КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційного провадження: Доповідач - Ратнікова В.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 756/14979/14-ц

10 жовтня 2019 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Борисової О.В.

- Левенця Б.Б.

при секретарі - Куркіній І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 16 липня 2019 року, постановлену під головуванням судді Жук М.В., про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк», Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП», ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

У вересні 2014 року Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» звернулося до Оболонського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 2709/0408/71-160 від 01.04.2008 року, яка станом на 01.07.2016 року складає 2 220 931 грн. 72 коп.

Заочним рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 30 червня 2016 року позов ПАТ «Альфа-Банк» задоволено.

Стягнуто на користь Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» з ОСОБА_4 в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №2709/0408/71-160 від 01.04.2008 року 2 220 931,72 грн.

26 квітня 2019 року ОСОБА_5 подала до суду заяву про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Вимоги заяви мотивувала тим, що на підставі заочного рішення Оболонського районного суду м. Києва від 30.06.2016 року були видані виконавчі листи, які прийняті до примусового виконання Деснянським районним відділом державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві.

27.07.2018 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП» укладено договір факторингу та договір передачі прав за іпотечним договором, відповідно до умов яких ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП» набуло право вимоги до боржника, а також права іпотекодержателя за іпотечним договором від 01.04.2008 року. Цього ж дня, між ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП» та ОСОБА_2 укладено договір про відступлення права вимоги за кредитним договором та договір передачі прав за іпотечним договором та за заявою останнього проведено зміну іпотекодержателя в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію предмета іпотеки.

23.04.2019 року між новим кредитором ОСОБА_2 та нею, як боржником, укладено угоду про прощення боргу.

Враховуючи наявність укладеної угоди про прощення боргу, якою зобов`язання за кредитним договором припинено за домовленістю сторін, просила суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист Оболонського районного суду м. Києва від 26.10.2016 року №2/756/2914/16 про стягнення з ОСОБА_6 2 220 931,72 грн. на користь ПАТ «Альфа-Банк» в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №2709/0408/71-160 від 01.04.2008 року.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 16 липня 2019 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк», Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП», ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду першої інстанції, 20 серпня 2019 року ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 16 липня 2019 року та ухвалити нове судове рішення, яким визнати виконавчий лист Оболонського районного суду м. Києва від 26.10.2016 року №2/756/2914/16 про стягнення з ОСОБА_6 2 220 931,72 грн. на користь ПАТ «Альфа-Банк» в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №2709/0408/71-160 від 01.04.2008 року таким, що не підлягає виконанню.

Апеляційну скаргу обґрунтовувала тим, що ухвала суду постановлена з порушенням норм матеріального права, є незаконною та необґрунтованою.

Зазначала, що оскільки її зобов`язання за кредитним договором припинені, то відсутня як потреба, так і правова підстава для заміни стягувача у виконавчому провадженні. Непроведення заміни сторони виконавчого провадження з ПАТ «Альфа-Банк» на ОСОБА_2 не є перешкодою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Вважала помилковим висновок суду першої інстанції про те, що заява про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню спрямована на ухилення її, як боржника, від сплати виконавчого збору, оскільки підставою для стягнення виконавчого збору в межах виконавчого провадження є здійснення державним виконавцем дій з фактичного виконання рішення. Враховуючи, що державним виконавцем не виконано рішення Оболонського районного суду м. Києва від 30.06.2016 року,то відсутні правові підстави для стягнення виконавчого збору.

Відзиву на апеляційну скаргу подано не було.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат Кантемір Василь Іванович повністю підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Представник заінтересованої особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП» адвокат Кривенко Олександр Анатолійович в судовому засіданні також просив задовольнити апеляційну скаргу.

