Провадження № 2/234/296/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2019 року Краматорський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Лутай А.М.

за участю: секретаря судового засідання Пагуліч Д.Г.

позивачки ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Краматорськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини, за участю третьої особи: Краматорський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Краматорського міського суду знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини, за участю третьої особи: Краматорський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області.

11 грудня 2019 року позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні надала письмову заяву про застосування до відповідача заходів процесуального примусу згідно до статті 143-144, оскільки вона вважає, що відповідач зловживає своїми правами, а саме вводить суд та інших учасників справи в оману щодо свого стану здоров`я, через який не раз відкладалися судові засідання та не була проведена експертиза. Зазначила, що 12.09.2019 року було подано заяву про відкладення розгляду справи, яке було призначено на 16.09.2019 рік, у зв`язку із тим, що з 26 серпня 2019 року по 25 вересня 2019 року відповідач знаходиться на лікуванні у шпиталі Ізраїлю. Однак відповідач ввів суд в оману щодо свого стану здоров`я, оскільки вже 21 вересня 2019 року він приймав участь в марафоні «Наш Краматорськ». Такі обставини, на думку позивачки, свідчать про введення суду та інших в оману, про умисне затягування судового процесу та зловживання своїми правами. Саме такі дії відповідача та введення суду та інших в оману порушує всі розумні строки розгляду цієї справи. Просить вжити до відповідача заходи процесуального примусу, а саме, за зловживання процесуальними правами та введення суду в оману щодо свого стану здоров`я накласти штраф або винести попередження на відповідача ОСОБА_3 . Представник відповідача в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні заяви через її необґрунтованість та безпідставність.

Вислухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч.1 ст.42 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.

Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач (ч.1 ст.48 ЦПК України).

Права та обов`язки учасників справи визначені, зокрема ст.43 та ст.49 ЦПК України

Так, відповідно до ч.2 вказаної статті учасники справи зобов`язані:

1) виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу;

2) сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи;

3) з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою;

4) подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази;

5) надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні;

6) виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки;

7) виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Частиню 3 ст.43 ЦПК України передбачено, що у випадку невиконання учасником справи його обов`язків суд застосовує до такого учасника справи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

За введення суду в оману щодо фактичних обставин справи винні особи несуть відповідальність, встановлену законом (ч.4 ст.43 ЦПК України).

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (ч.1 ст.44 ЦПК України).

Відповідно до ч.2 ст.44 ЦПК України залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема:

1) подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення;

2) подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями;

3) подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер;

4) необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою;

5) укладення мирової угоди, спрямованої на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі.

Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання (ч.3 ст.44 ЦПК україни).

Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом (ч.4 ст.44 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст.143 ЦПК України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

Згідно ч.1 ст.144 ЦПК України заходами процесуального примусу є:

1) попередження;

2) видалення із залу судового засідання;

3) тимчасове вилучення доказів для дослідження судом;

4) привід;

5) штраф.

Відповідно до ч.1 ст.148 ЦПК України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі до від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках:

1) невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу;

2) зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству;

3) неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин;

4) невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів, ненадання копії відзиву на позов, апеляційну чи касаційну скаргу, відповіді на відзив, заперечення іншому учаснику справи у встановлений судом строк;

5) порушення заборон, встановлених частиною дев`ятою статті 203 цього Кодексу.

Встановлено, що одне із судових засідань по розгляду даної цивільної справи дійсно було призначено на 16 вересня 2019 року. Проте, 12.09.2019 року від представника відповідача ОСОБА_3 надійшло клопотання про відкладення судового засідання на іншу дату, оскільки з 26 серпня 2019 року ОСОБА_3 вимушений був виїхати за межі України для проходження лікування в шпиталі Ізраїля. Орієнтовний термін закінчення лікування 25 вересня 2019 року. До вказаного клопотання були долучені копії документів про виїзд за межі України.

Крім того, відповідач неодноразово надавав відповідні медичні документи про стан свого здоров`я та необхідність обстеження в клініці Ізраїля.

В той же час, на підтвердження своїх доводів позивачка надала суду фотографії із зображенням відповідача, з яких не можливо встановити, які події на них відображені та коли ці події відбувалися.

Отже, суд вважає необхідним відмовити позивачі у задоволенні її заяви про застосування до відповідача заходів процесуального примусу, через її безпідставність та необґрунтованість.

Керуючись ст.222 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву позивачки ОСОБА_1 про застосування до відповідача ОСОБА_3 заходів процесуального примусу згідно до статті 143-144 ЦПК України залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: А.М.Лутай