Справа № 132/1290/15-ц
Провадження № 22-ц/801/250/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Павленко І. В.
Доповідач:Войтко Ю. Б.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2019 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ:

головуючого (судді-доповідача): Войтка Ю.Б.,

суддів Міхасішина І.В., Стадника І.М.,

з участю секретаря судового засідання: Безрученко Н.Р.,

учасники справи:

позивач - Акціонерне товариство «ОТП Банк»,

відповідач - ОСОБА_3,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - ОСОБА_4,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 апеляційну скаргу Акціонерного товариства «ОТП Банк» на рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 31 жовтня 2018 року, ухвалене під головуванням судді Павленка І.В. у м. Калинівка Вінницької області, повний текст якого складено 09 листопада 2018 року,

у справі № 132/1290/15-ц за позовом ПАТ «ОТП Банк» до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: ОСОБА_4, про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в:

ПАТ «ОТП Банк» звернулося до Калинівського районного суду Вінницької області із зазначеним вище позовом.

Позов мотивований тим, що 08.06.2006 року між Акціонерним комерційним банком «Райффайзенбанк Україна», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір №CNL-В00/095/2006 (далі кредитний договір 1), за умовами якого банк надав відповідачу кредит в сумі 47730 доларів США з фіксованою процентною ставкою за користування кредитними коштами в розмірі 11% річних, строком користування до 07.06.2019 року. В свою чергу, позичальник зобов'язався належним чином використати його та повернути банку, а також сплатити відповідну плату за користування кредитом і виконати всі інші зобов'язання, які визначені у кредитному договорі.

Порядок надання кредиту був встановлений п.п. 1.7.2. Частини №2 Кредитного договору 1, відповідно до якого: «Банк здійснює видачу кредиту позичальнику однією сумою чи траншами згідно з кредитною/ними заявкою/ами позичальника. Кредит надається однією сумою чи траншами шляхом дебетування кредитного рахунку позичальника та перерахування кредитних коштів за реквізитами, вказаними в кредитній/их заявці/ках позичальника»

Відповідно до кредитного договору 1, банк виконав взяті на себе зобов'язання та надав позичальнику кредит у розмірі 47730,00 дол. США, видача якого відбувалась двома траншами на підставі кредитних заявок відповідача від 08.06.2006 року на суму 2952,00 дол. США та від 13.06.2006 року на суму 44778,00 дол. США, шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позичальника.

Крім того, згодом до кредитного договору 1 вносилися зміни та доповнення на підставі укладених між позивачем та ОСОБА_3 додаткових договорів. Проте, позичальником зобов'язання не виконуються, а саме не вносяться чергові платежі для виплати кредиту. Внаслідок допущених порушень у позичальника виникла заборгованість за кредитним договором 1, що станом на 02.03.2015 року становить 1042391,13 грн., з яких: 35797,51 дол. США, що еквівалентно 993849,85 грн. заборгованість по тілу кредиту; 1739,62 дол. США, що еквівалентно 48297,24 грн. заборгованість по нарахованим відсоткам.

Також 11.12.2006 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір №CNL-В00/281/2006 (далі кредитний договір 2), за умовами якого банк надав відповідачу кредит в сумі 24000,0 доларів США з фіксованою процентною ставкою за користування кредитними коштами в розмірі 12,99% річних, строком користування до 10.12.2012 року. В свою чергу, позичальник зобов'язався належним чином використати його та повернути банку, а також сплатити відповідну плату за користування кредитом і виконати всі інші зобов'язання, які визначені у кредитному договорі.

Порядок надання кредиту був встановлений п.п. 1.7.2. Частини №2 Кредитного договору 2, відповідно до якого: «Банк здійснює видачу кредиту позичальнику однією сумою чи траншами згідно з кредитною/ними заявкою/ами позичальника. Кредит надається однією сумою чи траншами шляхом дебетування кредитного рахунку позичальника та перерахування кредитних коштів за реквізитами, вказаними в кредитній/их заявці/ках позичальника».

Відповідно до Кредитного договору 2, банк виконав взяті на себе зобов'язання та надав позичальнику кредит у розмірі 24000,00 дол. США, видача якого відбувалась двома траншами на підставі кредитних заявок відповідача від 11.12.2006 року на суму 19000,00 дол. США та від 20.12.2006 року на суму 5000,00 дол. США, шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позичальника.

