Справа № 567/892/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2019 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - Назарук В.А.

при секретарі - Самолюк А.В.

з участю:

представників позивача - Ковальчук Г.В., Баталової Т.Р.

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою органу опіки та піклування Острозької міської ради Рівненської області, в інтересах малолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів

в с т а н о в и в:

в Острозький районний суд звернувся орган опіки та піклування Острозької міської ради, в інтересах малолітнього ОСОБА_2 , з позовом до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

В обгрунтування позову зазначає, що матір`ю малолітнього ОСОБА_2 є ОСОБА_1 , а відомості про батька записані в порядку ст.135 СК України.

При цьому, вказує, що 07.12.2015 року в службу у спарвах дітей надійшов лист з Острозької ЦРЛ, в якому було вказано, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 народила хлопчика та зазначено про необхідність взяття під соціальний супровід вказану особу та обстежити її соціально-побутові умови проживання.

Зазначає, що після проведення обстеження житлово-побутових умов, було вирішено взяти ОСОБА_2 на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, у зв`язку з тим, що він проживає у сім`ї, у якій мати ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків з виховання дитини, оскільки ОСОБА_1 у 2006 році уже була позбавлена батьківських прав відносно двох дітей, а ще 2 дітей були взяті у 2014 році на первинний облік служби у справах дітей Острозької РДА, як діти, позбавленні батьківського піклування і рішенням Острозького районного суду від 27.05.2019 року ОСОБА_1 позбавлена батьківських прав відносно вказаних дітей.

Окрім того, вказує, що 15.12.2016 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини було заслухано питання про виконання ОСОБА_1 батьківських прав та надано їй останній шанс для налагодження стосунків у сім`ї, однак, 12.09.2017 року на засіданні знову розглядалося дане питання, оскільки відповідачка не виконувала порад працівників служби, ЦСССДМ та виявляла агресію до дитини.

Водночас, 11.09.2017 року до служби у справах дітей надішли усні звернення двох мешканців м. Острог , які бачили, як ОСОБА_1 , перебуваючи у нетверезому стані, залишила сина у візочку на проїжджій частині дороги, нецензурно виражалася до дитини, шарпала її. У зв`язку з чим, 11.09.2017 року малолітнього ОСОБА_2 було влаштовано у дитяче відділення Острозької ЦРЛ, а 15.09.2017 року, за заявою матері ОСОБА_1 , рішенням виконкому Острозької міської ради від 13.09.2017 року №142, влаштовано в КП "Рівненський обласний спеціалізований будинок дитини" та відповідно до листа КЗ "Рівненський обласний спеціалізований центр реабілітації дітей з органічними ураженнями центральної нервової системи з порушенням психіки та паліативної допомоги дітям" №520 від 08.07.2019 року, ОСОБА_1 за період з 01.01.2018 року по 12.04.2019 року відвідувала сина 19.01.2018 року, 19.03.2018 року, 25.04.2018 року, 09.09.2018 року та 04.04.2019 року.

Зазначає, що 12.04.2019 року малолітнього ОСОБА_2 було переведено до КП "Рівненський обласний навчально-реабілітаційний центр", при цьому, ОСОБА_1 сина у вказаному закладі не відвідувала, жодним чином не цікавилася його життям та розвитком.

Крім того, зазначає, що 11.07.2019 року рішенням комісії з питань захисту прав дитини було вирішено клопотати перед судом про доцільність позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав щодо її сина ОСОБА_2 , стягнення з неї аліментів на його утримання та тимчасово влаштувати дитину в сім`ю, де на даний час проживають його рідні брат та сестра.

Вказує, що ОСОБА_1 не виконала наданих їй рекомендацій, на даний час не працює, не пройшла лікування з приводу наявних у неї хвороб, не оформила пенсію, не має постійного місця проживання, продовжує вживати спиртні напої, за місцем реєстрації характеризується негативно, перебуває на обліку в Острозькому ВП ГУНП як "сімейний насильник", притягалася до адміністративної відповідальності, не піклується про здоров`я, фізичний і духовний розвиток малолітнього сина, не забезпечує його харчуванням, лікуванням, належними умовами проживання, що негативно впливає на його фізичний та духовний розвиток.

Посилаючись на вказані обставини, орган опіки та піклування Острозької міської ради просить позбавити ОСОБА_1 батьківських прав щодо її малолітнього сина ОСОБА_2 , а також стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/2 частки заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення ОСОБА_2 повноліття, шляхом відкриття на його ім`я особистого рахунку у відділенні ПАТ "Державний ощадний банк України".

Суд, розглянувши справу відповідно до ч.4 ст.274 ЦПК України за правилами загального позовного провадження, встановив наступне.

Ухвалою суду від 26.07.2019 року позовну заяву органу опіки та піклування прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження, розпочато підготовче провадження у справі, визначено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву та доказів, що підтверджують заперечення проти позову.