Представник заінтересованої особи Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» та ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися, про день та час слухання справи судом повідомлялися у встановленому законом порядку, ОСОБА_2 подав до суду заяву в якій визнав доводи апеляційної скарги, ПАТ " Альфа-Банк" причину неявки свого представника не повідомив, а тому колегія суддів вважає можливим розгляд справи у їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., пояснення учасників справи, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 30.06.2016 року позов Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» задоволено та стягнуто на його користь з ОСОБА_7 в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 2709/0408/71-160 від 01.04.2008 року 2 220 931 грн. 72 коп. та 3 654 грн. судового збору. (а.с.56-59 т.2)

На виконання вказаного рішення Оболонським районним судом м. Києва 26.10.2016 року було видано виконавчі листи.(а.с.60 т.2)

Постановою старшого державного виконавця Деснянського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Клименка О.О. від 22.07.2017 року відкрито виконавче провадження № 53403160 з виконання виконавчого листа № 2/756/2914/16, виданого 26.10.2016 року Оболонським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_6 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованості у розмірі 2 220 931 грн. 72 коп. (а.с.73 т.2)

27.07.2018 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП» укладено договір факторингу, відповідно до умов якого ПАТ «Альфа-Банк» відступило ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП» право грошової вимоги до боржника за кредитним договором № 2709/0408/71-160 від 01.04.2008 року.(а.с.74-77 т.2)

27.07.2018 року між ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП» та ОСОБА_2 укладено договір № 27-07/18 про відступлення прав вимоги за кредитним договором № 2709/0408/71-160 від 01.04.20018 року, відповідно до умов якого ОСОБА_2 набув права вимоги та інші права, що належали ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП» на момент переходу права вимоги на підставі кредитного договору № 2709/0408/71-160 від 01.04.20018 року. (а.с.78-81 т.2)

23.04.2014 року між ОСОБА_2 ( стягувачем) та ОСОБА_5 ( боржником) укладено договір прощення боргу, відповідно до умов якого ОСОБА_5 визнає, що її прострочена заборгованість згідно кредитного договору №2709/0408/71-160 від 01.04.2008 перед стягувачем становить 2 220 931,72 грн., й сплачує ОСОБА_8 грошові кошти в якості простроченої заборгованості в розмірі 1 100 000 грн. в строк до 24.04.2019 року. За умови належного виконання боржником умов вказаної угоди, стягувач не матиме жодних майнових претензій до боржника з приводу заборгованості та зобов`язання з погашення решти заборгованості, тобто 1 120 931,72 грн. вважатиметься припиненим на підставі ст.605ЦК України. (а.с.82 т.2)

Зі змісту розписки, наданої ОСОБА_2 24.04.2019 року слідує, що останній претензій до ОСОБА_5 з приводу виконання нею Угоди про прощення боргу від 23 квітня 2019 року немає. (а.с.83 т.2)

Звертаючись до суду з заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, ОСОБА_5 посилалася на наявність укладеної угоди про прощення боргу, якою зобов`язання за кредитним договором припинено за домовленістю сторін.

Відмовляючи в задоволенні вимог заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, суд першої інстанції посилався на те, що стягувачем у виконавчому листі № 2/756/2914/16, який заявниця просить визнати таким, що не підлягає виконанню, є ПАТ "Альфа-Банк", доказів того, що відбулася заміна сторони вказаного виконавчого провадження стягувача ПАТ " Альфа-Банк" на стягувача ОСОБА_2 на підставі переходу до нього права вимоги за договором відступлення права вимоги, матеріали справи не містять. Суд не вбачає підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню з підстав припинення зобов`язання за домовленістю сторін, так як домовленість відбулася між боржником ОСОБА_9 та фізичною особою ОСОБА_2 , який не є стороною виконавчого провадження.

Такий висновок суду першої інстанції колегія суддів вважає обґрунтованим з наступних підстав.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Відповідно до змісту вказаної вище процесуальної норми, виконавчий лист може бути визнаний судом таким, що не підлягає виконанню лише у випадку: 1) якщо його було видано помилково; 2) якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. При цьому словосполучення «або з інших причин» стосується саме припинення обов`язку боржника, який підлягає виконанню. Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Таким чином, закон передбачає можливість визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, якщо він виданий компетентним судом і є належним виконавчим документом, проте наявними є обставини, які виключають необхідність проведення виконавчих дій за цим виконавчим документом.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові, зокрема, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання, та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання тощо.

Однак, перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом ст.432 ЦПК України, не є виключним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій нормі процесуального права.

У цьому випадку саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Такі висновки містяться у постанові Верховного Суду від 20 лютого 2019 року у справі №2-4671/11.