Крім того, згодом до кредитного договору 2 вносилися зміни та доповнення на підставі укладених між позивачем та ОСОБА_3 додаткових договорів. Проте, позичальником зобов'язання не виконуються, а саме не вносяться чергові платежі для виплати кредиту. Внаслідок допущених порушень у позичальника виникла заборгованість за кредитним договором 2, що станом на 03.03.2015 року становить 375809,20 грн., з яких: 13318,40 дол. США, що еквівалентно 357707,10 грн. заборгованість по тілу кредиту; 670,53 дол. США, що еквівалентно 18009,171 грн. заборгованість по нарахованим відсоткам.

Рішенням Калинівського районного суду Вінницької області від 31 жовтня 2018 року в задоволенні позову ПАТ «ОТП Банк» до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено. Судові витрати по сплаті судового збору залишено за позивачем.

В апеляційній скарзі ПАТ «ОТП Банк», через свого представника Довгаля І.О., просить повністю скасувати рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 31 жовтня 2018 року та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги Акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_3 задовольнити в повному обсязі. Вважає ухвалене рішення таким, що не ґрунтується на засадах верховенства права, не є законним і обґрунтованим. Судом першої інстанції при його винесенні були порушені норми процесуального права, неправильно застосовані норми матеріального права, неповно з'ясовані обставини, що мають значення для справи та здійснено висновки, які не відповідають обставинам справи.

Апеляційна скарга мотивована тим, що Калинівський районний суд Вінницької області не дослідив та не надав належну правову оцінку наданим позивачем у справі доказам, їх зв'язок з розрахунками заборгованості, а послався лише на висновок судового експерта, позицію якого вважав істинною. Не надав власну аргументовану оцінку таким документам, не звернув увагу, що судовий експерт не надав необхідну інформацію щодо предмета доказування, не перевірив правильність нарахування банком боргу, при цьому міг самостійно визначити розмір боргу або його відсутність перед позивачем.

Представник відповідача ОСОБА_6 направив до суду відзив на апеляційну скаргу, посилаючись на те, що рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 31 жовтня 2018 року є цілком законним та обґрунтованим, а апеляційна скарга безпідставна. Просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду залишити без змін.

Відзив мотивований тим, що судовим експертом зазначено, що Банком штучно затримано деякі оплати, що свідчить про утримання з позичальника додаткових нарахувань по відсотках. У відповідь на клопотання не надані розрахункові (платіжні) документи щодо внесення Позичальником коштів на поточний рахунок для погашення заборгованості. Внесені Позичальником кошти для погашення заборгованості по кредиту зараховано банком у погашення не в повному обсязі. Банком штучно затримано деякі оплати, що свідчить про утримання з Позичальника додаткових нарахувань по відсотках, які збільшують фактичну вартість кредиту.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що 08.06.2006 року між Акціонерним комерційним банком «Райффайзенбанк Україна», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір №CNL-В00/095/2006 (далі кредитний договір 1), за умовами якого банк надав відповідачу кредит в сумі 47730 доларів США з фіксованою процентною ставкою за користування кредитними коштами в розмірі 11% річних, строком користування до 07.06.2019 року. В свою чергу, позичальник зобов'язався належним чином використати його та повернути банку, а також сплатити відповідну плату за користування кредитом і виконати всі інші зобов'язання, які визначені у кредитному договорі.

Порядок надання кредиту був встановлений п.п.1.7.2. Частини №2 Кредитного договору 1, відповідно до якого: «Бак здійснює видачу кредиту позичальнику однією сумою чи траншами згідно з кредитною/ними заявкою/ами позичальника. Кредит надається однією сумою чи траншами шляхом дебетування кредитного рахунку позичальника та перерахування кредитних коштів за реквізитами, вказаними в кредитній/их заявці/ках позичальника»

Відповідно до кредитного договору 1, банк виконав взяті на себе зобов'язання та надав позичальнику кредит у розмірі 47730,00 дол.США, видача якого відбувалась двома траншами на підставі кредитних заявок відповідача від 08.06.2006 року на суму 2952,00 дол.США та від 13.06.2006 року на суму 44778,00 дол.США, шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позичальника.

Крім того, згодом до кредитного договору 1 вносилися зміни та доповнення на піставі укладених між позивачем та ОСОБА_3 додаткових договорів. Проте, позичальником зобов'язання не виконуються, а саме не вносяться чергові платежі для виплати кредиту. Внаслідок допущених порушень у позичальника виникла заборгованість за кредитним договором 1, що станом на 02.03.2015 року становить 1042391,13 грн., з яких: 35797,51 дол.США, що еквівалентно 993849,85 грн. заборгованість по тілу кредиту; 1739,62 дол.США, що еквівалентно 48297,24 грн. заборгованість по нарахованим відсоткам.

