Справа № 316/38/19
Провадження № 2/316/307/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" лютого 2019 р. м.Енергодар

Енергодарський міський суд Запорізької області, у складі

головуючого судді Бульби О.М.

секретар судового засідання Черкашина О.О.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення осіб, у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Енергодарі цивільну справу №316/38/19 за позовною заявою Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

08.01.2019 р позивач - Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі АТ «ПриватБанк»), в особі свого представника ОСОБА_2, яка діє на підставі довіреності (а.с.26) звернувся до Енергодарського міського суду Запорізької області з позовною заявою до ОСОБА_1 (далі відповідачка), в обґрунтування якої зазначає наступне.

Відповідно до укладеного договору б/н від 16.09.2010 року ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 11300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг.

При встановленні та зміні кредитного ліміту Банк керується п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 Договору, де зазначено, що відповідач дає свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банка.

Крім того, п.1.1.3.2.4 Договору передбачена можливість зміни тарифів та інших невідємних частин Договору, при цьому у кредитора виникає обовязок інформувати позичальника про зміни шляхом надання виписки по картковому рахунку, а у позичальника отримання виписки про стан та про здійснені операції по карткових рахунках. Разом з цим, відповідно до п.1.1.5.2 Договору, неотримання або несвоєчасне отримання Клієнтом виписок про стан рахунків не звільняє Клієнта від виконання його зобовязань за Договором. Згідно з п.2.1.1.5.4 Договору, у разі незгоди зі змінами «Умов та правил надання банківських послуг» та «Тарифів банку», клієнт має право надати банку заяву про розірвання Договору.

Банк свої зобовязання за Договором про надання банківських послуг виконав у повному обсязі, а саме: надав відповідачці можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту.

Відповідачка, на підставі п.2.1.1.5.5 Договору, зобовязалась погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором.

Відповідачка, також, зобовязалась слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердфарту, згідно п.2.1.1.5.7 Договору, а у разі невиконання зобовязань за Договором, у відповідності до п.2.1.1.5.6 на вимогу банку виконати зобовязання з повернення Кредиту, оплати винагороди Банку.

Пунктом 2.1.1.12.1 Договору сторонами погоджено, що зобовязання Клієнта з повернення тіла кредиту, процентів за користування кредитом, комісії, пені та штрафів, тобто загальна заборгованість клієнта є борговими зобовязаннями. Але відповідачка не надала своєчасно позивачу гроші, чим порушила зобовязання за Договором.

Згідно п.2.1.1.12.2 Договору, у разі непогашення клієнтом боргових зобовязань за Кредитом до 25 числа місяця, Клієнт сплачує банку проценти у розмірі, зазначеному в Тарифах, що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті.

У разі виникнення прострочених зобовязань за кредитом згідно п. 2.1.1.12.2.1 Договору, Клієнт сплачує банку проценти у подвійному розмірі від зазначених у Тарифах, що діють на дату нарахування.

При непогашенні суми простроченого кредиту згідно п.2.1.1.12.6.1 Договору, Клієнт сплачує банку пеню відповідно до встановлених тарифів, що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті.

Відповідно до п.2.1.1.7.6 Договору, у разі порушення позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених Договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф у розмірі 500,00 грн. +5% від суми позову.

Відповідно до п.п.2.1.1.4.2, 2.1.1.4.6 Договору, банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обовязків та інших обовязків за цим Договором.

В наслідок неналежного виконання Позичальником взятих зобовязань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості, у відповідачки за кредитним договором, станом на 15.11.2018 р. наявна заборгованість у загальному розмірі 28385,90 грн., яка складається з наступного: тіло кредиту 226,72 грн., нараховані відсотки за користування кредитом 15764,38 грн., нарахована пеня 10566,90 грн., а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 1327,90 грн. штраф (процентна складова).

Просить суд стягнути з відповідачки на користь АТ КБ «ПриватБанк» вищезазначену суму заборгованості за кредитним договором та суму сплаченого судового збору при зверненні до суду.

Ухвалою Енергодарського міського суду від 10.01.2019 р., з урахуванням клопотання позивача, розгляд справи було призначено за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, а відповідачці запропоновано подати до суду заяву із обґрунтованим запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов по вказаній справі(а.с.40).

Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Представник позивача надав до суду письмове клопотання про розгляд справи у відсутності, позов підтримає та просить його задовольнити.

Копія ухвали суду від 10.01.2019 р., разом з позовною заявою та доданими до неї матеріалами, надсилалась на останню відому адресу зареєстрованого місця проживання/перебування відповідачки, відповідно до інформаційної довідки з Сектора реєстрації Енергодарської міської ради (а.с.39), яка співпадає з адресою місця проживання зазначеною позивачем у позовній заяві (а.с.2), рекомендованою кореспонденцією через відділення «Укрпошти», однак, до суду повернувся поштовий конверт судового відправлення з відмітками «Укрпошти» (а.с.42-43), який свідчить про його неотримання відповідачкою. Дані про місце роботи відповідача або її електронна поштова скринька у суду відсутні.

У відповідності до ч.8 п.4 ст.128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідачкою до суду не надано заяви із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, клопотань або заяв про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, а також відзиву на позовну заяву та клопотань про відкладення слухання справи.

Враховуючи зазначене, суд вважає можливим розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження визначеного ухвалою суду від 10.01.2019 р. на підставі наявних у справі матеріалів.

У звязку з тим, що відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, згідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи оцінивши наявні докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку:

Судом встановлено, що 16.09.2010 р. відповідачем було підписано анкету-заяву б/н про оформлення у «ПриватБанк» на її імя платіжну карту: кредитка «універсальна» на підставі якої відповідачка отримала на картковий рахунок кредитні кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту згідно зазначеної анкети-заяви, Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», Умов та правил надання банківських послуг, обумовивши пунктами 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов і правил надання банківських послуг, право банку на зміну (збільшення або зменшення) кредитного ліміту в будь-який момент (а.с.7-7зворот, 8, 9, 10, 9-23).

Відповідно до п. 2.1.1.2.1 Умов і правил надання банківських послуг, банк видає клієнту картку, її вид та строк дії визначений в заяві і в памятці клієнта, підписанням якого клієнт і банк укладають договір про надання банківських послуг; датою укладання договору є дата отримання картки, що зазначена в заяві.

Відповідно до ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобовязався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

Згідно із ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Судом встановлено, що позивач виконав свої зобовязання перед відповідачкою і надав відповідачу платіжну картку кредитка «Універсальна», збільшивши згодом кредитний ліміт.

Відповідачем зобовязання за кредитним договором б/н від 16.09.2010 р. належним чином не виконувались, у звязку з чим виникла заборгованість перед позивачем, згідно розрахунків заборгованості за договором (а.с.5-6зворот), станом на 15.11.2018 р. відповідач має заборгованість в загальному розмірі 28385,90 грн., яка складається з наступної заборгованості: за тілом кредиту 226,72 грн., по нарахованих відсотках за користування кредитом 15764,38 грн., за нарахованою пенею 10566,90 грн., а також з штрафів відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 1327,90 грн. штраф (процентна складова).

Згідно ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настала після прострочення.

Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Доказів належного виконання зобовязань по сплаті кредиту відповідачем надано не було.

Однак, при вирішенні питання щодо розміру заборгованості за кредитним договором, суд вважає необхідним зазначити на таке.

Відповідно до ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ч.1 ст.1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозиції, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Таким чином, заявлені вимоги позивача щодо стягнення з відповідача розміру заборгованості за тілом кредиту в сумі 226,72 грн. та розміру відсотків за користування кредитом відповідно до умов договору в сумі 15764,38 грн. підлягають задоволенню та стягненню з відповідача на користь позивача, оскільки з розрахунку заборгованості судом встановлена наявність допущення порушення умов договору щодо їх сплати відповідачкою.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідачки на його користь пені та штрафів, суд вважає, що з відповідача підлягає стягненню лише розмір нарахованої пені в сумі 10566,90 грн., а заявлені до стягнення штрафи фіксована та процентова визначені п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг стягненню не підлягають, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

За змістом приписів параграфу 2 глави 49 ЦК України, особливість пені у тому, що вона нараховується з першого дня прострочення та доти, поки зобов'язання не буде виконане. Період, за який нараховується пеня за порушення зобов'язання, не обмежується. Її розмір збільшується залежно від тривалості порушення зобов'язання. Тобто, вона може нараховуватись на суму невиконаного або неналежно виконаного грошового зобов'язання (зокрема, щодо повернення кредиту чи сплати процентів за кредитом) протягом усього періоду прострочення, якщо інше не вказано у законі чи в договорі.

