Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2019 року м.Волноваха

Волноваський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Безрук Т.В.,

секретаря судових засідань Чемезової Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Волноваха цивільну справу №221/8941/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить стягнути з відповідача на його користь аліменти на період навчання в твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 грн. щомісячно, починаючи від дня звернення до суду та до закінчення навчання у Національному університеті цивільного захисту України до 01.03.2021 року.

В обґрунтування позову посилається на те, що батьками позивача є ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . Позивач проживає разом з матір`ю ОСОБА_4 .. На час навчання у Національному університеті цивільного захисту України він проживає у гуртожитку у м. Харкові, не працює, стипендію не отримує. Відповідач матеріальної допомоги не надає. Термін закінчення навчання 10.06.2023 року, тому просить позов задоволити.

Ухвалою Волноваського районного суду Донецької області від 04.12.2019 року відкрито провадження та справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Позивач у судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив розгляд справи проводити у його відсутності.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

На підставі ч.1 ст.223 Цивільного процесуального кодексу України суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності сторін.

З урахуванням ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у звязку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов необхідно задоволити з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданим 01.10.2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Волноваського районного управління юстиції, актовий запис №198.

Як вбачається з позовної заяви, 30 червня 2018 року ОСОБА_5 закінчила навчання у Львівському поліграфічному коледжі Української академії друкарства.

Згідно довідки №27/1/329, виданої 12.09.2019 року Національним університетом цивільного захисту України Державної служби України з надзвичайних ситуацій, ОСОБА_1 навчається на першому курсі денного відділення Національного університету цивільного захисту України; термін навчання закінчується 10.06.2023 року.

Вказані обставини також підтверджуються договором №19.04.56 від 01.09.2019 року про надання освітніх послуг.

Таким чином, судом встановлено, що повнолітній ОСОБА_1 навчається в Національному університеті цивільного захисту України Державної служби України з надзвичайних ситуацій та потребує матеріальної допомоги.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Під час вирішення будь яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей (ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст.7 СК України).

Згідно із ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

У відповідності до ст.199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Статтею 200 Сімейного кодексу України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Так, згідно зі ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Як роз`яснено в п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідно до вимог ст.ст.13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що відповідач як батько ОСОБА_1 зобов`язаний та має можливість утримувати свого повнолітнього сина, який навчається і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, а тому повинен сплачувати аліменти.

Визначаючи розмір аліментів, який підлягає стягненню з відповідача на час навчання сина суд, враховуючи ті обставини, що відповідач має можливість утримання сина; відомостей про свої доходи суду не надав, стан здоров`я як позивача так і відповідача, які не вказали на необхідність витрат на лікування; загальновідомий розмір вартості підручників, канцелярського приладдя, вартості проїзду до навчального закладу, приходить до висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання повнолітнього сина, який навчається, в розмірі 2000 грн. щомісячно починаючи з 27.11.2019 року по 01.03.2023 року за умови продовження навчання у Національному університеті цивільного захисту України Державної служби України з надзвичайних ситуацій, але не більш ніж до досягнення ним 23 років.

Окрім того, відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 768,840 грн.

Керуючись ст.ст.180, 182-184, 199, 200 СК України, ст.ст. 8-14, 76-82, 141, 223, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354, 355, 430 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання задовольнити.

Стягнути аліменти з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_3 , у розмірі 2000,00 грн. щомісячно, починаючи з 27 листопада 2019 року по 01 березня 2023 року за умови продовження навчання у Національному університеті цивільного захисту України Державної служби України з надзвичайних ситуацій, але не більш ніж до досягнення ним 23 років.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_2 , судовий збір у сумі 768,40 гривень до спеціального фонду Державного бюджету України.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя Т.В. Безрук