Ухвалою суду від 15.08.2019 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті.

В судовому засіданні представник органу опіки та піклування підтримала позовні вимоги в повному об`ємі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві та просить позов задоволити.

Пояснила, що відповідно до наказу начальника служби у справах дітей Острозької міської ради від 25.12.2015 року малолітнього ОСОБА_2 було взято на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, а на засіданні комісії 15.12.2016 року ОСОБА_1 надано останній шанс для виправлення поведінки.

Однак, 11.09.2017 року до служби у справах дітей надійшло два повідомлення з приводу того, що ОСОБА_1 , перебуваючи в нетверезому стані, шарпала, нецензурно виражалася на адресу дитини та залишила візочок з дитиною на дорозі, від чого він самовільно поїхав та був зупинений перехожими.

У зв`язку з цим малолітнього ОСОБА_2 було влаштовано у дитяче відділення Острозької ЦРЛ, а з 15.09.2017 року, за заявою матері - в КП "Рівненський обласний спеціалізований будинок дитини", після чого 12.04.2019 року малолітнього ОСОБА_2 було переведено до КП "Рівненський обласний навчально-реабілітаційний центр", в якому під час канікул, у вихідні та святкові дні можуть перебувати лише діти-сироти та діти, позбавленні батьківського піклування.

Вказала, що на даний час малолітній ОСОБА_2 тимчасово влаштований у сім`ю, де перебувають його рідні брат та сестра, відносно яких відповідачка уже позбавлена батьківських прав.

Зазначила, що з 12.04.2019 року ОСОБА_1 жодного разу свого сина не відвідувала та жодним іншим чином не цікавилася його життям.

Водночас, вказала, що ОСОБА_1 була запрошена 11.07.2019 року на засідання комісії з питань захисту прав дитини, де пояснила, що на даний час не має куди забрати сина, адже вона проживає у свекрухи в с.Верхів.

Пояснила, що ОСОБА_1 була неодноразово попереджена про те, що її малолітній син влаштований на тимчасове перебування, до вирішення нею матеріальних проблем, налагодження стосунків у сім`ї та проходження нею стаціонарного лікування, у зв`язку із наявними у відповідачки захворюваннями, та з метою отримання відповідного висновку ЛКК для оформлення пенсії по інвалідності. Однак, ОСОБА_1 належних висновків не зробила, на даний час ніде не працює, інших джерел доходу не має, курсу лікування не пройшла, не оформила пенсію у зв`язку із інвалідністю, не має постійного місця проживання, продовжує вживати спиртні напої, перебуває на обліку в Острозькому ВП ГУНП як "сімейний насильник", двічі протягом року притягалася до адміністративної відповідальності.

Окрім того, пояснила, що відомості про батька малолітнього ОСОБА_2 записані відповідно до ч.1 ст.135 СК України.

Вказуючи, що ОСОБА_1 не піклується про здоров`я, фізичний і духовний розвиток ОСОБА_2 , зокрема, не забезпечує харчуванням, лікуванням, належними умовами проживання, що негативно впливає на його фізичний та духовний розвиток, не утримує його, що свідчить про те, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, просить позбавити ОСОБА_1 батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_2 , стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що з 01 серпня 2019 року перебуває на лікуванні в КП '"Острозька ОПЛ" та уже протягом 1,5 місяця у неї не було проявів епілептичної хвороби.

Вказала, що декілька разів відвідувала сина в м.Рівне, при цьому підтвердила, що з 12.04.2019 року життям дитини не цікавилася, пояснила, що не їздила в м.Рівне з метою побачитися з ОСОБА_2 , у зв`язку із відсутністю грошових коштів.

Окрім того, пояснила, що раніше вона отримувала пенсію, у зв`язку із інвалідністю, однак, вподальшому не зверталася для продовження терміну її дії.

Вказала, що на даний час проживає в свекрухи в с.Верхів, а її співмешканець ОСОБА_3 уже влаштувався на роботу та займається пошуками їм житла.

Водночас, просила не позбавляти її батьківських прав щодо малолітнього сина ОСОБА_2 , оскільки вважає, що після цього її співмешканець ОСОБА_3 припинить підтримувати з нею шлюбні стосунки.

З досліджених в судовому засіданні письмових доказів судом встановлено наступні обставини.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 22.12.2015 року відділом ДРАЦС Острозького РУЮ у Рівненській області, ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 та його батьками зазначено ОСОБА_4 та ОСОБА_1 (актовий запис про народження №144 від 22.12.2015 року).

З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статтей 126, 133, 135 СК України №1 від 16.12.2016 року вбачається, що державна реєстрація народження ОСОБА_2 проведена відповідно до ч.1 ст.135 СК України, відповідно до якої, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записують за її вказівкою.

