Дата документу 08.02.2019
Справа № 334/9451/18
Провадження № 2/334/1565/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2019 року суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя Баруліна Т.Є. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

07.02.2019 на судовий запит надійшла відповідь з Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради, щодо відомостей про адресу місця реєстрації відповідача.

В своїй заяві позивач просить відстрочити оплату судового збору до вирішення справи по суті у звязку зі скрутним матеріальним становищем.

Відповідно до ч. 1 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Згідно до ч. 3 ст. 136 ЦПК України, з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати.

У пункті 29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», відповідно до статті 8 Закону № 3674-VI та статті 82 ЦПК України єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сімї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сімї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Відповідно до п.2 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання до суду позовної заяви не майнового характеру судовий збір сплачується 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, позивач повинен сплатити судовий збір у розмірі 704,80 грн. та надано суду оригінал квитанції про сплату судового збору.

Стаття 8 Закону України «Про судовий збір» передбачає, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Суд вважає, що подані документи є достатніми доказом на підтвердження неможливості сплати ОСОБА_1 судового збору із-за скрутного матеріального становища, тому є підстави для відстрочки сплати судового збору.

Керуючись ст. 129 Конституції України, ст. ст. 136, 185 ЦПК України, Законом України «Про судовий збір», Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», суддя -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Відстрочити ОСОБА_1 сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Баруліна Т. Є.