Справа № 600/502/17
Справа № 2/600/45/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2019 року смт. Козова

Козівський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючої судді Гриновець О.Б.,

з участю: секретаря судового засідання Фещак Г.М.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Козова цивільну справу за позовом управління праці та соціального захисту населення Козівської районної державної адміністрації Тернопільської області до ОСОБА_2 про відшкодування зайво нарахованої субсидії, -

в с т а н о в и в :

управління праці та соціального захисту населення Козівської районної державної адміністраціїТернопільської області (надалі Управління) звернулося в суд із вказаним позовом, з підстав, викладених у позовній заяві.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідачу було призначено субсидію на період з жовтня 2015 року по грудень 2015 року, сукупний розмір якої становить 8305,8 грн., за період з січня 2016 року по квітень 2016 року, сукупний розмір якої становить 14279,61 грн. та за період з травня 2016 року по грудень 2016 року, сукупний розмір якої становить 9285,45 грн. в загальній сумі 23565,06 грн. Проведеною в Управлінні ревізією окремих питань законності призначення нарахування та виплати усіх видів соціальної допомоги, пільг, субсидій, компенсацій та інших виплат, які здійснюються за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів за період з 01.06.2015 року по 31.12.2016 року та окремих питань з 01.01.2014 року (за результатами якої був складений акт ревізії №04-22/4 від 05.04.2017 року) встановлено, що ОСОБА_2 для призначення йому субсидій на вказаний вище період не повідомив Управління про купівлю транспортного засобу, вартість якого перевищує 50000,00 грн., в результаті чого йому надмірно виплачена така субсидія. Відтак, на думку позивача, відповідач незаконно отримував за згадані періоди субсидію, а тому, з врахуванням того, що останній добровільно відмовився повернути незаконно отримані кошти, просить стягнути з відповідача 23565,06 грн.

Ухвалою судді Козівського районного суду Тернопільської області від 12.06.2017 року відкрито провадження у справі та призначено попереднє судове засідання (а.с.25).

Ухвалою Козівського районного суду Тернопільської області від 26.02.2018 року, у відповідності до положень п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України, провадження у справі зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання удаваним договору купівлі-продажу транспортного засобу від 19.05.2015 року (а.с.47).

30.07.2018 року ухвалою Козівського районного суду Тернопільської області постановлено поновити провадження у справі (а.с.48).

Ухвалою Козівського районного суду Тернопільської області від 12.03.2019 року провадження у справі зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання удаваним договору купівлі-продажу транспортного засобу від 19.05.2015 року (а.с.79).

16.07.2019 року ухвалою Козівського районного суду Тернопільської області постановлено поновити провадження у справі (а.с.84).

Ухвалою Козівського районного суду Тернопільської області від 03.12.2019 року постановлено закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті (а.с.100).

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, надавши пояснення аналогічні доводам, викладеним в позовній заяві.

Відповідач та його представник у судове засідання не з`явилися, однакчерез канцелярію суду останній подав заяву, згідно якої просить здійснювати розгляд справи у його відсутності та відмовити у задоволені позовних вимог позивача, у зв`язку з тим, що транспортний засіб не був придбаний ОСОБА_2 , а такий був йому подарованим, як встановлено рішенням Козівського районного суду Тернопільської області від 14.05.2019 року (а.с.101).

Заслухавши думку представника позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що рішеннями Управління від 19.10.2015 року, 01.02.2016 року, 12.05.2016 року, 29.03.2016 року, 26.09.2016 року відповідачу призначено субсидію у сукупності на період із жовтня 2015 року по грудень 2016 року на загальну суму 23565,06 грн. (а.с.10-11, 16, 19-21).

Обґрунтовуючи заявлену позовну вимогу позивач покликається на те, що відповідач у період виплати йому субсидій не повідомив про купівлю транспортного засобу, вартість якого перевищує 50000,00 грн., а відтак, не мав права на призначення йому субсидії та отримання такого виду соціальної допомоги. При цьому, позивач покликався також і на відповідний договір купівлі-продажу транспортного засобу, укладений ніби-то між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 ..

На підтвердження зазначених обставин позивачем подано витяг з акту ревізії окремих питань законності призначення, нарахування та виплати усіх видів соціальної допомоги, пільг, субсидій, компенсацій та інших виплат, що здійснюються за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів в Управлінні праці та соціального захисту населення Козівської РДА за період з 01.06.2015 року по 31.12.2016 року та окремих питань з 01.01.2014 року від 05.04.2017 року №04-22/4, яка проводилась Управлінням західного офісу Держаудитслужби в Тернопільській області, яким, на переконання позивача, підтверджується факт купівлі відповідачем транспортного засобу, а відтак і незаконності отримання субсидії (а.с.4-7).

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При цьому, ч.7 цієї ж статті встановлено, що суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

При доказуванні сторонами тих чи інших обставин суд повинен враховувати та перевіряти належність і допустимість тих чи інших доказів.

