Справа № 308/3793/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 грудня 2019 року місто Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:
головуючого судді - Лемак О.В.,
за участю секретаря судового засідання - Сухан Н.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Ужгороді у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -
ОСОБА_1 звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовом до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів.
У позовній заяві позивач посилається на те, що 25.10.2003 року між нею та ОСОБА_2 відділом реєстрації актів громадянського стану Ужгородського міського управління юстиції було зареєстровано шлюб, про що в книзі реєстрації актів зроблено відповідний запис № 743.
Вказує, що від даного шлюбу у них з відповідачем народилися діти ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ).
Зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки, за час перебування у шлюбі через різні погляди на життя виникали постійні непорозуміння та сварки, котрі повторювалися неодноразово.
Також вказує, що рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01.02.2019 р. по справі № 308/1566/18 позов про розірвання шлюбу задоволено, шлюб розірвано, неповнолітніх дітей ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) залишено на вихованні матері ОСОБА_1 .
Однак, стверджує, що як до моменту розлучення, так і після винесення судом рішення відповідач у справі, їй допомогу на дітей не надає, фактично самоусунувшись від виконання покладених на нього законом обов`язків.
Пояснює, що відповідач, відповідно до наявної в неї інформації, не має постійного заробітку, що виключає можливість призначення аліментів у відсотках від доходу.
Стверджує, що оскільки батьки мають рівні обов`язки щодо забезпечення понесення витрат на дітей, а мінімальний розмір таких витрат складає 3 835 грн. на кожну дитину, просить суд стягнути з відповідача розмір аліментів в розмірі 70 % від мінімально встановленого законом фактичного розміру прожиткового мінімуму, а саме: на ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) 4 005 грн. х 70 % = 2803,50 грн. та на ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) 4 005 грн. х 70 % = 2803,50 грн. Всього 5 607,00 грн. на двох дітей.
На підставі вищевикладеного просить суд:
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти в розмірі 5607,00 грн. щомісяця на утримання дитини ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ).
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти в розмірі 5607,00 грн. щомісяця на утримання дитини ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ).
Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.
Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21.05.2019 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, однак 26.12.2019 року подала через канцелярію суду заяву про розгляд справи без її участі. В заяві зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити.
Відповідач - ОСОБА_2 у судове засідання повторно не з`явився, хоча про час там місце судового засідання був повідомлений належним чином, в порядку передбаченому ч. 11 ст. 128 ЦПК України, відзиву на позовну заяву не подав, причини неявки суду не відомі, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходило.
У відповідності до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відтак, суд розглядає справу відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України заочно на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступних висновків.
Як вбачається з матеріалів справи, 01.02.2019 року рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області (справа № 308/1566/18) шлюб зареєстрований 25.10.2003 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Ужгородського міського управління юстиції Закарпатської області, за актовим записом № 743 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано. Неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 залишено проживати при матері ОСОБА_1 .
Судом встановлено, що від даного шлюбу у сторін народилося двоє дітей: син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується, наявною в матеріалах справи, копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 30.03.2005 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області та син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується, наявною в матеріалах справи, копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 04.04.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області, батьками яких записані ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
За змістом ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20.11.1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року № 789-XІІ) держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження.
Крім того, у відповідності до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини та ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей.
Згідно з ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Положенням ч. 1 ст. 182 СК України передбачені обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів.
За правилами ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі регламентовано ст. 184 СК України.
Як встановлено судом, спільні діти сторін перебувають на утриманні позивачки. Зі змісту позовної заяви вбачається, що відповідно до наявної в позивачки інформації, відповідач не має постійного заробітку, що виключає можливість призначення аліментів у відсотках від доходу.
При визначенні розміру аліментів суд враховує майновий стан позивача, вік дитини, матеріальне становище платника аліментів (відповідача), який є особою працездатного віку, відсутність у матеріалах справи даних про наявність у нього аліментних зобов`язань та інших утриманців, а також вимоги норми ч. 2 ст. 182 СК України, згідно з якою розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж п`ятдесят відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Враховуючи викладене, а також беручи до уваги рівність обов`язку батьків щодо утримання дітей, суд приходить до висновку, що в силу вимог ст. 180 СК України, з відповідача слід стягнути на користь позивача аліменти на їхніх спільних дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі у розмірі 2000,00 грн. щомісячно на кожну дитину і до досягнення ними повноліття.
Беручи до уваги, що згідно зі ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» з 01.01.2019 року установлено прожитковий мінімум на дітей віком до від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень, то така сума аліментів, на думку суду, повинна забезпечити дітей хоча б найнеобхіднішим.
Розмір аліментів, визначений судом, відповідатиме принципам розумності та справедливості. При цьому, суд зазначає, що сторони не позбавлені права в подальшому, відповідно до положень ст. 192 СК України, ставити питання про зміну розміру аліментів.
Таким чином, з огляду на вищенаведені обставини суд вважає, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає до часткового задоволення.
При цьому, оскільки позов пред`явлений 03.04.2019 року, то в силу вимог ч. 1 ст. 191 СК України аліменти слід стягувати із цієї дати, а на підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.
Водночас, за змістом статті 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі, передбаченому статтею 4 Закону України «Про судовий збір».
Керуючись ст. ст. 4, 13, 76, 80, 81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 273, 274, 279, 354, 355, 430 ЦПК України, ст. ст. 7, 180-184, 191 СК України, суд,
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на утримання дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі у розмірі 2000,00 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи із 03.04.2019 року і до досягнення ними повноліття.
Допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.
Визначений розмір аліментів у твердій грошовій сумі підлягає індексації відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».
В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь держави судовий збір в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Дата складення повного тексту рішення - 26 грудня 2019 року.

Головуюча О.В. Лемак