Справа №345/3947/19
Провадження № 2/345/1490/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.12.2019 року м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Юрчака Л.Б.,

секретаря судового засідання Баран В.В.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Михайлюк Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства «Оріана» , третя особа Фонд Державного майна України про захист трудових прав, надання щорічної відпустки, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ

Позивач звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи його тим, що працює на АТ «Оріана» з 1976 року, а з 1987 року працює в юридичному відділі підприємства. 21.06.2019 він на початку робочого дня на ім`я генерального директора ОСОБА_2 подав заяву про надання йому чергової відпустки з 24.06.2019 . Оскільки йому не було надано чергової відпустки , то він звернувся до органу , який здійснює державний контроль за дотриманням законодавства про працю, а саме до Управління Держпраці в Івано-Франківській області. Своїм листом від 23.07.2019 № 04-02/15-10/4782 вказаний орган вказав, що він має право на відпустку в період з 18.12.2018 р., однак не повідомив його з яких причин йому було не надано чергову оплачувану відпустку з 24.06.2019 р. У зв`язку з відсутністю чіткої відповіді про причини та підстави ненадання чергової відпустки, він 02.08.2019 р. подав скаргу керівнику Управління Держпраці в Івано-Франківській області. Листом відповіддю від 13.08.2019 № 15-10/5193 вказане управління ствердило , що у керівника АТ «Оріана» не має правових підстав для надання того виду відпустки , яку він просив у своїй заяві від 21.06.2019 р. У зв`язку з цим він був змушений 22.08.2019 р. звернутися до керівника Управління Держпраці в Івано-Франківській області з заявою про надання правової допомоги (роз`яснення) та довів , що у відповідності до ЗУ «Про відпустки» просив надати йому основну відпустку. Вважає, що керівник АТ «Оріана» штучно, умисно , з особистих мотивів позбавив його права на відпочинок.

17.07.2019 р. йому було вручено розпорядження керівника АТ «Оріана» №10 про розробку нового колективного договору. З даного приводу він 17.07.2019 р. заявою повідомив керівника і просив надати йому для ознайомлення та вивчення думки представника власника та роботодавця щодо майбутнього колективного договору лист ФДМУ від 08.07.2019 р., на який керівник відповідача спирався у своєму розпорядженні. Проте , ні ФДМУ , а ні керівник відповідача не надали йому даного листа. Жодних дій по проведенню переговорів ні роботодавець, ні уповноважений орган в особі керівника відповідача не здійснювали , робочих комісій для ведення переговорів не утворювалося, жодних протоколів не складалося. Починаючи з 11.06.2018 р. по 17.07.2019 р. роботодавець нічого не робив для «адаптаці» колективного договору, однак представник роботодавця вимагав від нього розробки проекту нового колективного договору. Крім того, зазначає, що він не має змоги виконувати свої службові обов`язки , так як йому для цього не створено належних умов.

Наказом від 12.08.2019 р. №71 йому оголошено догану за невиконання розпорядження №10 від 17.07.2019 р. Оскільки даний наказ був виданий з явними порушеннями норм трудового законодавства , позивач відмовився від підпису всіх запропонованих відповідачем документів. Тоді даний наказ було направлено йому поштою , проте без документів вказаних у наказі.

12.08.2019 р. до нього в кабінет завітали члени дирекції АТ «Оріана» Семеген ОСОБА_3 та головний бухгалтер ОСОБА_4 , остання відчула запах спиртного в повітрі . Зрозумівши причини прибуття вказаних осіб позивач намагався вийти з кабінету , однак двері були заблоковані силами вказаних посадових осіб. В подальшому був викликаний наряд поліції. Наказом АТ «Оріана» від 12.08.2019 р. № 72 позивача звільнено з роботи на підставі п. 7 ст. 40 КЗпП України за появу на роботі у нетверезому стані .

Позивач вважає, що такий наказ є незаконним. Тому просить суд визнати протиправними дії в.о. генерального директора АТ «Оріана» Савчука О.Є. та зобов`язати його надати щорічну відпустку у відповідності до поданої ним 21.06.2019 року заяви ; наказ від 12.08.2019 р. №71 про оголошення йому догани за невиконання розпорядження №10 від 17.07.2019 р. визнати незаконним та скасувати; визнати незаконним та скасувати наказ від 12.08.2019 р. №72 про звільнення на підставі п.7 ст.40 КЗпП України та поновити на роботі на посаді начальника юридичного відділу АТ «Оріана»; стягнути з відповідача середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу з часу звільнення 12.08.2019 р. по час ухвалення судового рішення та стягнути моральну шкоду в сумі 10000 грн.; шкоду, заподіяну товариству у зв`язку з оплатою часу вимушеного прогулу та маральної шкоди покласти на посадових осіб АТ «Оріана», винних у незаконних діях по ненаданню відпустки та незаконному звільненні; допустити негайне виконання рішення в частині поновлення на роботі.

24.09.2019 представник АТ «Оріана» подав відзив на позов, згідно якого вважає позов безпідставним та необґрунтованим .

