Номер провадження: 22-ц/813/232/19
Головуючий у першій інстанції Плавич І.В
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.12.2019 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Заїкіна А.П., Таварткіладзе О.М.

за участю секретаря: Томашевської К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Платинум Банк» до ОСОБА_1 (третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «НТКОМ») про звернення стягнення на предмет іпотеки, на рішення Малиновського районного суду м. Одеси, ухвалене під головуванням судді Плавич І.В. 07 червня 2018 року у м. Одеса,-

встановила:

У липні 2016 року ПАТ «Платинум Банк» звернулося до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом, який було уточнено, до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки (т. 1 а.с. 2-4, 87-88).

В обґрунтування позову позивач зазначив, що 19 серпня 2011 року між ПАТ «Фінбанк» з однієї сторони, та ТОВ «НТКОМ» з іншої сторони, був укладений кредитний договір №93/08/11, згідно з умовами якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 1 000 000,00 грн. з розрахунку 20,00% річних на строк до 19 лютого 2013 року, а останній, в свою чергу, зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, що встановлені кредитним договором (далі Кредитний договір). В той же день, 19 серпня 2011 року, на забезпечення виконання основного зобов`язання, між ПАТ «Фінбанк» з однієї сторони, та ОСОБА_1 з іншої сторони, був укладений іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Бєлостоцькою М.Л. під реєстраційним №1920, відповідно до умов якого іпотекодавець ОСОБА_1 передала в іпотеку банку нерухоме майно 3-кімнатну квартиру під АДРЕСА_1 , загальною площею 122,1 кв.м., житловою площею 73,4 кв.м., яка належить ОСОБА_1 на праві власності. В подальшому, 09 квітня 2015 року, ПАТ «Фінбанк» відступило на користь ПАТ «Платинум Банк» права вимоги за низкою кредитних договорів (т.1, а.с.28-30), та 28 липня 2015 року відступило право вимоги за Іпотечними договорами, в тому числі за договорами із ТОВ «НТКОМ» і ОСОБА_1 .

Не зважаючи на взяті на себе зобов`язання, ТОВ «НТКОМ» в порушення умов укладеного договору суму кредиту не повертало та проценти не сплачувало, у зв`язку із чим банк звернувся з даним позовом до суду, заявляючи вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення суми боргу.

Заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 29 листопада 2016 року позов ПАТ «Платинум Банк» було задоволено. Звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме 3-кімнатну квартиру під АДРЕСА_1 , загальною площею 122,1 кв.м., житловою площею 73,4 кв.м., яка належить ОСОБА_1 на праві власності шляхом реалізації з публічних торгів за початковою ціною в розмірі 1 927 000,00 гривень, в рахунок погашення заборгованості ТОВ «НТКОМ» перед ПАТ «Платинум Банк» за кредитним договором № 93/08/11 від 19 серпня 2011 року в загальному розмірі 1 937 935,82 гривень. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Платинум Банк» суму оплаченого судового збору в загальному розмірі 29 069,04 гривень (т. 1 а.с. 131-134).

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси 21 березня 2017 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення було задоволено. Заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 29 листопада 2016 року скасовано (т. 2 а.с. 170-171).

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 07 червня 2017 року позов ПАТ «Платинум Банк» було задоволено. Звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме 3-кімнатну квартиру під АДРЕСА_1 , загальною площею 122,1кв.м., житловою площею 73,4кв.м., яка належить ОСОБА_1 на праві власності шляхом реалізації з публічних торгів за початковою ціною в розмірі 1 927 000,00 гривень, в рахунок погашення заборгованості TOB «НТКОМ» перед ПАТ «Платинум Банк» за кредитним договором №93/08/11 від 19 серпня 2011 року в загальному розмірі 1 937 935,82 гривень. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Платинум Банк» суму оплаченого судового збору в загальному розмірі 29 069,04 гривень (т. 2 а.с. 216-219).

Вказане судове рішення було оскаржене в апеляційному порядку ОСОБА_2 О ОСОБА_3 . У апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати судове рішення та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на необґрунтованість рішення суду, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права. На думку апелянта позивач не надав суду доказів встановлення початкової ціни предмета іпотеки, крім того суд, з урахуванням частини третьої статті 551 ЦК України, міг зменшити розмір пені. Також, 09 червня 2017 року апелянтом була погашена заборгованість ТОВ «НТКОМ» за вказаним кредитним договором у розмірі 1 389 890 грн 43 коп.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 28 листопада 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 було відхилено. Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 07 червня 2017 року залишено без змін (т. 2 а.с. 55-60).

Постановою Верховного суду від 03 жовтня 2018 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Ухвалу апеляційного суду Одеської області від 28 листопада 2017 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції (т. 2 а.с. 117-120).

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції - з 10 січня 2019 року, представник ПАТ «Платинум Банк» жодного разу у судове засідання не з`явився, будучи належним чином сповіщеним про час та місце слухання справи, у зв`язку із чим колегія суддів доходить до висновку, що така процесуальна поведінка позивача та його недобросовісне виконання своїх процесуальних обов`язків свідчить про те, що він втратив інтерес до справи.