Також 11.12.2006 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір №CNL-В00/281/2006 (далі кредитний договір 2), за умовами якого банк надав відповідачу кредит в сумі 24000,0 доларів США з фіксованою процентною ставкою за користування кредитними коштами в розмірі 12,99% річних, строком користування до 10.12.2012 року. В свою чергу, позичальник зобов'язався належним чином використати його та повернути банку, а також сплатити відповідну плату за користування кредитом і виконати всі інші зобов'язання, які визначені у кредитному договорі.

Порядок надання кредиту був встановлений п.п.1.7.2.Частини №2 Кредитного договору, відповідно до якого: «Банк здійснює видачу кредиту позичальнику однією сумою чи траншами згідно з кредитною/ними заявкою/ами позичальника. Кредит надається однією сумою чи траншами шляхом дебетування кредитного рахунку позичальника та перерахування кредитних коштів за реквізитами, вказаними в кредитній/их заявці/ках позичальника».

Відповідно до кредитного договору 2, банк виконав взяті на себе зобов'язання та надав позичальнику кредит у розмірі 24000,00 дол.США, видача якого відбувалась двома траншами на підставі кредитних заявок відповідача від 11.12.2006 року на суму 19000,00 дол.США та від 20.12.2006 року на суму 5000,00 дол.США, шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позичальника.

Крім того, згодом до кредитного договору 2 вносилися зміни та доповнення на підставі укладених між позивачем та ОСОБА_3 додаткових договорів. Проте, позичальником зобов'язання не виконуються, а саме не вносяться чергові платежі для виплати кредиту. Внаслідок допущених порушень у позичальника виникла заборгованість за кредитним договором 2, що станом на 03.03.2015 року становить 375809,20 грн., з яких: 13318,40 дол.США, що еквівалентно 357707,10 грн. заборгованість по тілу кредиту; 670,53 дол.США, що еквівалентно 18009,171 грн. заборгованість по нарахованим відсоткам.

Враховуючи те, що спір між сторонами виник з приводу заборгованості за кредитними договорами, відповідач вважає, що позивачем надано до суду невірний розрахунок заборгованості, а для вирішення спору між сторонами необхідні спеціальні знання, ухвалою Калинівського районного суду від 21.02.2018 року по справі було призначено судово-економічну експертизу.

Згідно висновку експерта за результатами проведення судово-економічної експертизи №189/12/2017 від 04.12.2017 року судом було встановлено:

1. За результатами розрахунків згідно умов договорів та наявних матеріалів орієнтовна сукупна вартість кредиту та вартість послуг з оформлення договору про надання кредиту №CNL-B00/095/2006 від 08.06.2006р. складає 43116,11 дол. США, по договору №CNL-В00/281/2006 від 11.12.2006р. складає 14540,42 дол. США. В межах наданих матеріалів, оформлення Банком інформації про умови кредитування та сукупну вартість кредиту під час укладення договорів №CNL-В00/095/2006 від 08.06.2006р. та №CNL-B00/281/2006 від 11.12.2006р. виконано з недотриманням п.2. та п.4. ст.11 ЗУ «Про захист прав споживачів», в зв'язку з тим, що не встановлено інформації, наданої Позичальнику перед укладенням договору щодо орієнтовної сукупної вартості кредиту та вартості послуг з оформлення договору про надання кредиту, а також детального розпису загальної вартості кредиту для споживача на момент укладення договорів №CNL-B00/095/2006 від 08.06.2006р. та №CNL-B00/281/2006 від 11.12.2006р.

2. За результатами експертизи не встановлена відповідність розрахунків заборгованості за кредитними договорами №CNL-B00/095/2006 від 08.06.2006р. та №CNL-B00/281/2006 від 11.12.2006р. умовам укладених кредитних договорів з додатками та розрахунковим документам щодо видачі та погашення кредиту за цими кредитними договорами (в т.ч. виписці по рахунку НОМЕР_2):

- оформлення виписок щодо відображення операцій за договорами №CNL-В00/095/2006 від 08.06.2006р. та №CNL-B00/281/2006 від 11.12.2006р. не відповідає вимогам Постанови Правління НБУ №254 від 18.06.2003 року (в т.ч. відсутні номери рахунків-кореспондентів, номери документів щодо операцій та ін.), тому не видається за можливе ідентифікувати (підтвердити) більшість операцій (в т.ч. надходження, перерахування, списання) по рахункам і їх кореспонденцій (з рахунками-кореспондентами);