Щодо позовної вимоги про визнання протиправними дії в.о. генерального директора АТ «ОРІАНА» Савчука О.Є. та зобов`язання його надати ОСОБА_1 щорічну відпустку у відповідності до поданої ОСОБА_1 21 червня 2019 року заяви , зареєстрованої в канцелярії під №605 від 21.06.2019 року, про надання ОСОБА_1 щорічної, оплачуваної відпустки з 24.06.2019 року вказав, що згідно рішення Калуського міськрайонного суду у справі №345/344/19 від «18» червня 2019 року ОСОБА_1 було поновлено на посаді начальника юридичного відділу АТ «ОРІАНА». Також у даному рішенні ОСОБА_1 було відмовлено у позовній вимозі про визнання протиправними дії в.о. генерального директора АТ «Оріана» Савчука О.Є. та зобов`язння його надати ОСОБА_1 щорічну заборговану відпустку у відповідності до поданої ним 17.12.2018 заяви про надання йому щорічної чергової оплачуваної відпустки з 17.12.2018 в рахунок невикористаних відпусток за попередні дні, оскільки, як і було вказано в рішенні суду, чинним законодавством право надавати відпустки закріплено виключно за роботодавцем. Таким чином судом не було встановлено ніяких протиправних дій з боку в.о. генерального директора АТ «ОРІАНА» Савчука О.Є. у зв`язку з чим суд і прийняв рішення про відмову у задоволенні позову у цій частині.

Відповідно до роз`яснення Мінсоцполітики у листі від 28.10.2016 року N 1500/13/84-16, якщо при звільненні, визнаному судом незаконним, працівнику була виплачена грошова компенсація за невикористані дні відпустки, то після поновлення його на роботі права на використання цих днів відпустки він не має.

ОСОБА_1 було виплачено грошову компенсацію за 154 календарні дні невикористаної відпустки в сумі 29492,56 грн., що підтверджується платіжним дорученням №1204 від 28.12.2018 року і даного факту не заперечує сам ОСОБА_1 , тому після поновлення його на роботі він немає права на використання цих днів відпустки.

Оскільки в заяві від «21» червня 2019 року про надання чергової відпустки з «24» червня 2019 йшлося саме про надання відпустки в рахунок невикористаних відпусток за попередні роки тривалістю 154 календарні дні, за які йому вже було виплачено грошову компенсацію при звільненні з роботи «28» грудня 2018 року, ОСОБА_1 і було відмовлено в наданні такої відпустки.

Такої ж думки дотримується і Управління Держпраці в Івано-Франківській області, яка виражена у відповідях ОСОБА_1 від «23» липня 2019 року №04-02/15-10/4782, від «13» серпня 2019року №15-10/5193 У них також зазначено, що відповідно до листа Мінпраці від 08.01.2009 року №01/06/186-09, законодавством про працю України не передбачено повернення працівником грошової компенсації за всі невикористані ним дні щорічної відпустки в разі поновлення його на роботі, а обчислення стажу, який дає право на щорічну відпустку, починається з моменту поновлення працівника на роботі, в даному випадку з «18» грудня 2018 року, оскільки до «18» грудня 2018 року ОСОБА_1 було виплачено всю грошову компенсацію.

Щодо позовної вимоги про визнання наказу АТ «ОРІАНА» від 12.08.2019 р. №71 про оголошення ОСОБА_1 догани за невиконання розпорядження №10 від 17.07.2019 р. незаконним та його скасування зазначає, що ОСОБА_1 є начальником юридичного відділу АТ «ОРІАНА» від 2005 року, однак ним за весь час перебування на вищевказаній посаді не було подано жодного проекту колективного договору, не було жодного нагадування про те, що термін попереднього колективного договору давно минув і що його слід поновити. Адже попередній колективний договір знаходився у юридичному відділі і ОСОБА_1 , як начальник юридичного відділу, був зобов`язаний повідомити про це керівництво АТ «ОРІАНА», однак він цього не зробив, що свідчить про його непрофесійність та халатність по відношенню до своєї роботи. Зате у надуманій та неправомірній критиці працівників АТ «ОРІАНА» ОСОБА_1 знаходить час. Адже збоку працівників АТ «ОРІАНА» немає жодної притензії чи скарги на в.о. генерального директора Савчука О.Є. чи на головного бухгалтера Тринчук Л ОСОБА_5 Б. щодо питання надання відпусток, розподілення оплати праці чи щодо будь-яких інших питань. Тим більше будь-які дії з приводу тих чи інших питань на АТ «ОРІАНА» фіксуються і реєструються, що унеможливлює будь-яке маніпулювання будь-яких дій на АТ «ОРІАНА». Дані висловлювання є тільки видумкою самого ОСОБА_1 , адже вони нічим не підкріплені і є надумані тільки однією особою - ОСОБА_1 ..