Судом встановлено, що відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов укладеного договору, при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених цим договором, більш, ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.

Однак, стаття 549 ЦК України, визначає штраф і пеню одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, що дає підстави для визнання положень пункту 6 додаткових договорів недійсними. Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15.

Відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених цим договором, більш, ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.

Отже, з аналізу Умов та правил надання банківських, встановлено фактичне закріплення подвійної цивільної відповідальності позичальника одного виду за одне й те саме порушення, оскільки відповідач повинен сплатити на користь банку за порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором, як два штрафи, так й нараховану суму пені.

Відповідно до статті 217 ЦК України, недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини.

Тобто, враховуючи зазначені вимоги законодавства, позовні вимоги щодо стягнення з відповідачки розміру штрафів визначених та встановлених п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг задоволенню не підлягають. Проте, суд вважає необхідним стягнути з відповідача розмір нарахованої пені в сумі 10566,90 грн.

Аналізуючи встановлені обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у загальному розмірі 26558,00 грн., яка виникла станом на 15.11.2018 рік, яка складається з наступного: розміру заборгованості за тілом кредиту 226,72 грн., розміру заборгованості по нарахованих відсотках за користування кредитом 15764,38 грн., розміру заборгованості за нарахованою пенею 10566,90 грн. Вимоги щодо стягненню з відповідачки на користь позивача розміру штрафів (фіксована частина та процентна складова) у загальному розмірі 1827,90 грн. задоволенню не підлягають.

Згідно п.2 ч.5 ст.265 ЦПК України, у резолютивній частині рішення зазначається про розподіл судових витрат.

Відповідно до вимог ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з платіжним дорученням від 12.12.2018 р. позивачем було проведено оплату судового збору за звернення до суду у розмірі 1762 грн. 00 коп. (а.с.1).

Суд задовольнив позовні вимоги частково в сумі 26558,00 грн., заявлена сума позову становила розмір у 28385,90 грн., отже розмір судового збору, враховуючи пропорційність задоволення позовних вимог визначеного ст.141 ЦПК України, буде розраховуватися наступним чином: 26558,00 грн. х 100% : 28385,90 грн. = 93,5%; 1762,00 грн. х 93,5% : 100% = 1647,47 грн.

Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1647,47 грн.

З урахуванням вищезазначеного, керуючись ст.ст. 3, 4, 10, 12, 76, 81, 89, 133,141, 247, 263, 265, 274, 275, 279, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (, рах.№3111, МФО: 305299) заборгованість за кредитним договором б/н від 16.09.2010 р. в загальному розмірі 26558 (двадцять шість тисяч пятсот пятдесят вісім) гривень, яка складається з наступного: розміру заборгованості за тілом кредиту 226 ( двісті двадцять шість) гривень 72 копійки, розміру заборгованості по нарахованих відсотках за користування кредитом 15764 (п'ятнадцять тисяч сімсот шістдесят чотири) гривні 38 копійок та розміру заборгованості за нарахованою пенею 10566 (десять тисяч пятсот шістдесят шість) гривень 90 копійок.

В задоволенні вимог про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» розміру штрафів в загальній сумі 1827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) гривень 90 копійок, яка складається із суми штрафу (фіксована частина): 500 (пятиста) гривень та суми штрафу (процентна складова): 1327 (однієї тисячі трьохста двадцяти семи) гривень 90 копійок відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (код ЄДРПОУ: 14360570, рах.№3111, МФО: 305299) - розмір сплаченого судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог, в сумі1647 (одна тисяча шістсот сорок сім) гривень 47 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Енергодарський міський суд Запорізької області, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Суддя: О. М. Бульба