- операції у меморіальних ордерах від 30.07.2012р. та 01.08.2012р. з використанням НОМЕР_3 щодо погашення заборгованості (за простроченим основним бортом та простроченими відсотками) не відображено Банком у виписці по рахунку НОМЕР_3;

- встановлена невідповідність відображення (оформлення) в бухгалтерському обліку (у виписках по рахунках НОМЕР_4, НОМЕР_5, НОМЕР_2) операцій надання кредиту нормативним документам та в меморіальних ордерах за договорами №CNL-B00/095/2006 від 08.06.2006р. та №CNL-B00/281/2006 від 11.12.2006р.;

- оформлення операцій з погашення заборгованості за меморіальними ордерами від 30.07.2012р. та від 01.08.2012р. не відповідає даним у виписках за рахунками НОМЕР_6, НОМЕР_7, а саме «Дебет» рахунку (НОМЕР_3) у меморіальних ордерах, не відповідають «Дебету» рахунків (НОМЕР_8) у виписках, у зв'язку з чим зарахування коштів на погашення має суперечливі та неузгодженні дані, що відображає подвійний облік вищезазначених операцій;

- за даними виписки по рахунку НОМЕР_3 та розгорнутого розрахунку заборгованості станом на 03.03.2015р. за договором №CNL-B00/281/2006 від 11.12.2006р. на дату 01.08.2012р. відсутні будь-які операції, що не узгоджується з даними меморіальних ордерів (№261826, №252938, №257883 від 01.08.2012р.) та виписок по рахункам НОМЕР_6, НОМЕР_7;

- встановлено затримки розподілу сплачених коштів (частини сплачених коштів) у дату внесення платежу на погашення, починаючи з 30.06.2006р., що свідчить про утримання з Позичальника додаткових нарахувань по відсотках, які збільшують фактичну вартість кредиту;

- розміри пені, зазначені у розрахунках заборгованості та у розгорнутих розрахунках заборгованості за договорами №CNL-B00/095/2006 від 08.06.2006р. та №CNL-B00/281/2006 від 11.12.2006р., не узгоджуються між собою та документально не обґрунтовані.

3. Кредитні кошти за договорами №CNL-B00/095/2006 від 08.06.2006р. та №CNL-B00/281/2006 від 11.12.2006р. зараховані на поточний рахунок НОМЕР_2 (меморіальні ордери №129 від 08.06.2006р. на 2952,00 дол. США, №131 від 13.06.2006р. на 44778,00 дол. США, №1 від 11.12.2006р. на 19000,00дол.США, №2 на 5000,00дол.США), але в межах наявних матеріалів відсутні документальні підтвердження фактичної передачі кошів позичальнику (відсутні підписані документи про факт отримання кредитних коштів у вигляді «заяв на видачу готівки» та інші платіжні документи щодо безготівкового перерахування з поточного рахунку, які підтверджували б видачу кредитних коштів з поточного рахунку безпосередньо позичальнику). За наявними матеріалами, встановлена невідповідність відображення (оформлення) в бухгалтерському обліку операцій надання кредиту за договорами №CNL-B00/095/2006 від 08.06.2006р. та №CNL-B00/281/2006 від 11.12.2006р.:

- у виписці за поточним рахунком НОМЕР_2 відображення операцій надання кредитних траншів за договорами відсутні номери рахунків-кореспондентів, з яких перераховувались кошти, що не узгоджується з Постановою Правління НБУ №254 від 18.06.2003р. в частині наявності обов'язкових реквізитів, які мають містити особові рахунки та виписки, а призначення платежів відображене у вигляді нормативно-неузгоджених символів на іноземній мові, тому не можливо ідентифікувати, з якого рахунку надійшли кошти (докладно див. Таблиці 1,3 експертизи);

- відображення в бухгалтерському обліку (у виписці по рахунку НОМЕР_4) оформлення операції надання кредитного траншу на суму 2952,00 дол. США від 13.06.2006р., не відповідає даним меморіального ордеру №129 від 08.06.2006р. та виписки по рахунку НОМЕР_2 за договором №245/МК/2007-840 від 12.09.2007р. (дата видачі траншу 08.06.2006р. в меморіальному ордері та у виписці за поточним рахунком НОМЕР_2 не відповідає даті видачі 13.06.2006р., відображеній у виписці по рахунку НОМЕР_4);