Твердження ОСОБА_1 про те, що на його робочому місці знаходиться застарілий комп`ютер, який не може забезпечити належне виконання його службових обов`язків є недостовірним, бо такі твердження не підкріплені жодним доказом і дане твердження є тільки забаганкою ОСОБА_1 . Адже характеристики даного комп`ютера повною мірою відповідають умовам для виконання своїх службових обов`язків. Щодо відсутності принтера, то він наявний у приймальні і в будь-який момент ОСОБА_1 може ним користуватись. Доступ до мережі інтернет ОСОБА_1 не був наданий у зв`язку з тим, що його використання здійснювалось не за цільовим призначенням, тобто не для виконання службових обов`язків.

17.07.2019 року ОСОБА_1 було вручено розпорядження №10 щодо підготовки проекту колективного договору на 2019-2020 роки, також було надано попередній колективний договір на 1999-2000 роки на 80-ти сторінках (формату А5). Лист ФДМУ від 08.07.2019 року не містить інформації щодо проекту нового колективного договору , про що ОСОБА_1 неодноразово доносили в усній формі. У розпорядженні №10 було вказано адаптувати колективний договір 1999-2000 років до чинних на даний момент законів та підзаконних нормативно-правових актів, а не підготувати новий колективний договір, що значно полегшує роботу. Тобто основним завданням ОСОБА_1 було перевірити чинність підзаконних нормативно-правових актів які зазначені в колективному договорі і у випадку тих чи інших змін внести їх у проект колективного договору. І після внесення всіх цих змін і поправок до колективного договору зразка 1999-2000 років і почався б процес укладення нового колективного договору згідно чинного законодавства. Однак, ОСОБА_1 шукав тільки причини щоб відтягнути, а можливо і взагалі не збирався виконувати розпорядження №10, адже весь робочий час він приділяв в особистих потребах а також для написання скарг щодо свого невдоволення роботою, тим самим не виконуючи своїх прями трудових обов`язків.

У розпорядження №10 від 17.07.2019 року було надано достатньо часу для підготовки проекту колективного договору, а саме до 15:00 год. 22.07.2019 року. Враховуючи важливість розробки проекту колективного договору ОСОБА_1 протягом вказаного вище терміну не було надано жодного іншого розпорядження, щоб він міг виконати дане розпорядження. Навіть після спливу вказаного терміну ОСОБА_1 було надано додатковий час для закінчення розробки проекту колективного договору. І тільки 12.08.2019 року ,через місяць з моменту вручення розпорядження №10, був складений акт №912 про те, що ОСОБА_1 не виконав розпорядження №10 від 17.07.2019 року. ОСОБА_1 було викликано для дачі пояснення невиконання розпорядження №10, про що був складений Акт №914 від 12.08.2019 року, який ОСОБА_1 підписувати відмовився. Даний факт також був зазначений у акті №912 від 12.08.2019 року. У зв`язку з цим 12.08.2019 року ОСОБА_1 і була оголошена догана згідно наказу №71 від «12» серпня 2019 року.

Щодо позовної вимоги про визнання наказу АТ «ОРІАНА» від 12.08.2019 року №72 про звільнення ОСОБА_1 на підставі п. 7 ст. 40 КЗпП України за появу на роботі в нетверезому стані незаконним та скасування його , а також поновлення позивача на роботі на посаді начальника юридичного відділу АТ «ОРІАНА» вказав, що 12.08.2019 року ОСОБА_1 перебував на роботі в нетверезому стані, а саме в стані алкогольного сп`яніння. Йому було запропоновано пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння, однак пройти даний огляд він відмовився, про що було складено відповідний акт. Про стан сп`яніння свідчили такі ознаки: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мовлення; виражене тремтіння пальців рук; неадекватна поведінка.

Щодо даної обставини, то в.о. генерального директора Савчук О.Є. викликав працівників поліції і в їхній присутності ОСОБА_1 відмовився пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння. Він також відмовився надати пояснення щодо даного порушення.

Також зазначає, що якби ОСОБА_1 не перебував у стані алкогольного сп`яніння, то він погодився б пройти медичний огляд, а його відмова свідчить про протилежне. Дану обставину підтверджує також той факт,що ОСОБА_1 без будь-яких причин, з власної ініціативи, залишив робоче місце, про що також було складено відповідний акт, згідно якого в цей день його не було на роботі з 15:50 до 17:00 год.,тобто до кінця робочого дня. Вбачаючи всі ознаки перебування ОСОБА_1 в нетверезому стані та його відмовою надати усні чи письмові пояснення був виданий наказ №72 від «12» серпня 2019 року про звільнення ОСОБА_1 з роботи у зв`язку з появою на роботі в нетверезому стані згідно п.7 ст. 40 КЗпП України. Тому АТ «ОРІАНА» вважає,що були всі законні підстави для звільненя ОСОБА_1 з роботи на підставі п7. ст. 40 КЗпП України.

Щодо вимоги про стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу з часу звільнення 12.08.2019 року по час ухвалення судового рішення, то вважає дану вимогу безпідставною, так як позивача звільнено з роботи на законних підставах, на думку АТ «ОРІАНА» підстав для його поновлення на роботі немає, а отже і немає підстав для стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу.