Згідно ч.1 ст. 123 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

На підставі викладеного, колегія суддів доходить до висновку про необхідність розгляду справи за відсутності позивача ПАТ «Платинум Банк», який про час та місце слухання справи сповіщений належним чином.

Ухвалюючи судове рішення про задоволення позовних вимог ПАТ «Платинум Банк», суд першої інстанції виходив з того, що позичальник ТОВ «НТКОМ» прострочило виконання зобов`язання з повернення суми кредиту та процентів за правочином, у зв`язку із чим обґрунтованим є звернення стягнення на предмет іпотеки внаслідок порушення основного грошового зобов`язання.

Однак, колегія суддів не може погодитись зі вказаним висновком суду, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 19 серпня 2011 року між ПАТ «Фінбанк» та ТОВ «НТКОМ» був укладений кредитний договір №93/08/11, згідно з умовами якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 1 000 000,00 грн. з розрахунку 20,00% річних на строк до 19 лютого 2013 року, а останній, в свою чергу, зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, що встановлені кредитним договором (далі Кредитний договір).

На забезпечення виконання основного зобов`язання, 19 серпня 2011 року між ПАТ «Фінбанк» та ОСОБА_1 був укладений іпотечний договір, відповідно до умов якого іпотекодавець ОСОБА_1 передала в іпотеку банку нерухоме майно 3-кімнатну квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 122,1 кв.м, житловою площею 73,4 кв.м., як належить ОСОБА_1 на праві власності.

09 квітня 2015 року між ПАТ «Платинум Банк» та ПАТ «Фінбанк» був укладений договір відступлення права вимоги, в силу якого ПАТ «Фінбанк» відступило на користь ПАТ «Платинум Банк» право вимоги до боржників з повернення заборгованості за низкою кредитних договорів та договорів забезпечення, в тому числі договорів з ТОВ «НТКОМ» та ОСОБА_1

Позичальник умови кредитного договору не виконував, у зв`язку із чим станом на 25 жовтня 2016 року загальна сума боргу ТОВ «НТКОМ» перед банком становить 1 937 935 грн 82 коп, із яких: залишок заборгованості по кредиту 700 000, 00 грн, сума відсотків 581 623 грн 37 коп., пеня 656 312 грн 45 коп.

Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання.

За змістом частини першої статті 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

У зв`язку із невиконанням боржником умов кредитного договору, суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність звернення стягнення на предмет іпотеки.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, між ОСОБА_1 та ПАТ «Платинум Банк» була досягнута домовленість, згідно умов якої ОСОБА_1 в строк до 19 травня 2017 року повинна була сплатити заборгованість в розмірі 1 371 671 грн 26 коп., замість 1 937 935 грн 82 коп і, таким чином, кредитні зобов`язання будуть вважатися виконаними.

09 червня 2017 року ОСОБА_1 , яка є особою, відмінною від позичальника, та відповідає за виконання позичальником кредитного зобов`язання перед банком у межах реальної вартості нерухомого майна, яке передається у забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором, сплатила вказану заборгованість у розмірі 1 389 890 грн 43 коп.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким чином, враховуючи, що відповідач сплатила всю суму кредитного боргу за боржника після ухвалення судового рішення, а сторони за іпотечним договором досягли домовленості щодо розміру боргу за кредитним договором до ухвалення судового рішення, іпотекодавець, яка є відмінною від боржника, виконала таку домовленість та сплатила кредитору обумовлену договору суму, однак рішенням суду першої інстанції було звернуто стягнення на предмет іпотеки в рахунок боргу, який на час розгляду справи в апеляційному суді сплачений.

Відповідно до частини першої статті 33 Закону України «Про іпотеку»,?у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом.

Таким чином, законом встановлені підстави, за яких у іпотекодержателя виникає право на задоволення своїх вимог за основним зобов`язанням кредитним договором за рахунок предмета іпотеки. Оскільки на час розгляду справи судом апеляційної інстанції та іпотекодавець надала докази про виконання зі свого боку домовленості із кредитором про погашення боргу у розмірі 1 389 890, 43 гривень відповідно до досягнутої домовленості, з висновками суду першої інстанції про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення боргу у розмірі 1 937 935 грн 82 коп. колегія суддів погодитись не можне.

При вказаних обставинах, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не в повній мірі визначився з характером спірних правовідносин, нормами права, які підлягають застосуванню, що, відповідно, призвело до неправильного вирішення справи, у зв`язку із чим рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 07 червня 2017 року підлягає скасуванню із ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 07 червня 2017 року скасувати.

Ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні позовної заяви Публічного акціонерного товариства «Платинум Банк» до ОСОБА_1 (третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «НТКОМ») про звернення стягнення на предмет іпотеки - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення до суду касаційної інстанції.

Повний текст судового рішення складений 26 грудня 2019 року.

Головуючий С.О. Погорєлова

Судді А.П. Заїкін

О.М. Таварткіладзе