Номер провадження: 22-ц/813/6053/19
Номер справи місцевого суду: 495/1487/18
Головуючий у першій інстанції Боярський О. О.
Доповідач Громік Р. Д.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.12.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Громіка Р.Д.,

суддів Дрішлюка А.І., Черевка П.М.,

за участю секретаря Фабіжевської Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Заступника керівника Білгород-Дністровської місцевої прокуратури на ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 08 травня 2019 року у цивільній справі за позовом Першого заступника керівника Білгород-Дністровської місцевої прокуратури до Затоківської селищної ради, ОСОБА_1 про визнання незаконним рішення, недійсним свідоцтва про право власності,

ВСТАНОВИВ:

Перший заступник керівника Білгород-Дністровської місцевої прокуратури звернувся до суду з позовом до Затоківської селищної ради, ОСОБА_1 про визнання незаконним рішення, недійсним свідоцтва про право власності. Позивач просив суд визнати недійсним рішення Затоківської селищної ради, щодо затвердження технічної документації із землеустрою та визнати недійсним свідоцтва про право власності.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 27 лютого 2018 року, задоволено клопотання позивача та накладено арешт на земельну ділянку площею 0,1000 га для індивідуального дачного будівництва за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:019:0206, належну відповідачу ОСОБА_1 .

Вважаючи вказаний арешт на належне відповідачу нерухоме майно безпідставним, непропорційним ОСОБА_1 звернувся до суду із відповідним клопотанням про скасування заходів забезпечення позову, оскільки вимоги позивача є немайновими та з часу подачі до суду дійсного позову не уточнювались в частині заявлення вимог майнового характеру, накладений арешт на майно відповідача не є співрозмірним із заявленими вимогами немайнового характеру та не забезпечує реальне виконання можливого рішення.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 08 травня 2019 року заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову задоволено. Скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 27.02.2018 року у справі № 495/1487/18 про забезпечення позову у вигляді: арешту земельної ділянки площею 0,1000 га для індивідуального дачного будівництва за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :02:019:0206.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, Заступник керівника Білгород-Дністровської місцевої прокуратури звернувся до суду апеляційної інстанції із апеляційною скаргою, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати, посилаючись на порушення норм процесуального права.

Заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, а справа направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до припису п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Скасовуючи заходи забезпечення позову, суд першої інстанції послався на те, що заходи позову не є співмірними із заявленими немайновими позовними вимогами.

Однак колегія суддів погодитись із такими висновками суду першої інстанції не може з огляду на наступне.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 4, 7, 8 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала. У разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Суд може скасувати забезпечення позову у зв`язку зі зміною умов, що існували на момент постановлення ухвали про забезпечення позову.

Скасування заходів забезпечення позову належить відрізняти від скасування ухвали про забезпечення позову. Різниця полягає в тому, що заходи забезпечення позову скасовуються судом, який їх застосував, якщо відпали підстави, з якими закон пов`язує можливість застосування таких заходів. При цьому правомірність застосування таких заходів судом відповідач, як правило, не заперечує. Якщо забезпеченням було завдано збитки, то до особи, яка ініціювала забезпечення, може бути пред`явлено позов про їх відшкодування.

Натомість, скасування ухвали про забезпечення позову здійснюється за наслідками її апеляційного оскарження. В цьому випадку ухвалу скасовує апеляційний суд, якщо під час її постановлення було порушено вимоги закону. Важливо, що в такому разі особа, з ініціативи якої було застосовано заходи забезпечення позову, відповідальності за завдані цим збитки не несе.

Отже, заходи забезпечення позову скасовуються судом, який їх застосував, якщо відпали підстави, з якими закон пов`язує можливість застосування таких заходів.

Згідно з роз`ясненнями, які викладені у п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Як вбачається із матеріалів справи, Білгород-Дністровська прокуратура Одеської області звернулась до суду із позовною заявою про визнання недійсним рішення Затоківської селищної ради, щодо затвердження технічної документації із землеустрою та визнати недійсним свідоцтва про право власності, тобто з вимогами немайнового характеру. Вказані вимоги містять у собі спір про право на вказану земельну ділянку.

У випадку задоволення позову рішення суду фактично потребуватиме виконання щодо повернення земельної ділянки, яка є об`єктом спірних правовідносин, оскільки забезпечення позову вживається з метою того, щоб в майбутньому виконання рішення суду було реальним.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції передчасно дійшов висновку щодо наявності підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову.

Також суд апеляційної інстанції звертає увагу на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 260 ЦПК України ухвала, що викладається окремим документом, складається з: 1) вступної частини із зазначенням: а) дати і місця її постановлення; б) найменування суду, прізвища та ініціалів судді (суддів); в) імен (найменувань) учасників справи; 2) описової частини із зазначенням суті клопотання та імені (найменування) особи, яка його заявила, чи іншого питання, що вирішується ухвалою; 3) мотивувальної частини із зазначенням мотивів, з яких суд дійшов висновків, і закону, яким керувався суд, постановляючи ухвалу; 4) резолютивної частини із зазначенням: а) висновків суду; б) строку і порядку набрання ухвалою законної сили та її оскарження.

Оскаржувана ухвала не містить жодного мотиву, з якого суд першої інстанції виходив при задоволенні заяви при скасуванні заходів забезпечення позову.

Більш того, згідно з ст. 158 ЦПК України питання про скасування заходів забезпечення позову розглядається у судовому засіданні. Матеріали справи не містять жодного доказу сповіщення сторін у справі про судове засідання, на якому було вирішено питання про скасування заходів забезпечення позову.

На підставі зазначеного судова колегія приходить до висновку, що ухвала місцевого суду підлягає скасуванню, а справа направленню до суду першої інстанції для вирішення питання щодо скасування заходів забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 379, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Заступника керівника Білгород-Дністровської місцевої прокуратури задовольнити частково.

Ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 08 травня 2019 року скасувати, питання передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття та подальшому оскарженню не підлягає.

Повний текст судового рішення складено 27 грудня 2019 року.

Головуючий Р.Д. Громік

Судді: А.І. Дрішлюк

П.М. Черевко