Щодо вимоги про стягнення з відповідача моральної шкоди у сумі 10 000 грн. зазначив, що у позовній заяві ОСОБА_1 не зазначив, в чому полягає заподіяна йому моральна шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Така вимога до позовної заяви передбачена ч. 4 Постанови Пленуму ВСУ №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди». В ч.5 цієї ж Постанови зазначено, що суд повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат не майнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі Позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Також позивачем не зазначено чим підтверджується факт заподіяння йому моральних страждань, чи були у нього втрачені нормальні життєві зв`язки і що це вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя. А тому АТ «ОРІАНА» вважає, що ОСОБА_1 у своїй позовній заяві не навів доказів факту заподіяння йому моральної шкоди, а отже і немає підстав для стягнення на його користь 10 000 грн. моральної шкоди.

Щодо вимоги про стягнення з посадових осіб АТ «ОРІАНА», винних у незаконних діях по ненаданню відпустки та незаконному звільненні, шкоду, заподіяної товариству у зв`язку з оплатою часу вимушеного прогулу та моральної шкоди вказав, що АТ «ОРІАНА» вважає, що ніякої шкоди товариству не було заподіяно, так як ОСОБА_1 було звільнено з роботи згідно норм чинного законодавства, а тому немає законних підстав для покладення обов`язку на посадових осіб АТ «ОРІАНА» по відшкодуванню товариству ніби то заподіяної шкоди. При наявності законних підстав рішення про це може бути прийнято самим АТ «ОРІАНА» у визначений законодавством спосіб.

16.10.2019 ОСОБА_1 подав суду відповідь на відзив, в якому зазначив, що відзив на позовну заяву не містить заперечень по суті позовних вимог. Вважає, що акт складений членами клану ОСОБА_2 в особі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 на підтвердження запаху алкоголю з порожнин рота , порушення координації рухів , порушення мовлення , виражене тремтіння пальців рук, поведінки , що не відповідає обстановці , є недостатньою доказовою базою. Враховуючи систематичні дії відповідача та власника товариства, представленого ФДМУ , за останній рік роботи напередодні досягнення ним пенсійного віку , відповідач за потуранням ФДМУ вдруге здійснює заходи для його звільнення. Дії ОСОБА_2 були спрямовані на створення персонально для нього нестерпних умов праці з метою його звільнення.

Представник третьої особи ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилася, однак 04.12.2019 року від неї надійшло клопотання , згідно якого просить суд розглядати справу без участі представника Фонду.

Допитані в судовому засіданні свідки суду пояснили:

Свідок ОСОБА_4 пояснила, що зі сторонами перебуває в робочих відносинах, працює головним бухгалтером в АТ «Оріана». 12.08.2019 року о 14.00 год. в.о. генерального директора АТ «Оріана» запросив ОСОБА_1 до себе в кабінет. Вона зі свого кабінету чула сварку між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .. ОСОБА_2 покликав її та інших працівників до себе в кабінет. У той час ОСОБА_1 кричав , що це все провокація і вона щоб не чули інші працівники криків намагалася зачинити двері. Тоді ОСОБА_1 двічі вдарив її по руці. ОСОБА_2 сказав викликати працівників поліції і коли приїхали працівники поліції ОСОБА_1 відмовився пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння. Після чого, в.о. генерального директора Савчуком О. ОСОБА_9 ., фахівцем з кадрової роботи ОСОБА_10 , заступником генерального директора з фінансів Семеген В.П., заступником генерального директора з загальних питань Михайлюк Н.М. та нею був складений акт про перебування ОСОБА_1 на робочому місці в стані алкогольного сп`яніння, так як від останнього було чути різкий запах алкоголю з порожнини рота , була порушена координація рухів. Крім того, ОСОБА_1 не виконав розпорядження керівника щодо розробки проекту колективного договору.

Свідок ОСОБА_7 пояснила, що вона працює на даному товаристві з 2016 року , з сторонами перебуває у трудових відносинах. 12.08.2019 року о 14.00 год. чула крики ОСОБА_1 в кабінеті ОСОБА_2 ..Стверджує, що ОСОБА_1 12.08.2019 року перебував на робочому місці у нетверезому стані. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 відмовився. Вона разом із ОСОБА_6 та ОСОБА_4 підписували акт перебування ОСОБА_1 на роботі у нетверезому стані.

Свідок ОСОБА_11 пояснив, що він працює на АТ «Оріана» юрисконсультом.12.08.2019 року був на своєму робочому місці та чув крики ОСОБА_1 .. ОСОБА_1 був агресивним, в нього була порушена координація рухів , було чути запах алкоголю з порожнини рота. З даного приводу було викликано працівників поліції.

