КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2019 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Оніщук М.І.,

судді Чобіток А.О., Крижанівська Г.В.,

секретар Горбачова І.В.,

за участю:

представника позивача Сироткіної С.О.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 22 травня 2019 року по цивільній справі за позовом Національного університету «Києво-Могилянська академія» до ОСОБА_1 про виселення з студентського гуртожитку без надання іншого жилого приміщення,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2016 року Національний університет «Києво-Могилянська академія» звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з позовом, згідно з яким, враховуючи заяву про збільшення позовних вимог, просив: визнати, що ОСОБА_1 втратив право на проживання у кімнаті НОМЕР_4 студентського гуртожитку Національного університету «Києво-Могилянська академія» по АДРЕСА_2 ; виселити ОСОБА_1 з кімнати НОМЕР_4 студентського гуртожитку Національного університету «Києво-Могилянська академія» по АДРЕСА_2, без надання іншого житлового приміщення; стягнути з ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору.

В обґрунтування заявлених позовних вимог вказував, що наказом № 643-с від 11.08.2014 року ОСОБА_1 був зарахований до складу студентів на навчання на факультеті соціальних наук та соціальних технологій Національного університету «Києво-Могилянська академія» за освітнім рівнем бакалавра, напрям підготовки «Соціологія» за кошти державного бюджету, денна форма навчання.

При цьому, 07.10.2014 року на підставі протоколу засідання житлової комісії факультету соціальних наук та соціальних технологій НаУКМА від від 27.08.2014 року відповідачу було видано ордер на поселення у студентському гуртожитку НаУКМА за адресою: АДРЕСА_2 (одномісна), на період навчання.

Разом з тим, наказом НаУКМА від 01.07.2015 року за № 414-с відповідача 02.07.2015 року було відраховано з академії за невиконання навчального плану (5 академічних заборгованостей) .

У зв'язку з цим, а також посилаючись на Примірне положення про студентський гуртожиток вищого навчального закладу, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України від 13.11.2007 року, Положення про гуртожиток НаУКМА та укладений між сторонами договір на проживання у гуртожитку, 25.09.2015 року позивач двічі звертався до відповідача з пропозицією звільнити займану кімнату.

Однак, відповідач відмовився звільняти займану ним кімнату у гуртожитку, про що зазначив у власній розписці від 18.11.2015 року.

За вказаних обставин, позивач звернувся до суду з цим позовом, який просив задовольнити з підстав, передбачених ст.ст. 109, 127, 129, 131, 132 Житлового кодексу УРСР, ст.ст. 626, 631, 810 ЦК України.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 22.05.2019 року позов задоволено. Визнано ОСОБА_1 таким, що втратив право на проживання в кімнаті НОМЕР_4 студентського гуртожитку Національного університету «Києво-Могилянська академія» по АДРЕСА_2 . Виселено ОСОБА_1 з кімнати № НОМЕР_4 студентського гуртожитку Національного університету « Києво -Могилянська академія» по АДРЕСА_2, без надання іншого житлового приміщення. Звільнено відповідача від сплати судового збору, а судові витрати по справі компенсовано за рахунок держави (т.2, а.с. 49-54).

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову.

Так, в обґрунтування своєї апеляційної скарги зазначає, що розгляд справи було проведено без його участі, в той час як у своєму клопотанні він попереджав про неможливість з`явитися у судове засідання, а також просив відкласти розгляд справи.

При цьому, зазначає, що суд першої інстанції проігнорував та не надав жодної оцінки тому факту, що позивач, звернувшись до нього з позовом про стягнення заборгованості за проживання у студентському гуртожитку з 10.10.2014 року по 30.04.2017 року, фактично визнав дію договору про проживання у гуртожитку у вказаний період часу (т. 2, а.с. 97, 98).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 15.08.2019 року поновлено строк на апеляційне оскарження, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою та надано учасникам справи строк для подання відзиву на апеляційну скаргу (т. 2, а.с. 128, 129).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 27.08.2019 року справу призначено до розгляду (т. 2, а.с. 131).

Відповідач у судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Представник позивача у судовому засіданні щодо задоволення апеляційної скарги заперечував з підстав її необгрунтованості та безпідставності.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, наказом від 11.08.2014 року за № 643-с ОСОБА_1 був зарахований до складу студентів на навчання на факультеті соціальних наук та соціальних технологій Національного університету «Києво-Могилянська академія» за освітнім рівнем бакалавра, напрям підготовки «Соціологія» за кошти державного бюджету, денна форма навчання.

На підставі протоколу засідання житлової комісії факультету соціальних наук та соціальних технологій НаУКМА від 27.08.2014 року від 27.08.2014 року відповідачу 07.10.2014 року було видано ордер на поселення у студентському гуртожитку НаУКМА за адресою: АДРЕСА_2 (одномісна), на період навчання.

При цьому, 08.10.2014 року між НаУКМА та відповідачем було укладено договір на проживання в гуртожитку НаУКМА, за умовами якого цей договір набирає чинності з дати його підписання сторонами і діє по 30.06.2015 року.

Разом, з тим, 02.07.2015 року відповідача було відраховано наказом НаУКМА від 01.07.2015 року за № 414-с за невиконання навчального плану (5 академічних заборгованостей).

