РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2019 року м. Володимир-Волинський

Володимир-Волинський міський суд Волинській області в складі:

головуючого судді Вітера І.Р.

за участю секретаря Корніюк Т.О.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Володимир-Волинський цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Оваднівської сільської об`єднаної територіальної громади Володимир-Волинського району Волинської області про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до Оваднівської сільської об`єднаної територіальної громади Володимир-Волинського району Волинської області про визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її прабаба ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилась спадщина за заповітом на усе належне їй майно, в тому житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 . В даний час виникла необхідність оформити право власності на спадщину, яка залишилась після смерті ОСОБА_2 , однак у зв`язку із відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, вона не може отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом у нотаріальному порядку. За результатом її звернення до Володимир-Волинської державної нотаріальної контори Волинської області із заявою про прийняття спадщини, у видачі їй свідоцтва про право на спадщину з цих підстав було відмовлено. У зв`язку з цим просить суд визнати за нею, як спадкоємицею за заповітом, право власності на вказаний вище будинок.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, до суду надійшла заява, згідно якої позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити та розгляд справи проводити у її відсутності.

Представник відповідача Овадніської сільської об`єднаної територіальної громади Володимир-Волинського району Волинської області в судове засідання не з`явився, від Оваднівської сільської ради до суду надійшла заява (відзив), згідно якої позов визнано повністю, заступник сільського голови просив розгляд справи проводити у його відсутності.

Частиною четвертою статті 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

З урахуванням вищезазначеного суд вважає за можливе провести розгляд справи у підготовчому судовому засіданні за відсутності сторін на підставі наявних у справі письмових доказів та у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, прийшов до наступних висновків.

Відповідно до вимог статей 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтями 1268-1270 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження.

Судом встановлені наступні обставини справи.

Згідно наявної у справі копії витягу з погосподарської книги за період 2006-2010 років Оваднівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області будинок з надвірними будівлями і спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , належав ОСОБА_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, що також підтверджено копією свідоцтва про її смерть серії НОМЕР_1 .

На день її смерті залишилося спадкове майно, до складу якого серед іншого також входив житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , та земельна частка (пай), які розташовані на території Оваднівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області для ведення особистого селянського господарства.

Від імені ОСОБА_2 23 липня 2003 року за № 27 посвідчено заповіт у виконавчому комітеті Красноставської сільської ради на ОСОБА_1 .

Копіями паспортів громадянина України серії НОМЕР_2 та № НОМЕР_3 , а також копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 , стверджується той факт, що позивач у зв`язку із заміжжям змінила своє прізвище із ОСОБА_1 на ОСОБА_1.

Довідкою Овадніської сільської ради № 17 від 23 січня 2019 року стверджується, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після її смерті залишилось спадкове майно, а саме житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 . Заповіт від імені ОСОБА_2 посвідчений 23 длипня 2003 року, не змінений та не відмінений. З дня смерті ОСОБА_2 спадщину прийняла її правнучка ОСОБА_1 , яка доглядала прабабусю до дня смерті, здійснила поховання.

Згідно ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

У відповідності до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

На підставі ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно ч.1 ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

У відповідності до ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

На підставі ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно повідомлення Володимир-Волинської державної нотаріальної контори № 1663/01-16 від 19 серпня 2019 року, спадкова справа після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 не заводилась.

У відповідності до рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 19 травня 2015 року за ОСОБА_1 визнано право вдасності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом після смерті прабабусі ОСОБА_2

Повідомленням Володимир-Волинської державної нотаріальної контори № 1578/01-16 від 09 серпня 2019 року стверджується, що позивач зверталась до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину на будинок за заповітом після померлої ОСОБА_2 , однак їй було відмовлено у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на неї та рекомендовано звернутися до суду.

Частиною 1 ст.328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ч. 2 ст. 328 ЦК України).

У відповідності до ст.346 ЦК України, смерть власника є однією з підстав припинення права власності.

Право позивача, як спадкоємця на спадкове майно, підлягає захисту в судовому порядку, оскільки після смерті спадкодавця ОСОБА_2 не залишилося оригіналу правовстановлюючого документа на це майно, що є перешкодою позивачу в нотаріальному оформленні спадщини.

Таким чином вимога позивача про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом ґрунтується на законі, та підлягає до задоволення.

Враховуючи викладене, на підставі ст.ст.328, 346, 1216-1218, 1223, 1225, 1233-1234, 1261-1265, 1268-1270 ЦК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 206, 247, 258, 259 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_5 , місце проживання: АДРЕСА_1 ), право власності на спадкове майно, а саме на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , який вона успадкувала за заповітом після смерті прабабусі ОСОБА_2 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене у відповідності до п.п. 15.5, п. 15 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи до Волинського апеляційного суду через Володимир-Волинський міський суд шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Головуючий (підпис)

Згідно з оригіналом.

Суддя Володимир-Волинського міського суду І.Р. Вітер