Свідок ОСОБА_12 пояснила, що вона працює в АТ «Оріана» на посаді заступника головного бухгалтера. 12.08.2019 року позивач ОСОБА_1 мав конфлікт з головним бухгалтером ОСОБА_4 , після чого в неї була травмована рука. Позивач ОСОБА_1 звільнений з посади начальника юридичного відділу за появу на роботі у нетверезому стані. 13.08.2019 року було складено акт про те, що позивач відмовився отримати трудову книжку.

Свідок ОСОБА_10 пояснила, що вона працює в АТ «Оріана» на посаді фахівця з кадрової роботи . ЇЇ кабінет знаходиться поряд з кабінетом керівника АТ «Оріана». 12.08.2019 року вона почула крики та шум з кабінету керівника і зайшла до нього в кабінет . У той час в кабінеті керівника знаходився позивач та інші працівники товариства. Між ними була розмова на підвищених тонах. Від ОСОБА_1 було чути запах алкоголю. Було викликано працівників поліції і запропоновано позивачу пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння , але останній відмовився. Тоді був складений акт про перебування позивача на робочому місці в нетверезому стані, який вона посвідчила. ОСОБА_1 пішов з роботи о 15.00 год. і до кінця робочого дня його на робочому місці не було. ОСОБА_1 також було не виконано розпорядження керівника щодо колективного договору , про що також був складений відповідний акт. 13.08.2019 року ОСОБА_1 зранку прийшов на роботу. Йому було запропоновано ознайомитися з наказом про звільнення , надати пояснення щодо перебування на робочому місці в нетверезому стані та отримати трудову книжку. Однак , ОСОБА_1 від запропонованого відмовився.

Свідок ОСОБА_13 пояснила, що 12.08.2019 року о 13.30 год. вона почула крики з кабінету директора. До неї прибігала головний бухгалтер ОСОБА_4 та показувала червону руку , на якій були відбитки пальців. Сказала , що її побив позивач ОСОБА_1 .. Наступного дня ОСОБА_1 прийшов на роботу, він відмовився ознайомитися з наказом про звільнення і отримати трудову книжку.

Свідок ОСОБА_14 пояснила, що 12.08.2019 року о 13.00 год. ОСОБА_2 сказав запросити до нього в кабінет ОСОБА_1 . Між ними була розмова на підвищених тонах. Бачила , що у ОСОБА_4 була червона рука , вона говорила, що її побив ОСОБА_1 .Також того дня приїжджали працівники поліції. ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння . В кабінеті ОСОБА_1 було чути запах алкоголю.

Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, покази свідків, приходить до висновку про те, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_1 з 1976 року працював у ВАТ «Оріана», з 1987 року - в юридичному відділі товариства. Рішенням Калуського міськрайонного суду від 18 червня 2019 року визнано незаконним та скасовано наказ Акціонерного товариства «Оріана» №70-к від 28.12.2018 року про звільнення начальника юридичного відділу ОСОБА_1 згідно п. 4 ст. 40 КЗпП України за прогул без поважних причин з 17.12.2018 року. Поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника юридичного відділу Акціонерного товариства «Оріана». Стягнуто з Акціонерного товариства «Оріана» на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 42869 (сорок дві тисячі вісімсот шістдесят дев`ять) гривень 19 копійок, а також 4000 (чотири тисячі) гривень 00 копійок в рахунок відшкодування моральної шкоди. Стягнуто з Акціонерного товариства «Оріана» на користь держави 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок судового збору. Рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника юридичного відділу Акціонерного товариства «Оріана» та стягнення з Акціонерного товариства «Оріана» на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми платежу за один місяць в розмірі 6970 (шість тисяч дев`ятсот сімдесят) гривень 60 копійок вирішено допустити до негайного виконання. В решті позову відмовлено. Дане рішення суду залишено без змін постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 16.10.2019 року. (а.с.124-130).

21.06.2019 року ОСОБА_1 подав на ім`я в.о. генерального директора АТ «Оріана» Савчука О.Є. заяву про надання щорічної оплачуваної відпустки в рахунок невикористаних відпусток за попередні роки тривалістю 154 календарні дні, з 24.06.2019 року(а.с.9).

Однак , ОСОБА_1 у наданні чергової відпустки з 24.06.2019 року в рахунок невикористаних відпусток за попередні роки тривалістю 154 календарні дні , було відмовлено. Тоді ОСОБА_1 подав скаргу до управління Держпраці в Івано-Франківській області на дії посадових осіб підприємства, в тому числі по факту ненадання йому відпуски.

Як вбачається з відповіді Управління Держпраці в Івано-Франківській області № 04-02/15-10/4782 від 23.07.2019 р. та № 15-10/5193 від 13.08.2019 р. на звернення ОСОБА_1 щодо можливих порушень законодавства про працю в АТ «Оріана» , позивачу повідомлено , що він має право на відпустку в період з 18 грудня 2018 року, оскільки при звільненні з роботи 28.12.2018 року йому вже було нараховано та виплачено компенсацію за 154 календарні дні невикористаної відпуски в сумі 29 492,56 грн..

