком кредитних коштів відповідачу є безпідставними та не підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами.

Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення спору. Докази мають бути належними, допустимими, достовірними. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. (ст. ст. 76, 77, 78, 79 ЦПК України).

Посилання позивача в апеляційній скарзі на неправильне застосування судом норм матеріального права є необґрунтованими, зводяться до незгоди з рішенням суду, переоцінки висновків суду першої інстанції та не спростовують правильність ухваленого судового рішення.

Таким чином, передбачених ст. 376 ЦПК України підстав для скасування судового рішення колегією суддів не встановлено, тому оскаржуване рішення підлягає залишенню без змін.

Згідно ст.141 ЦПК України, судові витрати, понесені позивачем у зв`язку з переглядом судового рішення, розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Акцент-Банк» залишити без задоволення.

Рішення Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 03 травня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів згідно ч.3 ст.389 ЦПК України.

Головуючий О.П.Варенко

Судді: В.С.Городнича

О.В.Лаченкова