Зокрема, ч.2 ст.78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Крім того, відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Факт придбання відповідачем автомобіля, а відтак незаконність отримання ним субсидії позивач підтверджує лише витягом з акту ревізії окремих питань законності призначення, нарахування та виплати усіх видів соціальної допомоги, пільг, субсидій, компенсацій та інших виплат, що здійснюються за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів в Управлінні праці та соціального захисту населення Козівської РДА за період з 01.06.2015 року по 31.12.2016 року та окремих питань з 01.01.2014 року від 05.04.2017 року №04-22/4.

На підставі системного аналізу норм ЦК України, слід вказати, що факт набуття особою тієї чи іншої речі у власність повинен підтверджуватися тим чи іншим правочином, на підставі якого, в тому числі, здійснюється і реєстрація (визнання) державою права власності на певні об`єкти цивільний правовідносин (зокрема, нерухомі речі, автомобілі і т.д.).

Таким чином, суд дійшов до висновку, що факт купівлі відповідачем автомобіля за ту чи іншу суму повинен би був бути підтверджений відповідним договором купівлі-продажу такого автомобіля.

При цьому, суд відхиляє доводи позивача про укладення такого договору купівлі-продажу транспортного засобу Volkwagen Passat, 1989 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , оскільки рішенням Козівського районного суду Тернопільської області від 14.05.2019 року у справі №600/675/18 (провадження №2/600/236/2019) за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання правочину удаваним ухвалено визнати договір купівлі-продажу транспортного засобу Volkswagen Passat, 1989 року випуску, номер шасі НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у формі довідки-рахунку серії ААЕ № 37939 від 19 травня 2015 року, виданої товариством з обмеженою відповідальністю «Сервіс-Надзбруччя» на ім`я ОСОБА_4 - удаваним правочином, вчиненим з метою приховування іншого правочину, а саме договору дарування.

Таким чином, будь-яких інших доказів на підтвердження факту купівлі відповідачем будь-якого автомобіля у період зазначений позивачем, окрім витягу з акту ревізії №04-22/4 від 05.04.2017 року, позивачем не подано, як не подано, на підставі ч.1 ст.84 ЦПК України, і будь-яких клопотань про неможливість самостійно надати інші докази на підтвердження цієї обставини.

При цьому, подану позивачем відповідь територіального сервісного центру №6142 регіонального сервісного центру МВС в Тернопільській області №31/19-2/83 від 27.03.2017 року, надану «Начальнику управління західного офісу держаудитслужби в Тернопільській області Є.Р.Держерука» суд відхиляє як доказ купівлі відповідачем у вказаний період автомобіля, оскільки представником позивача не представлено під час розгляду справи оригіналу такої відповіді, і така по суті не є допустимим доказом.

На підставі вказаного, суд вважає, що витяг з акту ревізії окремих питань законності призначення, нарахування та виплати усіх видів соціальної допомоги, пільг, субсидій, компенсацій та інших виплат, що здійснюються за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів в управлінні праці та соціального захисту населення Козівської РДА за період з 01.06.2015 року по 31.12.2016 року та окремих питань з 01.01.2014 року від 05.04.2017 року №04-22/4 та відповідь територіального сервісного центру №6142 регіонального сервісного центру МВС в Тернопільській області №31/19-2/83 від 27.03.2017 року не можуть бути допустимими доказом, в розумінні ст.78 ЦПК України, на підтвердження факту купівлі відповідачем автомобіля і наявність лише цих доказів не є достатнім, згідно ст.80 ЦПК України, для того, аби дійти висновку про те, що він здійснював таку покупку у зазначений позивачем період.

Представником позивача наявність обставин, визначених п.п.5, 20 Положення про порядок призначення житлових субсидій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №848 від 21.10.1995 року, які б підтверджували незаконність отримання відповідачем субсидії, під час розгляду справи, всупереч вказаних вище норм ЦПК України, не доведена, доказів про те, що такі існували суду не надано.

Відтак, суд дійшов до висновку, що позов управління праці та соціального захисту населення Козівської РДА Тернопільської області є необґрунтованим та безпідставним і відповідні позовні вимоги не можуть бути задоволені.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.10, 12, 13, 76-81, 141, 247, 258-259, 263-265, 273 ЦПК України, -

ухвалив:

в задоволенні позову управління праці та соціального захисту населення Козівської районної державної адміністрації Тернопільської області до ОСОБА_2 про відшкодування зайво нарахованої субсидії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції, з врахуванням вимог п.15.5 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач Управління праці та соціального захисту населення Козівської районної державної адміністрації Тернопільської області; місцезнаходження: вул. Грушевського, 13а, смт. Козова, Тернопільська область; .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; зареєстроване у встановленому порядку місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ; дані паспорта: серія НОМЕР_4 , виданий Козівським РВ УМВС України в Тернопільській області 20.06.1996 року.

Повний текст судового рішення виготовлено та підписано 23.12.2019 року.

Суддя О.Б.Гриновець