Відповідно до листа Мінпраці від 08.01.2009 року № 01/06/186-09 обчислення стажу, який дає право на щорічну відпустку починається з поновлення працівника на роботі, в даному випадку з 18 грудня 2018 року, оскільки до 18 грудня 2018 року позивачу виплачено всю грошову компенсацію. Одночасно повідомлено позивачу , що рішенням Калуського міськрайонного суду скасовано наказ АТ «Оріана» про його звільнення з посади начальника юридичного відділу підприємства та поновлено на вказаній посаді . Також рішенням суду зобов`язано АТ «Оріана» виплатити йому середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 42869,19 грн. а також 4000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. Рішення суду в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах платежу за один місяць підлягало негайному виконанню. Згідно наказу керівника підприємства від 19.06.2019 р. №60 позивача поновлено на посаді та виплачено середній заробіток за час вимушеного прогулу та внесено відповідні зміни до трудової книжки.

З приводу скарг на невідповідність наданого позивачу кабінету законодавчо визначеним умовам праці, повідомлено, що згідно наданого пояснення керівника АТ «Оріана» Савчука О. ОСОБА_9 . від 19.07.2019 р. встановлено, що у зв`язку з проведенням ремонту в адміністративному корпусі позивачу надано окремий кабінет площею 25 кв. м. з можливістю користуватися комп`ютером . У зв`язку з технічними несправностями доступ до мережі Інтернет в наданому кабінеті відсутній, проте керівництво АТ «Оріана» працює над усуненням таких технічних несправностей . Окрім того, у поясненнях зазначено, що позивач , як працівник АТ «Оріана» має можливість користуватися мережею інтернет , принтером та засобами зв`язку у приймальні АТ «Оріана». Таким чином , в ході здійснення заходу державного контролю встановлено, що кабінет позивача відповідає вимогам чинного законодавства про охорону праці. (а.с.10-11,13-15).

Суд вважає, що в задоволенні позовної вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправними дій в.о. генерального директора АТ «Оріана» Савчука О.Є. та зобов`язання його надати ОСОБА_1 щорічну відпустку у відповідності до поданої ним 21.06.2019 року заяви про надання йому щорічної оплачуваної відпустки з 24.06.2019 в рахунок невикористаних відпусток за попередні роки тривалістю 154 календарні дні слід відмовити, оскільки позивачу після поновлення його на роботі було виплачено всю грошову компенсацію за ці дні, а тому права на використання цих днів відпустки позивач не має .

17.07.2019 року в.о. генерального директора АТ «Оріана» Савчук О.Є. видав розпорядження №10 (а.с.18), в якому зобов`язав начальника юридичного відділу Сорохтея В.М. до 15:00 год. 22.07.2019 року надати для ознайомлення в.о. генерального директора ОСОБА_15 О.Є. проект нового колективного договору на 2019-2020 роки, проект угоди по оплаті праці та тарифні ставки , порядок встановлення надбавок до тарифних ставок та посадових окладів за високу професійну майстерність та високі досягнення в праці, перелік посад(професій) працівників з ненормованим робочим днем для надання щорічної додаткової відпустки. Враховуючи важливість розробки проекту колективного договору ОСОБА_1 протягом вказаного вище терміну не було надано жодного іншого розпорядження, щоб він міг виконати дане розпорядження.

Однак, позивачем дане розпорядження виконано не було і тоді 12.08.2019 року о 14.30 год. , через місяць з моменту вручення розпорядження №10, працівниками АТ «Оріана» складено акт №912 про те, що ОСОБА_1 не виконав розпорядження №10 від 17.07.2019 р. (а.с. 47).

Наказом в.о. генерального директора АТ «Оріана» Савчук О.Є. № 71 від 12.08.2019 року «Про накладення дисциплінарного стягнення ОСОБА_1 », ОСОБА_1 оголошено догану (а.с.51).

Писати пояснення з приводу невиконання розпорядження в.о. генерального директора №10 від 17.07.2019 р. ОСОБА_1 відмовився , також відмовився від ознайомлення з наказом №71 від 12.08. 2019 року про притягнення його до дисциплінарної відповідальності в присутності працівників АТ «Оріана», про, що свідчать відповідні акти (а.с.48,52) , а також було підтверджено показами свідків в судовому засіданні. Крім того, даний факт також був зазначений у акті №912 від 12.08.2019 р..

Згідно зіст.139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Відповідно до вимог ч.1ст.147-1 КЗпП України дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняти на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника. Тобто, виключною компетенцією власника або уповноваженого ним органу є видача наказів, визначення підстав, мотивів, обґрунтування та виду дисциплінарного стягнення.

Відповідно дост.147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення:

- догана;

- звільнення.

Діючими нормативно-правовими актами за порушення трудової дисципліни не передбачено інших видів заходів стягнення ніж догана або звільнення, тобто догана є найменш суворим стягненням за порушення трудової дисципліни.

Відповідно до ст.149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення.

