У Х В А Л А

27 грудня 2019 року

м. Київ

справа №456/3551/18

провадження № 61-23106 ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Сімоненко В.М. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка підписана її представником Буша Андрієм Володимировичем на постанову Київського апеляційного суду від 14 листопада 2019 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Оболонської районної у місті Києві державної адміністрації, Шевченківської районної у місті Києві державної адміністрації, треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які діють в своїх інтересах та інтересах малолітніх ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , Служба у справах дітей Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації, Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району міста Києва», Департамент будівництва та житлового забезпечення Київської міської ради, Головне управління Національної поліції у місті Києві, про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання ордеру недійсним, зобов`язання вчинити певні дії, визнання наймачем,

В С Т А Н О В И В :

24 грудня 2019 року ОСОБА_1 звернулась до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Київського апеляційного суду від 14 листопада 2019 року з пропуском строку на касаційне оскарження. Скаржник просила скасувати постанову апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції в частині визнання ордеру недійсним, зобов`язання вчинити певні дії, визнання наймачем.

Згідно із частинами першою, другою статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Київським апеляційним судом ухвалено постанову 14 листопада 2019 року, повний текст постанови виготовлено в той же день та опубліковано в єдиному державному реєстрі судових рішень 21 листопада 2019 року, тому останній день строку на касаційне оскарження судового рішення апеляційного суду припадав на 21 грудня 2019 року, а із скаргою скаржник звертається 24 грудня 2019 року.

Однак, ОСОБА_1 додає до касаційної скарги докази отримання повного тексту постанови, а саме копію довідкового листа справи апеляційного суду із зазначення дати отримання постанови - 21 грудня 2019 року.

Згідно із частиною першою статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

З огляду на те, що касаційна скарга подана 24 грудня 2019 року, тобто після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і заявник не порушує питання про поновлення цього строку касаційна скарга підлягає залишенню без руху.

Отже, заявнику необхідно подати до суду клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно із частиною третьою статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Крім цього, касаційна скарга подана Буша А. В. , як представник ОСОБА_1 на підставі довіреності від 20 березня 2018 року.

Частиною третьою статті 131-2 Конституції України передбачено, що виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.

Пунктами 11 та 16-1 Перехідних положень Конституції України встановлено, що представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2 Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 01 січня 2017 року.

Представництво в суді у провадженнях, розпочатих до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» здійснюється за правилами, які діяли до набрання ним чинності, - до ухвалення у відповідних справах остаточних судових рішень, які не підлягають оскарженню.

Провадження у справі відкрито ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 26 березня 2018 року, тобто після 30 вересня 2016 року, у зв`язку з чим представництво сторін у Верховному Суді має здійснюватися адвокатами.

Частиною першою статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що документами, які посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: договір про надання правової допомоги; довіреність; ордер; доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Касаційну скаргу, подану до Верховного Суду 24 грудня 2019 року підписано Буша А. В. , як представником ОСОБА_1 за довіреністю від 20 березня 2018 року.

Отже, представництво скаржниці ОСОБА_1 у Верховному Суді може здійснюватися виключно адвокатами.

Проте, в матеріалах доданих до касаційної скарги Буша А. В. , як представником ОСОБА_1 не додано документ, який би підтверджував її статус адвоката.

Відповідно до вимог частини третьої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 127,185, 392, 393 ЦПК України

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У випадку невиконання вимог ч.3 ст. 393 ЦПК України у відкритті касаційного провадження може бути відмовлено.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. М. Сімоненко