Справа № 203/4029/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2019 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська в складі:

головуючого-судді - Казака С.Ю.

при секретарі - Дикаленко А.В.

за участю представника позивача - ОСОБА_1

відповідачки - ОСОБА_2

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в м.Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання шлюбу недійсним,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що 17.08.2017 року між ним та відповідачкою було зареєстровано шлюб. З відповідачкою вони познайомились через мережу Інтернет, деякий час спілкувались через сайт знайомств, двічі він прилітав в Україну для особистого знайомства та спілкування з останньою. Через деякий час він почав проявляти симпатію до відповідачки та вони виявили бажання укласти шлюб. Проте, він не був впевнений, що дійсно готовий створити сімю, але хотів довести своїм друзям, що здатний мати гарну українську дівчину своєю дружиною. Після весілля він повернувся до Лондона, а дружина залишилась в Україні для оформлення необхідних документів для переїзду у ОСОБА_4. Після отримання необхідних документів вона переїхала до Лондона. Весь цей час він проживав сам та мав власні стосунки із своїми друзями та власні інтереси. З дружиною в них постійно почали виникати сварки та непорозуміння. Він не хотів змінювати звичний спосіб життя, переривати стосунки зі своїми близькими подругами, а присутність дружини позбавляла його можливості запрошувати в дім своїх друзів. Хоча вони і проживали разом близько пяти місяців в період з січня по червень 2018 року, вони не вели спільного господарства, не запрошували до себе своїх батьків та друзів, не відпочивали разом, в кожного з них були різні інтереси. В нього не зявилось бажання опікуватись сімєю, він не хотів мати дітей, вража, що не зобовязаний утримувати дружину, уникав спілкування з нею. Остання постійно була відсутня вдома, влаштувалась на роботу, зявляючись до дому весь час мовчала, уникала від підтримування з ним шлюбних відносин. В подальшому відповідачка повернулась в Україну, стосунків вони не підтримували та почали зясовувати можливість розлучення. Посилаючись на вказані вище обставини укладення шлюбу з відповідачкою без наміру створення сімї та набуття обовязків подружжя, позивач просив суд визнати недійсним шлюб з відповідачкою.

В підготовчому судовому засіданні представник позивача зазначив про підтримання останнім заявленого позову та, посилаючись на викладені в ньому підстави, просив задовольнити позовні вимоги.

Відповідачка в підготовчому судовому засіданні визнала позов та не заперечували проти його задоволення.

З огляду на визнання позову відповідачкою та положення ч.ч.3,4 ст.200 ЦПК України суд визнає за можливим розглянути справу та ухвали рішення по справі за результатами підготовчого провадження.

Заслухавши думку представника позивача та відповідачки, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 17.08.2017 року Самарським районним у м.Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області було зареєстровано шлюб між сторонами (актовий запис №238).

Відповідно до ст.42 Сімейного кодексу України право на звернення до суду позовом про визнання шлюбу недійсним мають дружина або чоловік, інші особи, права яких порушені у зв'язку з реєстрацією цього шлюбу, батьки, опікун, піклувальник дитини, опікун недієздатної особи, прокурор, орган опіки та піклування, якщо захисту потребують права та інтереси дитини, особи, яка визнана недієздатною, або особи, дієздатність якої обмежена.

Згідно ч.2 ст.3 Сімейного Кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Частиною 1 ст.14 Сімейного Кодексу України передбачено, що сімейні права є такими, що тісно пов'язані з особою, а тому не можуть бути передані іншій особі.

У відповідності до ч.1 ст.21 Сімейного Кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Згідно ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Реєстрація шлюбу з особою, яка визнана недієздатною, а також з особою, яка з інших причин не усвідомлювала значення своїх дій і (або) не могла керувати ними, має наслідки, встановлені статтями 38-40 цього Кодексу.

Відповідно до ст.36 Сімейного кодексу України шлюб є підставою для виникнення прав та обов'язків подружжя. Шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією і законами України.

Згідно ст.37 Сімейного кодексу України шлюб є правозгідним, крім випадків, встановлених частинами першою - третьою статті 39 цього Кодексу, а також якщо він не визнаний недійсним за рішенням суду.