У зв'язку з цим, а також посилаючись на вимоги Примірного положення про студентський гуртожиток вищого навчального закладу, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки від 13.1.2007 року за № 1004, Положення про гуртожиток НаУКМА та Договору на проживання від 08.10.2014 року, позивач 25.09.2015 року та 06.11.2015 року звертався до відповідача з листами, в яких пропонував останньому у добровільного порядку звільнити займану кімнату в гуртожитку.

В той же час, як вірно встановлено судом першої інстанції, відповідач після відрахування з НаУКМА займане приміщення не звільнив та у своїй розписці від 18.11.2015 року висловив свою незгоду щодо виселення з гуртожитку.

Так, гуртожиток, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 є державною власністю, закріпленою за Національним університетом «Києво-Могилянська академія» на праві оперативному управління, що підтверджується листом Міністерства освіти і науки України від 03.09.2014 року № 1/11-13882 та розпорядженням Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації від 18.02.2011 року за № 110 «Про затвердження Реєстру житлових будинків, які використовуються під гуртожитки у Деснянському районі м. Києві».

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 62 Закону України «Про вищу освіту» особи, які навчаються у вищих навчальних закладах, мають право на забезпечення гуртожитком на строк навчання у порядку, встановленому законодавством.

Згідно зі ст. 127 ЖК УРСР для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання можуть використовуватися гуртожитки.

Як передбачено п. 2 Положення про студентський гуртожиток Національного університету «Києво-Могилянська академія», затвердженого наказом НаУКМА від 18.01.2010 року, студентський гуртожиток НаУКМА призначається для проживання іногородніх осіб, що навчаються в НаУКМА (студентів бакалаврських та магістерських програм, спеціалістів, аспірантів, докторантів) та за наявності місць, студентів, що навчаються за контрактом, слухачів підготовчих відділень на відповідний період їх навчання за умови виконання ними Правил проживання у гуртожитку НаУКМА та Договору на проживання.

При цьому, у відповідності до ст. 129 ЖК УРСР на підставі рішення про надання жилої площі гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу.

Разом з тим, положеннями ст. 132 ЖК УРСР встановлено, що особи, які вчилися у навчальних закладах і вибули з них, підлягають виселенню без надання іншого жилого приміщення з гуртожитку, який їм було надано у зв`язку з навчанням.

Відповідно до п. 1 ч. 10 Правил проживання в гуртожитку НаУКМА мешканці можуть бути виселені достроково (до закінчення строку поселення) з гуртожитку у разі закінчення навчання та/або відрахування з НаУКМА, оформлення академічної відпустки.

Як встановлено п. 20 Положення про гуртожиток НаУКМА, мешканці гуртожитку зобов`язані у разі закінчення навчання в НаУКМА знятися з обліку у паспортиста, здати коменданту гуртожитку у справності приміщення, одержане майно, ключі, розписавшись у книзі обліку і залишити гуртожиток протягом двох тижнів з дня підписання відповідного наказу.

Крім того, умови п. 2.7 Договору на проживання, укладеного між сторонами, передбачають, що мешканець зобов`язаний у разі закінчення навчання в НаУКМА здати коменданту гуртожитку у справності приміщення, одержане майно, ключі, розписатись у книзі обліку і залишити гуртожиток протягом 5 (п`яти) днів з дати підписання відповідного наказу.

Отже, студент, який проживає у гуртожитку, зобов`язаний з нього виселитися у випадку закінчення навчання в академії, в тому числі й через його відрахування з НаУКМА.

Таким чином, встановивши, що після відрахування з НаУКМА відповідач продовжує проживати у гуртожитку без відповідних на те правових підстав, та, як наслідок, перешкоджає НаУКМА виконувати функції щодо надання послуг з поселення у гуртожиток інших студентів на період їх навчання, суд першої інстанції дійшов правомірного та обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Доводи апелянта стосовно того, позивач, звернувшись до нього з позовом про стягнення заборгованості за проживання у студентському гуртожитку з 10.10.2014 року по 30.04.2017 року, фактично визнав дію договору про проживання у гуртожитку у вказаний період часу, колегія суддів оцінює критично, адже безпідставне користування зайнятим приміщенням у гуртожитку не створює правових наслідків у вигляді визнання за особою права безстрокового користування цим жилим приміщенням.

Інші доводи апеляційної скарги, з огляду на предмет даного спору, а також встановлені обставини справи, жодним чином не впливають на спірні правовідносини, оскільки не доводять та не спростовують факту проживання відповідача у гуртожитку без відповідних на те правових підстав.

Таким чином, ухвалюючи рішення, суд першої інстанції повно та всебічно розглянув справу, надав всім доводам сторін належну правову оцінку, оцінив належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності та постановив законне, правильне по суті і справедливе рішення спрямоване на ефективний захист порушених прав позивача. При апеляційному розгляді справи порушень норм матеріального і процесуального права, які є підставою для скасування рішення, в справі не виявлено.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційних скарг без задоволення, а рішення суду без змін.

Також слід зазначити, що у зв`язку із залишенням апеляційної скарги без задоволення понесені відповідачем судові витрати (судовий збір за подання апеляційної скарги) відшкодуванню не підлягають.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 372, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 22 травня 2019 року по цивільній справі за позовом Національного університету «Києво-Могилянська академія» до ОСОБА_1 про виселення з студентського гуртожитку без надання іншого жилого приміщення - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту може бути оскаржена до Верховного Суду.

Повний текст постанови складений 26 вересня 2019 року.

Суддя-доповідач М.І. Оніщук

Судді А.О. Чобіток

Г.В. Крижанівська