Право вибору стягнення за порушення трудової дисципліни належить роботодавцеві й не обов`язково у послідовності, зазначеній устатті 147 КЗпП. Відповідно до частини третьої статті 149 КЗпП при обранні виду стягнення роботодавець повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Суд вважає, що, догана це найменш суворий вид стягнення, який власник має право застосовувати за будь-яке порушення трудової дисципліни.

Розділом 2 Положення про юридичний відділ , позивач як начальник юридичного відділу зобов`язаний: забезпечити виконання юридичним відділом функцій і завдань, визначених даним положенням, здійснювати керівництво підлеглими його працівниками , забезпечити дотримання ними правил внутрішнього трудового розпорядку, здійснювати підбір і розстановку кадрів в юридичному відділі, у випадку виявлення порушення законності в роботі ВАТ «Оріана» , або його посадових осіб , доповідати керівнику ВАТ «Оріана» про ці порушення для вжиття необхідних заходів, при невідповідності діючому законодавству поданих для підпису керівнику ВАТ «Оріана» проектів наказів, інструкцій та інших правових документів , не візуючи їх , давати відповідні зауваження з пропозиціями про законний порядок їх вирішення, виконувати вимоги статті 18 Закону України « Про охорону праці». Начальник юридичного відділу несе встановлену законом відповідальність за невиконання або неналежне виконання обов`язків , покладених на нього цим положенням. (а.с.35-35).

Оцінивши надані докази, суд вважає, що відповідачем не був порушений порядок застосування дисциплінарного стягнення, визначений ст. 149 КЗпП України,оскільки воно застосовано уповноваженою посадовою особою, перед його застосуванням позивачу надавалась можливість надати відповідні письмові пояснення, вид обраного стягнення відповідає тяжкості вчиненого порушення трудової дисципліни,а тому, відсутні підстави для визнання його незаконним.

Суд вважає доведеними факти, викладені у наказі в.о. генерального директора АТ «Оріана» № 71від 12.08.2019року «Про накладення дисциплінарного стягнення ОСОБА_1 », а тому у відповідача були підстави для застосування до працівника дисциплінарного стягнення у вигляді догани.

Суд не приймає до уваги твердження позивача про те, що на його робочому місці знаходиться застарілий комп`ютер, який не може забезпечити належне виконання його службових обов`язків , бо такі твердження не підтверджені жодним доказом. Щодо відсутності принтера, то він наявний у приймальні і в будь-який момент ОСОБА_1 може ним користуватись. Доступ до мережі інтернет ОСОБА_1 не був наданий у зв`язку з тим, що його використання здійснювалось не за цільовим призначенням.

При цьому, суд вертає увагу та те, що в ході здійснення заходу державного контролю щодо можливих порушень законодавства про працю в АТ «Оріана», управлінням Держпраці в Івано-Фраківській області встановлено, що кабінет позивача відповідає вимогам чинного законодавства про охорону праці .

Відповідно до ст. 3 КЗпП України законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами. Припинення трудового договору може мати місце лише з підстав, передбачених законодавством.

Відповідно до пункту 7 статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку появи на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння.

Відповідно до роз`яснень, наданих у пункті 25 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 6 листопада 1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів»(з подальшими змінами і доповненнями), вирішуючи позови про поновлення на роботі осіб, трудовий договір з якими розірвано за пунктом 7 статті 40 КЗпП України, суди повинні мати на увазі, що з цих підстав можуть бути звільнені з роботи працівники за появу на роботі у нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння в будь-який час робочого дня, незалежно від того, чи були вони відсторонені від роботи, чи продовжували виконувати трудові обов`язки. Нетверезий стан працівника або наркотичне чи токсичне сп`яніння можуть бути підтверджені як медичним висновком, так і іншими видами доказів, яким суд має дати відповідну оцінку.

Як вбачається із матеріалів справи, факт появи ОСОБА_1 на роботі в стані алкогольного сп`яніння був зафіксований актом № 911 від 12.08.2019 року про появу працівника на роботі в нетверезому стані, який складений працівниками АТ «Оріана» , а саме в.о. генеральним директором ОСОБА_2 , фахівцем з кадрової роботи ОСОБА_10 , головним бухгалтером Тринчук Л ОСОБА_16 , заступником генерального директора з фінансів Семегеном В.П. та заступником генерального директора з загальних питань Михайлюком Н.М.(а.с.46) .

В акті зазначено, що ОСОБА_1 12.08.2019 р. о 13.50 год. перебував у кабінеті в.о. генерального директора ОСОБА_2 в нетверезому стані , про що свідчили наступні ознаки: запах алкоголю з порожнини рота , порушення координацій рухів, порушення мовлення, виражене тремтіння пальців рук , поведінка, що не відповідає обстановці. У зв`язку з агресивною поведінкою ОСОБА_1 , в.о. генеральним директором було викликано наряд поліції за номером 102 о 13.36 год. 12.08.2019 р. У присутності працівників поліції та працівників АТ «Оріана» ОСОБА_1 було запропоновано пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння за направленням підприємства у супроводі начальника СРПП Калуського ВП капітана поліції Тюшко ОСОБА_17 М., поліцейського СРПП Калуського ВП сержанта поліції ОСОБА_18 , фахівця з кадрової роботи ОСОБА_10 , заступника генерального директора загальних питань Михайлюка Н.М., однак ОСОБА_1 відмовився від походження медичного огляду. Акт складений у присутності ОСОБА_1 .