З листа Острозької ЦРЛ №01-33/1675 від 07.12.2015 року вбачається, що адміністрація вказаного закладу повідомила службу у справах Острозької міської ради, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 народила хлопчика та просять взяти її під соціальний супровід, а також обстежити її матеріально-побутові умови.

Згідно наказу начальника служби у справах дітей Острозької міської ради №98 від 25.12.2015 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , взято на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, у зв`язку з тим, що він проживає у сім`ї, у якій батьки ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків з виховання дитини.

Відповідно до рішень Острозького районного суду Рівненської області від 11.04.2006 року та 27.05.2019 року, ОСОБА_1 позбавлено батьківських прав відносно її чотирьох старших дітей

Згідно висновку огляду ЛКК №127 від 23.05.2014 року, ОСОБА_1 встановлено діагноз "Розлад особистості та поведінки обумовлені епілептичною хворобою, судомними нападами середньої частоти у вигляді виражених характерологічних змін обтяжених вживанням алкоголю". Окрім того, з висновку вбачається, що вказане захворювання і сам перебіг хвороби (наявність судомного синдрому дисфорій), що викликають агресію по відношенню до дітей, перешкоджає виконанню хворою батьківських обов`язків по відношенню до своїх малолітніх дітей.

З витягу №1143 з постанови ЛКК від 28.03.2018 року КЗ "Рівненський обласний цетр психічного здоров`я населення" РОР вбачається, що для уточнення діагнозу ОСОБА_1 потребує стацобстеження в умовах ЦПЗН з подальшим порушенням питання про можливість виконання батьківських обов`язків.

Окрім того, з листа КЗ "Острозька обласна психіатрична лікарня" Рівненської обласної ради №47 від 24.01.2018 року вбачається, що ОСОБА_1 проходила курс лікування у даном закладі з 30.08.2017 року по 28.09.2017 року, а тому надати повторний висновок ЛКК про наявність хвороби, яка перешкоджає виконанню батьківських обов`язків не можливо.

Відповідно до протоколу №14 засідання комісії з питань захисту прав дитини Острозької міської ради від 15.12.2016 року, ОСОБА_1 останній раз попереджено про необхідність належного виконання батьківських обов`язків щодо малолітнього сина ОСОБА_2 .

Водночас, згідно заяви ОСОБА_1 від 11.09.2017 року, протоколу №11 засідання комісії з питань захисту прав дитини від 12.09.2017 року та рішення виконавчого комітету Острозької міської ради №142 від 13.09.2017 року, малолітнього ОСОБА_2 влаштовано в КЗ "Рівненський спеціалізований будинок дитини".

Окрім того, в судовому засіданні встановлено, що з 12.04.2019 року малолітнього ОСОБА_2 переведено до КЗ "Рівненський обласний навчально-реабілітаційний центр" РОР, у якому, відповідно до Положення про навчально-реабілтаційний центр, під час канікул, а також у вихідні, святкові дні можуть перебувати лише діти-сироти та діти, позбавленні батьківського піклування (лист КП "Рівненський обласний спеціалізований центр реабілітації дітей з органічними ураженянями центральної нервової сиситеми з порушенням психіки та паліативної допомоги дітям" №291 від 12.04.2019 року, лист Рівненського обласного навчально-реабілітаційного центру №115 від 01.07.2019 року).

З листа КП "Рівненський обласний спеціалізований центр реабілітації дітей з органічними ураженнями центральної нервової системи з порушенням психіки та паліативної допомоги дітям" Рівненської обласної ради №520 від 08.07.2019 року вбачається, що за час перебування малолітнього ОСОБА_2 у вказаному закладі з 01.01.2018 року по 12.04.2019 року ОСОБА_1 навідувала сина 19.01.2018 року, 19.03.2018 року, 25.04.2018 року, 09.09.2018 року та 04.04.2019 року.

Одночасно, за час перебування ОСОБА_2 в КП "Рівненський обласний навчально-реабілітаційний центр" Рівненської обласної ради з 12.04.2019 року відповідач сина не відвідувала, ні листами, ні по телефону життям та розвитком дитини не цікавилася.

Крім того, згідно актів з`ясування обставин вчинення насильства в сім`ї або реальної загрози його вчинення від 20.10.2017 року та 26.07.2018 року, ОСОБА_1 не перебуває офіційно у шлюбі, але проживає разом із співмешканцем ОСОБА_3 та під час спільного вживання спиртних напоїв проявляють агресію один до одного, допускають в спілкуванні ненормативну лексику, що призводить до конфліктних ситуацій в сім`ї.

Окрім того, з висновку органу опіки і піклування Острозької міської ради від 15.07.2019 року вбачається, що зазначений орган, у зв`язку з невиконанням матір`ю ОСОБА_1 батьківських обов`язків, вважає за доцільне позбавити її батьківських прав щодо малолітнього сина ОСОБА_2 .

