Справа №295/7415/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.02.2019 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира

в складі: головуючого судді Лєдньова Д.М.

при секретарі Зубрицькій Т.Л.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,-

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що в 2011 році між ним та відповідачами укладено договір позики, згідно якого ОСОБА_1 як позикодавець надав грошові кошти на суму 440000,00 грн. зі строком користування до 20.12.2015 року.

Позивач посилається на порушення з боку відповідачів виконання зобов»язання з повернення отриманих грошових коштів, просить стягнути в солідарному порядку вищевказану суму, відшкодувати судові витрати.

В судове засідання представник позивача надав заяву про можливість слухання справи у його відсутності.

Відповідачі в судове засідання не з»явились, про час розгляду справи повідомлялись належним чином.

Суд ухвалює рішення по справі у відсутності позивача та відповідачів, що відповідає положенню ст. 211, п.1 ч.3 ст. 223 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив.

Між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 31.08.2011 року укладено договір позики, за умовами якого ОСОБА_1 як позикодавець надав, а ОСОБА_2, що виступив позичальником, отримав грошові кошти на суму 440000,00 грн.

Згідно договору позичальник зобов»язався в строк до 25.12.2011 року повернути 200 000,00 грн.; залишок суми позики, що складає 240 000,00 грн., сплачувати рівними частками по 5000,00 грн. щомісячно першого числа поточного місяця.

Стаття 1046 ЦК України визначає, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

У відповідності до ч. 1 ст. 1049 позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідачем ОСОБА_2 допущено порушення умов договору, вимога про стягнення з вказаної особи суми переданих коштів підлягає до задоволення.

Вимога про стягнення солідарно суми заборгованості з відповідача ОСОБА_3 не грунтується на вимогах закону, оскільки будь-яких зобов»язань за укладеним договором позики даний відповідач не набув.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 141, 258-279 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, проживає: ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1, проживає: ІНФОРМАЦІЯ_2, заборгованості за договором позики від 31.08.2011 року в сумі 440 000,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 4400,00 грн.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд міста Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя: Д.М.Лєдньов