Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

"06" грудня 2019 р. Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Мирошниченка Ю. М., за участю секретаря судового засідання Конівченко Ю.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Маріуполі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (тертя особа Комітет самоорганізації населення Центральний-ІІ) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

У червні 2019 року позивачка звернулась до суду з позовом про визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням. В обґрунтування позову зазначила, що вона є головним наймачем квартири АДРЕСА_1 . У квартирі зареєстрований її син ОСОБА_2 - відповідач по справі. З 2001 року та по теперішній час відповідач не проживає у квартирі, не сплачує комунальні послуги та не приймає участі в утриманні квартири. У квартирі не знаходиться ніяких особистих речей відповідача. Реєстрація відповідача перешкоджає позивачці користуватись квартирою. Просила визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_2 .

Позивачка до суду не з`явилась, надала заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, вимоги підтримала та просила задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив.

Представник третьої особи до суду не з`явився, надав заяву з проханням розглядати справу за його відсутності.

Ухвалою суду від 06.12.2019 року постановлено проводити заочний розгляд справи.

Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами.

Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть в ній участь.

Суд, дослідивши письмові матеріали, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про те, що позов знайшов своє підтвердження представленими доказами і підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 58 ЖК України на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Ордер може бути видано лише на вільне жиле приміщення.

Стаття 61 ЖК України передбачає, що користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер.

Як наголошує ст. 163 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків встановлених ч.1, п.п.1 та 5 ч.3 та ч.4 ст.71 ЖК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 а також членам її родини: чоловіку ОСОБА_3 , сину ОСОБА_2 , доньці ОСОБА_4 , онуку ОСОБА_5 , сину ОСОБА_6 надана для проживання квартира АДРЕСА_1 . Основним квартиронаймачем зазначено ОСОБА_1 .

Як вбачається з особового рахунку № НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_2 зареєстровані: ОСОБА_1 , 1958 р.н., ОСОБА_2 , 1983 р.н., ОСОБА_3 , 1951 р.н., ОСОБА_6 ..

З актів № 139 та №238 про фактичне проживання, наданих КСН Центральний-ІІ 21.03.2019 року та 24.09.2019 року та пояснень свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у квартирі АДРЕСА_1 мешкає ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідач ОСОБА_2 за вказаною адресою не мешкає з 2001 року.

Відповідно до відомостей відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрований в квартирі АДРЕСА_1 з 18.05.2005 року по теперішній час.

Відповідно до ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Згідно ст.72 ЖК України особа у судовому порядку втрачає право користування жилим приміщенням, якщо вона відсутня понад строки встановлені ЖК України.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Кривіцька та Кривіцький проти України» від 02 грудня 2010 року зазначав, що поняття «житло» не обмежується приміщенням, в якому особа проживає на законних підставах або яке було в законному порядку встановлене, а залежить від фактичних обставин, а саме - існування достатніх і тривалих зв`язків із конкретним місцем. Утрата житла будь-якою особою є крайньою формою втручання в право на житло.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.10 постанови №2 від 12.04.1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК України), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є членом родини позивача, з 2001 року в квартирі АДРЕСА_1 не проживає, не мав перешкод в користуванні спірним житлом, своїх речей там не зберігає, житловою площею не цікавиться, витрати по її утриманню не несе, дій які б свідчили про намір та бажання зберегти за собою право користування жилим приміщенням, не вчинив.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_2 втратив право користування спірним жилим приміщенням, добровільно залишивши спірне жиле приміщення і без поважних причин в ньому не проживав понад шість місяців, що відповідно до вимог ст.ст.71, 72 ЖК України дає підстави суду визнати відповідача таким, що втратив право користуватись житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 , а тому позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 384,20 грн.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.71,72,163 ЖК України, ст.ст. 4, 19, 81, 141, 263-265, 268, 273, 279, 280-282, 352-355 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (тертя особа Комітет самоорганізації населення Центральний-ІІ) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь держави судовий збір у розмірі 384,20 грн..

На рішення може бути подана апеляція безпосередньо до Донецького апеляційного суду або через Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Ю. М. Мирошниченко