- за даними меморіального ордеру №129 від 08.06.2006р. сума траншу в розмірі 2952,00дол.США видавались з рахунку №3552, що не узгоджується з рахунком НОМЕР_4, в якому відображено збільшення заборгованості на суму 2952,00дол.США від 13.06.2006р. Серед наявних документів відсутній рух коштів (виписка) по рахунку №3552, а у виписці по рахунку НОМЕР_4 не відображено номер рахунку-кореспондента, на який перераховано кредитний транш від 13.06.2006р.;

- у виписках за кредитними рахунками НОМЕР_4 та НОМЕР_5 у відображенні операцій надання кредитних траншів за договорами відсутні номери рахунків-кореспондентів, на які перераховувались кошти, що не узгоджується з Постановою Правління НБУ №254 від 18.06.2003р. в частині наявності обов'язкових реквізитів, які мають містити особові рахунки та виписки, а призначення платежів відображене у вигляді нормативно-неузгоджених символів на іноземній мові, тому не можливо ідентифікувати, на які рахунки перераховано кошти;

- за даними виписки НОМЕР_2 відображені операції видачі коштів з поточного рахунку з призначеннями платежів ІНФОРМАЦІЯ_2 Видача готівки з поточного рахунку...», за даними операціями відсутні номери кореспондуючих рахунків, на які було перераховано кошти з поточного рахунку, що не узгоджується з Постановою Правління НБУ №254 від 18.06.2003р.

4. В межах наявних документів, за результатами дослідження встановлено, Позичальником ОСОБА_3 згідно первинних документів (меморіальних ордерів) та наданих на експертизу виписок сплачено кошти до ЗАТ «ОТП Банк» (правонаступник ПАТ «ОТП Банк») станом на 03.03.2015р. у загальній сумі 78391,83дол.США .

5. В межах наявний матеріалів не видається за можливе встановити підтвердження заборгованості Позичальника за договорами №CNL-B00/095/2006 від 08.06.2006р. та №CNL-B00/281/2006 від 11.12.2006р. (в т.ч. за тілом кредиту, процентами за користування кредитом, комісії за користування кредитом та штрафними санкціями), у зв'язку з наступним:

- оформлення виписок щодо відображення операцій за договорами №CNL-B00/095/2006 від 08.06.2006р. та №CNL-B00/281/2006 від 11.12.2006р. не відповідає вимогам Постанови Правління НБУ №254 від 18.06.2003р. (в т.ч. відсутні номери рахунків-кореспондентів, номери документів щодо операцій та ін.), тому не видається за можливе ідентифікувати (підтвердити) більшість операцій (в т.ч. надходження, перерахування, списання) по рахункам і їх кореспонденцій (з рахунками-кореспондентами);

- операції у меморіальних ордерах від 30.07.2012р. та 01.08.2012р. з використанням НОМЕР_3 щодо погашення заборгованості (за простроченим основним боргом та простроченими відсотками) не відображено Банком у виписці по рахунку НОМЕР_3;

- встановлена невідповідність відображення (оформлення) в бухгалтерському обліку (у виписках по рахунках НОМЕР_4, НОМЕР_5, НОМЕР_2) операцій надання кредиту нормативним документам та в меморіальних ордерах за договорами №CNL-B00/095/2006 від 08.06.2006р. та №CNL-B00/281/2006 06 від 11.12.2006р.;

- оформлення операцій з погашення заборгованості за меморіальними ордерами від 30.07.2012р. та від 01.08.2012р. не відповідає даним у виписках за рахунками НОМЕР_6, НОМЕР_7, а саме «Дебет» рахунку (НОМЕР_3) у меморіальних ордерах, не відповідають «Дебету» рахунків (НОМЕР_8) у виписках, у зв'язку з чим зарахування коштів на погашення має суперечливі та неузгодженні дані, що відображає подвійний облік вищезазначених операцій ;

- за даними виписки по рахунку НОМЕР_3 та розгорнутого розрахунку заборгованості станом на 03.03.2015р. за договором №CNL-B00/281/2006 від 11.12.2006р. на дату 01.08.2012р. відсутні будь-які операції, що не узгоджується з даними меморіальних ордерів (№261826, №252938, №257883 від 01.08.2012р.) та виписок по рахункам НОМЕР_6, НОМЕР_7;

- встановлено затримки розподілу сплачених коштів (частини сплачених коштів) у дату внесення платежу на погашення, починаючи з 30.06.2006р., що свідчить про утримання з Позичальника додаткових нарахувань по відсотках, які збільшують фактичну вартість кредиту;

- розміри пені, зазначені у розрахунках заборгованості та у розгорнутих розрахунках заборгованості за договорами №CNL-B00/095/2006 від 08.06.2006р. та №CNL-B00/281/2006 від 11.12.2006р., не узгоджуються між собою та документально не обґрунтовані.

6. За даними п.3 Частини №1 кредитного договору №CNL-B00/095/2006 від 08.06.2006р. процентна ставка за користування кредитом становить 11,00%. В межах наявних матеріалів, сукупна вартість кредиту у процентному значенні (реальна процентна ставка) та сукупна вартість кредиту у грошовому виразі (абсолютне значення подорожчання кредиту) за кредитним договором №CNL-B00/095/2006 від 08.06.2006р. (в т.ч. додатком №1 до нього) не визначені.

За результатами експертизи, в межах наявних матеріалів, встановлено:

- сукупна вартість кредиту у процентному значенні (реальна процентна ставка) на момент укладення кредитного договору №CNL-B00/095/2006 від 08.06.2006р. складає 11,85% та є вищою від визначених договором процентів за користування кредитом;

- сукупна вартість кредиту в грошовому вираженні (абсолютне значення подорожчання кредиту) на момент укладання кредитного договору №CNL-B00/095/2006 від 08.06.2006р. складає 43116,11 дол.США.

За даними п.3 Частини №1 кредитного договору №CNL-B00/281/2006 від 11.12.2006р. процентна ставка за користування кредитом становить 12,99%. В межах наявних матеріалів, сукупна вартість кредиту у процентному значенні (реальна процентна ставка) та сукупна вартість кредиту у грошовому виразі (абсолютне значення подорожчання кредиту) за кредитним договором №CNL-B00/281/2006 від 11.12.2006р. не визначені.

За результатами експертизи, в межах наявних матеріалів, встановлено:

- сукупна вартість кредиту у процентному значенні (реальна процентна ставка) на момент укладення кредитного договору №CNL-B00/281/2006 від 11.12.2006р. складає 14,00% та є вищою від визначених договором процентів за користування кредитом;

- сукупна вартість кредиту в грошовому вираженні (абсолютне значення подорожчання кредиту) на момент укладання кредитного договору №CNL-B00/281/2006 від 11.12.2006р. складає 14540,42дол.США.

7. В межах наявних матеріалів, бухгалтерський облік в банку містить неузгодженості щодо відображення операцій за кредитним договором №CNL-B00/095/2006 від 08.06.2006р. станом на 02.03.2015р. та №CNL-B00/281/2006 від 11.12.2006р. станом на 03.03.2015р., а саме:

- оформлення виписок щодо відображення операцій за договорами №CNL-B00/095/2006 від 08.06.2006р. та №CNL-B00/281/2006 від 11.12.2006р. не відповідає вимогам Постанови Правління НБУ №254 від 18.06.2003р. (в т.ч. відсутні, номери рахунків-кореспондентів, номери документів щодо операцій та ін.), тому не видається за можливе ідентифікувати (підтвердити) більшість операцій (в т.ч. надходження, перерахування, списання) по рахункам і їх кореспонденцій (з рахунками-кореспондентами);

- операції у меморіальних ордерах від 30.07.2012р. та 01.08.2012р. з використанням НОМЕР_3 щодо погашення заборгованості (за простроченим основним боргом та простроченими відсотками) не відображено Банком 30.07.2012р. та 01.08.2012р. у виписці по рахунку НОМЕР_3;

- встановлена невідповідність відображення (оформлення) в бухгалтерському обліку (у виписках по рахунках НОМЕР_4, НОМЕР_5, НОМЕР_2) операцій надання кредиту нормативним документам та в меморіальних ордерах за договорами №CNL-B00/095/2006 від 08.06.2006р. та №CNL-B00/281/2006 від 11.12.2006р.;

- оформлення операцій з погашення заборгованості за меморіальними ордерами від 30.07.2012р. та від 01.08.2012р. не відповідає даним у виписках за рахунками НОМЕР_6, НОМЕР_7, а саме «Дебет» рахунку (НОМЕР_3) у меморіальних ордерах, не відповідають «Дебету» рахунків (НОМЕР_8) у виписках, у зв'язку з чим зарахування коштів на погашення має суперечливі та неузгодженні дані, що відображає подвійний облік вищезазначених операцій (докладно див. Таблицю 5 експертизи);

- за даними виписки по рахунку НОМЕР_3 та розгорнутого розрахунку заборгованості станом на 03.03.2015р. за договором №CNL-B00/281/2006 від 11.12.2006р. на дату 01.08.2012р. відсутні будь-які операції, що не узгоджується з даними меморіальних ордерів (№261826, №252938, №257883 від 01.08.2012р.) та виписок по рахункам НОМЕР_6, НОМЕР_7;

- встановлено затримки розподілу сплачених коштів (частини сплачених коштів) у дату внесення платежу на погашення, починаючи з 30.06.2006р., що свідчить про утримання з Позичальника додаткових нарахувань по відсотках, які збільшують фактичну вартість кредиту;

- розміри пені, зазначені у розрахунках заборгованості та у розгорнутих розрахунках заборгованості за договорами №CNL-B00/095/2006 від 08.06.2006р. та №CNL-B00/281/2006 від 11.12.2006р., не узгоджуються між собою та документально не обґрунтовані.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що за таких обставин аналіз вищевказаного висновку експерта свідчить про те, що представником позивача не доведено та не спростовано перед судом переконливість доводів, в обґрунтування своїх вимог щодо позову.

Із даним висновком суду апеляційний суд не погоджується.

Відповідно до частини першої, другої, третьої та п'ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно гуртуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права з дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване судове рішення не відповідає.

У своєму рішенні суд першої інстанції вірно вказав на те, що

Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У відповідності до вимог ст.110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

При перевірці й оцінці експертного висновку суд повинен з'ясувати; достатність поданих експертові об'єктів дослідження; повноту відповідей на порушені питання та їх відповідність іншим фактичним даним; узгодженість між дослідницькою частиною та підсумковим висновком експертизи; обґрунтованість експертного висновку та його узгодженість з іншими матеріалами справи.

Проте в порушення вказаних процесуальних норм, суд першої інстанції не дав належної правової оцінки доводам сторін і наданим сторонами доказам в їх сукупності.

На доведення перед судом обставин, якими позивач АТ «ОТП Банк» (далі - Банк) обґрунтовує свої вимоги, Банком були надані кредитні договори з усіма додатковими угодами та графіками платежів, які невід'ємними частинами кредитних договорів. Валютні меморіальні ордери та меморіальні ордери по всім операціям за кредитними договорами, які в силу приписів п. 1.10., п. 4.2., п. 4.4., 4.6., п. 4.8. Положення про організацію операційної діяльності в банках України (в редакції на час укладення спірних договорів), затвердженого Постановою правління НБУ від 18 червня 2003 року № 254 «Про затвердження Положення про організацію операційної діяльності в банках України» (Надалі-Положення) є первинними документами. Виписки по рахунках, які згідно п. 1.10., п. 5.1., п. 5.3., п. 5.4., п. 5.5. Положення є рахунком аналітичного обліку операцій з клієнтом банку, що здійснюється відповідно до укладених між банком і клієнтом договорів і є регістратором аналітичного обліку, що вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня. При цьому особових рахунків здійснюється баком самостійно залежно від можливостей програмного забезпечення. При цьому визначено обов'язкові реквізити, які особові рахунки повинні містити. Виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Відповідно до п. 5.13. Положення суми, що відображені за рахунками аналітичного обліку, мають відповідати сумам, що відображені за рахунками синтетичного обліку. Перевірка відповідності даним (оборотів та залишків) за рахунками аналітичного обліку даним (оборотам і залишкам) за відповідними рахунками синтетичного обліку здійснюється за допомогою програмного забезпечення шляхом порівняння інформації за дебетом і кредитом цих рахунків.

Відомості, що були відображені в меморіальних ордерах, регістрах синтетичного та аналітичного обліку додатково були відображені та узагальнені у наданих позивачем розширених розрахунках заборгованості за кредитними договорами.

Суд першої інстанції не звернув увагу, що сторони у справі додатковими договорами вносили зміни та доповнення до Кредитних договорів.

Так, з п. 3.1.наданого Додаткового договору № 6 від 26 травня 2014 року (а.с. 52-54 т.1) до Кредитного договору №CNL-B00/095/2006 від 26.05.2014р встановлено, що сторони домовились, що у випадку виникнення розбіжностей між положеннями Кредитного договору та цього Додаткового договору, положення цього Додаткового договору підлягають пріоритетному застосуванню, якщо інше не передбачено умовами цього Додаткового договору. Додатком №1 (графік платежів) до Додаткового договору було визначено, що станом на 26.05.2014 року розмір заборгованості за Кредитним договором 1 становить 35 797,51 дол. США. Дана сума має виплачуватися щомісячними платежами разом з нарахованими відсотками до 07.06.2019 року.

Пунктом 3.1. Додаткового договору № 6 від 26 травня 2014 року (а.с. 86-88 т.1) до Кредитного договору №CNL-B00/281/2006 від 26.05.2014р встановлено, що сторони домовились, що у випадку виникнення розбіжностей між положеннями Кредитного договору та цього Додаткового договору, положення цього Додаткового договору підлягають пріоритетному застосуванню, якщо інше не передбачено умовами цього Додаткового договору. Додатком №1 (графік платежів) до Додаткового договору було визначено, що станом на 26.05.2014 року розмір заборгованості за Кредитним договором 2 становить 13 750,43 дол. США. Дана сума має виплачуватися щомісячними платежами разом з нарахованими відсотками до 10.12.2019 року. Проте станом на 03.03.2015 року (день нарахування пред'явленої у позові заборгованості) ОСОБА_3 було сплачено 432,03 дол. США, що підтверджується меморіальними ордерами від 24.11.2014, 23.12.2014, 21.01.2015 року. У зв'язку з наведеним розмір заборгованості, встановлений графіком платежів від 26.05.2014 року зменшився з 13 750,43 дол. США до 13 318,40 дол. США (13 750,43 - 432,03 = 13 318,40).

Отже, поза увагою суду першої інстанції залишилася та обставина, що сторони Кредитних договорів №CNL-B00/095/2006 від 26.05.2014р та №CNL-B00/281/2006 від 26.05.2014р фіксували розмір заборгованості та встановлювали графік платежів Додатковими угодами. Зміст Додаткових угод свідчить про те, що сторони визнали розмір заборгованості за Кредитними договорами, встановили порядок погашення такої заборгованості та в силу ст. 204 ЦК України такі Додаткові договори є правомірними.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 31 жовтня 2018 року підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

Оскільки апеляційна скарга та позовні вимоги підлягають задоволенню, в силу ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_3 на користь позивача слід стягнути суму сплаченого судового збору у суді першої інстанції у розмірі 3 654 грн., та суму сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 5 481 грн. 00 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «ОТП Банк» задовольнити.

Рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 31 жовтня 2018 року скасувати і ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги Акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: ОСОБА_4, про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, (адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1, РНОКПП: НОМЕР_1) на користь Акціонерного товариства «ОТП Банк» (адреса місця знаходження: 01033, м. Київ, вул. Жилянська, 43, ) заборгованість за кредитним договором № CNL-B00/095/2006 від 08 червня 2006 року станом на 02 березня 2015 року у розмірі 37 537, 13 (тридцять сім тисяч п'ятсот тридцять сім) дол. США, 13 центів, що складається з: 35 797,51 дол. США - заборгованість по тілу кредиту, 1 739,62 дол. США - заборгованість по нарахованим відсоткам, а також 244,04 грн. нарахованої пені;

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, (адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1, РНОКПП: НОМЕР_1) на користь Акціонерного товариства «ОТП Банк» (адреса місця знаходження: 01033, м. Київ, вул. Жилянська, 43, ) заборгованість за кредитним договором № CNL-B00/281/2006 від 11 грудня 2006 року станом на 03 березня 2015 року у розмірі 13 988, 93 (тринадцять тисяч дев'ятсот вісімдесят вісім) дол. США, 93 центи, що складається з: 13 318,40 дол. США - заборгованість по тілу кредиту, 670,53 дол. США - заборгованість по нарахованим відсоткам, а також 92,93 грн. нарахованої пені;

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, (адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1, РНОКПП: НОМЕР_1) на користь Акціонерного товариства «ОТП Банк» (адреса місця знаходження: 01033, м. Київ, вул. Жилянська, 43, ) суму сплаченого судового збору у суд першої інстанції у розмірі 3 654 грн., та суму сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 5 481 грн. 00 коп.

Постанова набирає законної сили із дня її прийняття.

Касаційна скарга на постанову може бути подана до Верховного Суду протягом тридцяти днів із дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 15 лютого 2019 року.

Головуючий: Войтко Ю.Б.

Судді: Міхасішин І.В.

Стадник І.М.