УХВАЛА

31 січня 2019 року

м. Київ

справа № 355/739/17

провадження № 61-1602ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Лесько А. О. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 18 грудня 2018 року у справі за позовом органу опіки та піклування Баришівської районної державної адміністрації Київської області до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, Служба у справах дітей та сім'ї Яготинської районної державної адміністрації Київської області, про позбавлення батьківських прав, та за позовом третьої особи, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору, ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та припинення стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Яготинського районного суду Київської області від 17 травня 2018 року позоворгану опіки та піклування Баришівської райдержадміністрації Київської області та позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та припинення стягнення аліментів задоволено.

Позбавлено батьківських прав ОСОБА_2 щодо малолітніх дітей: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_8

Передано малолітніх дітей: ОСОБА_5, ОСОБА_8 під опіку органу опіки та піклування Баришівської райдержадміністрації Київської області.

Припинено стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_6, ОСОБА_7 по 1/4 частині заробітку щомісячно, на кожну дитину, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття, призначених на підставі рішення Баришівськогорайонного суду Київської області від 22 жовтня 2015 року.

Постановою Київського апеляційного суду від 18 грудня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.

Рішення Яготинського районного суду Київської області від 17 травня 2018 року в частині позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав скасовано.

В задоволенні позову органу опіки та піклування Баришівської райдержадміністрації Київської області та позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав відмовлено.

Рішення суду в частині припинення стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 залишено без змін.

15 січня 2019 року (відповідно до відтиску поштового штемпеля на конверті) ОСОБА_1 направив до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного суду від 18 грудня 2018 року, в якій просив скасувати вказане судове рішення та залишити в силі судове рішення суду першої інстанції.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду Верховним Судом із таких підстав.

Усупереч вимозі пункту 1 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі неправильно зазначено найменування суду, до якого подається скарга.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Пунктом 1 частини другої статті 36 Глави 5 «Верховний Суд» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VІІ «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що Верховний Суд здійснює правосуддя як суд касаційної інстанції, а у випадках, визначених процесуальним законом, - як суд першої або апеляційної інстанції, в порядку, встановленому процесуальним законом.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 392 ЦПК України в касаційній скарзі повинно бути зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає касаційну скаргу, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв'язку та адресу електронної пошти, за наявності.

З огляду на зазначене, заявнику необхідно вказати в касаційній скарзі реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб-громадян України.

Крім того, заявником всупереч пункту 8 частини другої статті 392 ЦПК України не зазначено дати отримання копії судового рішення суду апеляційної інстанції, що оскаржується.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Згідно із частиною другою статті 185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів із дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до частини третьої статті 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Скаржнику необхідно надати суду нову редакцію касаційної скарги разом із копіями скарги і доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи, оформлену відповідно до положень статті 392 ЦПК України з урахуванням вимог цієї ухвали.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати скаржнику строк для усунення її недоліків.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 18 грудня 2018 року у справі за позовом органу опіки та піклування Баришівської районної державної адміністрації Київської області до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, Служба у справах дітей та сім'ї Яготинської районної державної адміністрації Київської області, про позбавлення батьківських прав, та за позовом третьої особи, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору, ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та припинення стягнення аліментів залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. О. Лесько