Стаття 38 Сімейного кодексу України регламентує, що підставою недійсності шлюбу є порушення вимог, встановлених ст.ст.22,24-26 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.40 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб визнається недійсним за рішенням суду у разі його фіктивності. Шлюб є фіктивним, якщо його укладено жінкою та чоловіком або одним із них без наміру створення сім'ї та набуття прав та обов'язків подружжя.

Як роз'яснено в п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року за №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» згідно з Сімейним кодексом шлюб може бути визнано недійсним за рішенням суду або за заявою заінтересованої особи до органу РАЦС; позасудовий порядок визнання шлюбу недійсним настає при вчиненні сторонами при укладенні шлюбу таких істотних порушень умов вступу в шлюб, в силу яких він вважається недійсним і без рішення суду (ст.39 Сімейного кодексу України), зокрема у разі реєстрації шлюбу з особою, яка одночасно перебуває в іншому зареєстрованому шлюбі; між особами, які є родичами прямої лінії споріднення, а також між рідними братом і сестрою, особою, яка до того була визнана недієздатною. У вказаних випадках за заявою заінтересованої сторони орган РАЦС анулює актовий запис про шлюб. При розгляді судом справ про визнання шлюбу недійсним слід мати на увазі, що за наявності одних підстав суд зобов'язаний, а за наявності інших суд може визнати шлюб недійсним. За рішенням суду шлюб обов'язково визнається недійсним, якщо він був зареєстрований без вільної згоди жінки або чоловіка, а також у разі його фіктивності (ст. 40 Сімейного кодексу України).

Зі змісту шлюбно-сімейних правовідносин, поняття шлюбу, а також положень Сімейного кодексу України та зазначеної постанови Пленуму Верховного Суду України вбачається, що при розгляді спорів щодо фіктивності шлюбу судам необхідно встановити всі обставини справи, зокрема, стосунки подружжя до шлюбу, його тривалість, спільне проживання, у разі тимчасового або роздільного проживання, його причини, ведення господарства подружжям у шлюбі, набуття спільного майна, інші докази, які б свідчили про бажання створити сім'ю чи про його відсутність.

З матеріалів справи вбачається, що з моменту реєстрації шлюбу та до моменту звернення позивача до суду з позовом минуло трохи більше одного року. Згідно доводів позовної заяви, визнаних відповідачкою, вбачається, що до реєстрації шлюбу взаємовідносини сторін були обмежені спілкуванням через мережу Інтернет; після реєстрації шлюбу останні фактично проживали разом в період з січня по червень 2018 року. Протягом вказаного часу, фактичних шлюбних відносин не підтримували, жили окремим життям, спільного господарства не вели, один одного не утримували та спільного майна не набували.

Таким чином враховуючи стосунки сторін до шлюбу, незначну тривалість останнього, поведінку сторін під час шлюбу та ставлення один до одного, відсутність спільного побуту, суд приходить до висновку про укладення сторонами шлюбу без наміру створення сім'ї та набуття прав та обов'язків подружжя та його фіктивність.

В звязку з цим, позов підлягає задоволенню, а укладеним між сторонами шлюб визнанню недійсним на підставі ч.2 ст.42, ст.44 Сімейного кодекс України від дня його державної реєстрації.

Враховуючи підстави виникнення спору та звернення до суду, понесені позивачем судові витрати у відповідності до ч.9 ст.141 ЦПК України слід покласти на останнього.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.3,14,21,24,36,37,38,40,42,44 Сімейного кодексу України, ст.ст.2,4,5,10,11,12,76-80,141,200,258,259,263-268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

ОСОБА_5 ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання шлюбу недійсним задовольнити повністю.

Шлюб між громадянином ОСОБА_4 ОСОБА_3 та громадянкою України ОСОБА_2, зареєстрований 17 серпня 2017 року Самарським районним у м.Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №238 - визнати недійсним від дня його державної реєстрації.

Судові витрати по справі покласти на позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м.Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 29 січня 2019 року.

Суддя С.Ю.Казак