Обов`язок боржника може припинятися з передбачених законом підстав. Підстави припинення цивільно-правових зобов`язань, зокрема, містить глава 50 розділу І книги п`ятої ЦК України.

Відповідно ч.1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу (ст.605 ЦК України), поєднанням боржника і кредитора в одній особі (ст.606 ЦК України).

Отже, матеріально-правовою підставою визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є припинення обов`язку боржника з підстав, визначених законом - статтями 599-601, 604-609 ЦК України.

Відповідно до ст. 605 ЦК України, зобов`язання припиняється внаслідок звільнення (прощення боргу) кредитором боржника від його обов`язків, якщо це не порушує прав третіх осіб щодо майна кредитора.

Разом з тим, як вірно зауважено судом першої інстанції, стягувачем у виконавчому листі № 2/756/2914/16, який заявниця просить визнати таким, що не підлягає виконанню, є ПАТ «Альфа-Банк», докази заміни сторони виконавчого провадження стягувача ПАТ "Альфа-Банк" на стягувача ОСОБА_2 на підставі переходу до нього права вимоги за договором відступлення прав вимоги від 27 липня 2018 року у матеріалах справи відсутні.

Тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню з підстав припинення зобов`язання за домовленістю сторін, оскільки домовленість відбулась між боржником ОСОБА_5 та ОСОБА_2 , який не є стороною виконавчого провадження № 53403160, відкритого на виконання вказаного виконавчого листа.

Крім того, з наданої суду угоди про прощення боргу, укладеної між стягувачем ОСОБА_2 та боржником ОСОБА_5 вбачається, що вона укладена 23 квітня 2014 року, тоді як договір відступлення права вимоги за кредитним договором № 2709/0408/71-160 від 01 квітня 2008 року, укладений між ТОВ "Фінансова компанія" ЕЛ.ЕН.Груп" та ОСОБА_2 лише 27 липня 2018 року. Угоди про прощення боргу від 23 квітня 2019 року суду не надано.

Доводи апеляційної скарги про те, що непроведення заміни сторони виконавчого провадження з ПАТ «Альфа-Банк» на ОСОБА_2 не є перешкодою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, колегія суддів вважає безпідставними та такими, що не ґрунтуються на приписах законодавства, оскільки вказаний виконавчий лист, виданий на виконання рішення Оболонського районного суду м. Києва 26.10.2016 року, яким стягнуто з ОСОБА_10 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість у розмірі 2 220 931 грн. 72 коп., 22.02.2017 року відкрито виконавче провадження з виконання вказаного виконавчого листа і стягувачем у даному виконавчому провадженні є ПАТ " Альфа Банк", а тому першочерговим мало бути звернення ОСОБА_2 до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження - стягувача ПАТ "Альфа Банк" на стягувача ОСОБА_2 і лише після задоволення вказаної заяви ОСОБА_5 мала ставити питання про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, оскільки прощення боргу було здійснено не ПАТ "Альфа Банк", яке є стягувачем у виконавчому провадженні. Без вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження, колегія суддів вважає передчасною заяву про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Доводи апеляційної скарги про помилковість висновку суду першої інстанції про те, що заява про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню спрямована на ухилення боржника від сплати виконавчого збору, колегія суддів відхиляє, з огляду на наступне.

Частинами 1,2,4 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

У постанові старшого державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Клименко О.О. від 22.02.2017 року про відкриття виконавчого провадження постановлено стягнути з боржника виконавчий збір/основну винагороду приватного виконавця у розмірі 222 093,17 грн.

Згідно ч.7 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження у зв`язку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, виконавчий збір не стягується, а стягнутий виконавчий збір підлягає поверненню.

Таким чином, на законодавчому рівні чітко визначено, що у разі закінчення виконавчого провадження у зв`язку із визнанням судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, виконавчий збір не стягується, а стягнутий виконавчий збір підлягає поверненню.

З огляду на все вище зазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_5 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ст. 375 ЦПКУкраїни, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що ухвала Оболонського районного суду міста Києва від 16 липня 2019 року постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 16 липня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 10 жовтня 2019 року.

Головуючий: Судді: