Єдиний унікальний номер № 616/664/19
Провадження № 2/616/229/19
«23» грудня 2019 року Великобурлуцький районний суд
в складі: головуючого - судді РИКОВА М.І.
судового засідання ШЕГДИ В.М.
позивача не з`явилась
відповідача не з`явився
справа № 616/664/19,
розглянувши у судовому засіданні в залі суду в смт. Великий Бурлук справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, зареєстрованого Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, 24 квітня 2015 року, актовий запис № 460 та про стягнення судових витрат, які складаються з судового збору в розмірі 768 грн 40 к. та витрат на правову допомогу в розмірі 3 000 грн 00 к.
На обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначила, що від шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач зазначає, що спільне життя між сторонами не склалось. Відповідач не надавав належної матеріальної допомоги сім`ї, не займався вихованням дитини, проявляв неповагу до позивача та вчиняв сварки. У зв`язку з чим позивач звернулася до суду та просить розірвати шлюб між сторонами.
Відповідно до п.1 ч.4 ст.274 ЦПК України, в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів та поділ майна подружжя.
Таким чином, справа має бути розглянута в порядку загального позовного провадження, з обов`язковим проведенням підготовчого провадження, відповідно до ст.ст.189,196 ЦПК України, тому суд проводить підготовче засідання.
Ухвалою Великобурлуцького районного суду Харківської області від 12 листопада 2019 року було відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.
04 грудня ухвалою суду підготовче провадження закрито та призначено справу до розгляду по суті.
Позивач ОСОБА_1 про час та місце розгляду даної справи була повідомлена належним чином, судову повістку отримала особисто 07.12.2019 р. (а.с.32), на адресу суду надала заяву, в якій просила справу розглядати без її участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. У разі неявки відповідача у судове засідання просила прийняти заочне рішення(а.с.25).
Відповідач ОСОБА_2 в підготовче засіданні та в судове засідання по розгляду справи по суті не з`явився з невідомих суду причин, у встановлений судом строк належним чином був повідомлений про розгляд справи, на його адресу були направлені судові повістки. Судові повістки отримував, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.24,31). В порушення вимог ч.3 ст.131 ЦПК України про причини неявки суд не повідомив. Заяв чи клопотань, а також заперечень від ОСОБА_2 станом на 23 грудня 2019 року на адресу суду не надходило.
Згідно ч.3 ст.131 ЦПК України у разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.
Згідно зі ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
На підставі ухвали Великобурлуцького районного суду Харківської області від 23 грудня 2019 року проведено заочний розгляд даної справи згідно з вимогами ст.ст.280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України»).
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступних підстав.
Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 24 квітня 2015 року уклали шлюб, який зареєстровано Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 460 (а.с.08).
Від шлюбу подружжя має неповнолітню дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.09).
Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя, а згідно зі ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інтереси неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя.
Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Судом встановлено, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені, шлюб існує лише формально. Позивач в своїй письмовій заяві підтримала позовні вимоги та просила розірвати шлюб, при цьому зазначила, що не заперечує проти прийняття заочного рішення у справі у разі неявки відповідача. Відповідач про розгляд справи був повідомлений належними чином, але жодних заяв чи клопотань від нього на адресу суду не надходило, що вказує на байдужість відповідача щодо збереження шлюбу з позивачем. В зв`язку з цим суд вважає, що вжиття заходів щодо збереження сім`ї не може дати позитивного результату та буде суперечити інтересам сторін і впливати на їх психоемоційний стан, а тому шлюб слід розірвати.
Виходячи із змісту ч.3 та ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.
Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст.110 СК України).
Оскільки позивач в письмовій заяві наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.
За ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них або інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Відповідач про розгляд справи повідомлений належним чином, будь - яких заяв чи заперечень щодо вимог позивача до суду від ОСОБА_2 не надходило.
За таких обставин суд дійшов висновку, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б її інтересам, а тому, згідно із ч.1 ст.110, ст.112 СК України, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підлягає розірванню.
Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.
Згідно з ч.3 ст.115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.
Також позивач в позовній заяві просила стягнути з відповідача на її користь витрати на правничу допомогу в розмірі 3 000 грн 00 к., які складаються з 1 000 грн 00 к. - за надання консультацій та складання позовної заяви, та 2 000 грн 00 к.- за участь адвоката в судовому розгляді справи.
Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України витрати пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Відповідно до ст.30 Закону України «Про адвокатуру», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Статтею 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язані зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою: 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.
При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін..), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування в справі, що свідчить про те, що витрати на правову допомогу повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.
На підтвердження понесення позивачем ОСОБА_1 витрат на правову допомогу надано ордер серія ХВ № 1139, квитанцію - угоду № 22 від 19.08.2019 року за надання правової допомоги і надання консультацій, складання позовної заяви, участь при розгляді справи Лазебним Ю.О . Гонорар адвоката за вказані послуги становить 3 000 грн 00 к.
Оскільки адвокат Лазебний Ю.О. при розгляді вказаної справи участі в судових засіданнях не приймав, однак надавав позивачеві правову допомогу, складав позовну заяву про розірвання шлюбу, тому, з урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення судових витрат, пов`язаних з наданням адвокатом правової допомогою підлягають частковому задоволенню, а саме: на користь ОСОБА_1 необхідно стягнути документально підтверджені процесуальні витрати в розмірі 1 000 грн 00 к. В іншій частині слід відмовити за недоведеністю. Суд зазначає, що справа розглядалась за відсутності сторін та представник позивача участі в розгляді справи не брав.
Як вбачається з оригіналу квитанції № 77 від 19 серпня 2019 року, позивач при подачі позовної заяви про розірвання шлюбу сплатила судовий збір в розмірі 768 грн 40 к. (а.с.02).
Оскільки позов задоволений повністю, тому суд приходить до висновку щодо стягнення судових витрат по сплаті судового збору в розмірі 768 грн 40 к., у відповідності до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача. При цьому судом враховується, що вказана справа була розглянута по суті, тому не можуть бути застосовані приписи ч.1 ст.142 ЦПК України.
Керуючись ст.ст. 24, 104, 105, 110, СК України, ст.ст. 12, 13, 259, 263, 264-265, 280-282 ЦПК України, районний суд,-
Позов ОСОБА_1 - задовольнити.
Шлюб, зареєстрований 24 квітня 2015 року Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 460 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - розірвати.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Рублене Великобурлуцького району Харківської області на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки с. Рублене, Великобурлуцького району, Харківської області, реєстраційний номер картки платника податків - НОМЕР_1 сплачений нею при подачі позовної заяви судовий збір у розмірі 768 грн 40 к. та витрати на правову допомогу - за надання консультацій та складання позовної заяви в сумі 1 000 грн 00 к., а всього 1 768 (одна тисяча сімсот шістдесят вісім) грн 40 к.
В іншій частині стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Великобурлуцький районний суд Харківської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженка с. Рублене Великобурлуцького району Харківської області, реєстраційний номер картки платника податків - НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець с. Рублене Великобурлуцького району Харківської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1

Повний текст рішення виготовлено та підписано 23 грудня 2019 року.

Головуючий - Суддя Великобурлуцького районного суду

Харківської області М.І.РИКОВ