Крім того, працівниками АТ «Оріана» о 14.30 год . 12.08.2019 року був складений акт № 915 (а.с.49) про відмову надання письмових пояснень щодо перебування ОСОБА_1 на роботі в нетверезому стані 12.08.2019 р. о. 13 год. 50 хв., згідно якого надати письмове пояснення з приводу перебування у нетверезому стані на роботі ОСОБА_1 відмовився.

Також, 12.08.2019 року працівниками АТ «Оріана» був складений акт № 916 про відсутність на роботі начальника юридичного відділу Сорохтея В.М. , де вказано, що 12.08.2019 р. ОСОБА_1 був відсутній на роботі без поважних причин з 15 год.50 в. до 17 год. 00 хв. , тобто до кінця робочого дня. (а.с.50).

Тоді, наказом № 72 від 12.08.2019 року начальника юридичного відділу ОСОБА_1 було звільнено з роботи згідно п.7 ст. 40 КЗпП України за появу на роботі в нетверезому стані(а.с.22).

Відповідно до акту, складеного 13.08.2019 р. о. 9.25 год. , 12.08.2019 р. ОСОБА_1 від ознайомлення з наказом №72 від 12.08.2019 р. про звільнення ОСОБА_1 відмовився, текст наказу був зачитаний працівнику у присутності в.о. генерального директора Савчука О.Є. , завідувача архіву фахівця кадрової роботи ОСОБА_10 , головного бухгалтера Тринчук ОСОБА_19 , заступика генерального директора з фінансів Семеген В.П. та заступника генерального директора з загальних питань Михайлюк Н. ОСОБА_20 .(а.с.54).

Як вбачається із акту складеного 13.08.2019 року о 9.30 год. , 13.08.2019 року о 9.05 год. ОСОБА_1 було запропоновано отримати у відділі кадрів АТ «Оріана» копію наказу №72 про звільнення ОСОБА_1 від 12.08.2019 року та трудову книжку у зв`язку з його звільненням з роботи згідно п.7 ст. 40 КЗпП України за появу на робочому місці в нетверезому стані. Проте, отримати дані документи ОСОБА_1 відмовився, мотивуючи це тим, що не згоден зі звільненням за появу на роботі в нетверезому стані. (а.с.55)

Враховуючи, що перебування 12.08.2019 року ОСОБА_1 на робочому місці в стані алкогольного сп`яніння підтверджено актом № 911 від 12.08.2019 року, складеного та підписаного п`ятьма посадовими особами, а також поясненнями свідків, допитаних в судовому засіданні, від проходження медичного огляду на стан сп`яніння за направленням відповідача до лікарні для медичного обстеження ОСОБА_1 відмовився, самостійно відповідний медичний огляд не пройшов, то суд приходить до висновку, що звільнення позивача було проведено відповідно до вимог трудового законодавства.

Посилання позивача щодо відсутності доказів його перебування 12.08.2019 року на робочому місці в стані алкогольного сп`яніння є необґрунтованими, оскільки відповідач в установленому законом порядку зафіксував факт перебування позивача в нетверезому стані на робочому місці, від проходження медичного огляду ОСОБА_1 відмовився.

На виконання положень статті 81 ЦПК України позивач не надав доказів на спростування вищезазначеного.

Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено незаконність винесення відповідачем наказу про його звільнення, тому позовні вимоги, в тому числі про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, а також стягнення моральної шкоди задоволенню не підлягають.

Інші доводи позивача про незаконність дій відповідача зводяться до його вільного трактування обставин та не можуть бути підставами для задоволення позову.

Також ОСОБА_1 просить суд шкоду, заподіяну товариству у зв`язку з оплатою часу вимушеного прогулу та моральної шкоди покласти на посадових осіб АТ «Оріана», винних у незаконних діях по ненаданні йому відпустки та незаконного звільнення.

Суд вважає таку вимогу безпідставною, так як ніякої шкоди товариству не було заподіяно, ОСОБА_1 було звільнено з роботи згідно норм чинного законодавства,а тому немає законних підстав для покладення обов`язку на посадових осіб АТ «ОРІАНА» по відшкодуванню товариству ніби то заподіяної шкоди. При наявності законних підстав рішення про це може бути прийнято самим АТ «ОРІАНА» у визначений законодавством спосіб.

На підставі ст. 141 ЦПК України, судові витрати слід віднести за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 95, 141, 229, 258, 259,263-266, 268, 273 - 279, 352, 354 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства «Оріана», третя особа :Фонд державного майна України про захист трудових прав ,надання щорічної відпустки, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 23.12.2019 року.

Суддя