Статтею 141 СК України визначено, що мати та батько мають рівні як права, так і обов`язки щодо дитини.

З пояснень сторін та письмових доказів, досліджених судом, встановлено, що відповідач, яка є матір`ю малолітнього ОСОБА_2 , тривалий час не приділяє жодної уваги вихованню сина, не створює належних умов для його проживання, виховання, розвитку та матеріального забезпечення, не цікавиться його життям, здоров`ям та розвитком.

Одночасно з матеріалів справи вбачається, що неналежна поведінка відповідача щодо участі у вихованні, утриманні, забезпеченні належних та безпечних умов життя малолітнього сина мала місце фактично з його народження та триває протягом довгого періоду часу, що було підставою для висновку органу опіки і піклування Острозької міської ради, яким рекомендовано позбавити ОСОБА_1 батьківських прав щодо її сина ОСОБА_2 .

Частиною 1 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених законом.

Статтею 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, оскільки не піклується про фізичний і духовний розвиток своєї дитини, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, внаслідок чого не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі, чим позбавляє можливості нормально самоусвідомлюватись.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, суд розцінює як ухилення від виховання дитини. При цьому, суд враховує, що зазначений стан речей триває довгий проміжок часу і ОСОБА_1 продовжує свідомо нехтувати своїми обов`язками щодо малолітнього сина, що знайшло підтвердження в судовому засіданні.

Оскільки, судом встановлено, що відповідачка тривалий час ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, в тому числі від матеріального утримання сина, що є складовою виховання, то її слід позбавити батьківських прав щодо малолітнього ОСОБА_2 .

Відповідно до ч.4 ст.60 ЦК України, суд встановлює піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування.

Водночас, згідно наказу служби у справах дітей Острозької міської ради Рівненської області №42 від 15.07.2019 року, малолінього ОСОБА_2 влаштовано на тимчасове проживання в сім`ю, де проживають його рідні брат та сестра, до вирішення питання про позбавлення матері батьківських прав та подальшого влаштування дитини.

Статтею 166 СК України визначено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини і суд, одночасно з позбавленням батьківських прав може вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

Окрім того, відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до принципу №4 Декларації прав дитини, дитині має належати право на здорове зростання і розвиток; з цією метою спеціальний догляд і охорона повинні бути забезпечені як їй, так і її матері, включаючи допологовий і післяпологовий догляд. Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування.

При цьому, ст.180 Сімейного Кодексу України визначено, що обов`язок утримувати дитину лежить на батьках.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 , будучи матір`ю малолітнього ОСОБА_2 , свого сина належним чином не утримує, хоча зобов`язана це робити.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з ким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_1 ухиляється від виконання своїх обов`язків по утриманню малолітнього сина, хоча має можливості брати матеріальну участь в його утриманні, так як за віком та станом здоров`я є працездатною, тобто має фізичну можливість працювати, отримувати певний матеріальний дохід та має можливість брати участь в утриманні дітей. При цьому, суд виходить з того, що інших доказів (довідки про призначення інвалідності тощо) суду не надано.

Згідно ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

На підставі викладеного, з врахуванням того, що ОСОБА_1 є матір`ю 5 дітей та обов`язок по утриманню яких покладено на неї, при вирішенні питання про розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача, суд вважає за необхідне стягувати з ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітнього ОСОБА_2 в розмірі 1/10 частки її доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

При цьому судом береться до уваги стан здоров`я дитини, відсутність у відповідача інвалідності. Водночас, при вирішенні спору суд виходить з того, що відповідач є працездатною, оскільки інших доказів суду не надано.

Одночасно, суд бере до уваги, що позов про стягнення аліментів був поданий 19.07.2019 року, а тому, за правилами ст.191 СК України, саме з цього часу необхідно стягувати аліменти.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, оскільки рішення по справі ухвалено на користь позивача, який звільнений від сплати судового збору, то судовий збір по справі підлягає стягненню з відповідача.

На підставі ст.ст.164, 182 СК України, керуючись ст.ст.5, 12, 13, 141, 274, 279, 258, 263-265, 273 ЦПК України, суд

вирішив:

позов задоволити частково.

Позбавити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) батьківських прав щодо малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Передати ОСОБА_2 органу опіки та піклування Острозької міської ради для вирішення питання про подальше його влаштування.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на утримання малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 1/10 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 19.07.2019 року до досягнення ОСОБА_2 повноліття, шляхом відкриття на ім`я ОСОБА_2 особистого рахунку у відділенні ПАТ "Державний ощадний банк України".

Стягнути на користь держави з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) 3842 (три тисячі вісімсот сорок дві) грн. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 02.10.2019 року.

Суддя Острозького районного судуНазарук В.А.