КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

24 грудня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах: головуючого Сліпченка О.І., Сушко Л.П., Гуля В.В.

за участю секретаря: Пітенко І.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 15 серпня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання заповіту недійсним.

Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд,-

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2017 року ОСОБА_2 звернувся з вищевказаним позовом, який обгрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його рідна тітка ОСОБА_3 .

У померлої, крім позивача, інших родичів не було.

Вказував, що він є спадкоємцем другої черги за правом представлення після смерті свого батька - рідного брата померлої ОСОБА_3 .

Вважаючи, що ОСОБА_3 не складала заповіт на користь ОСОБА_1 , що був посвідчений у Требухівській сільській раді Броварського району 29 грудня 2003 року та зареєстрований в спадковому реєстрі 03 жовтня 2017 року за №61323424, просив визнати його недійсним

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 15 серпня 2019 року позов задоволено повністю.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, яку обґрунтовано тим, що місцевий суд неповно з`ясував обставини справи та не надав оцінку наявним доказам, неправильно застосував норми матеріального права та допустився порушення норм процесуального права.

Зауважує, що суд виніс рішення за відсутності відповідача, а тому вважає, що було порушено норми процесуального права.

Зазначає, що суд першої інстанції долучив до справи докази, які на його думку одержані з порушенням порядку встановленого законом.

Відзив на апеляційну скаргу у визначений судом строк не надходив.

У судовому засіданні представник відповідача - адвокат Огійчук О.А. підтримав позицію апеляційної скарги, а представник позивача - адвокат Кучер В.М. виступив проти її задоволення, зауважуючи, що матеріали справи містять належні докази на підтвердження позовних вимог.

Апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно вимог ст. 263 ЦПК України, - судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами;

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів

3) показань свідків.

Згідно зі ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення відповідає в повній мірі.

Задовольняючи позов, місцевий суд виходив з того, що ОСОБА_3 не підписувала заповіт, крім того він належним чином не зареєстрований, а тому підлягає визнанню недійсним.

Колегія суддів погоджується із вказаним висновком з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рідна тітка позивача, як вбачається з матеріалів справи.

29 вересня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_3 (а.с. 91, т.1).

29 вересня 2017 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 зареєструвала спадкову справу №4/2017.

Зі змісту заповіту вбачається, що він складений 29 грудня 2003 року від імені ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) та посвідчений секретарем виконавчого комітету Требухівської сільської ради Броварського району Київської області ОСОБА_5, зареєстрований в реєстрі за № 674, ОСОБА_3 на випадок своєї смерті здійснила розпорядження за яким все майно де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом буде мати право заповіла ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . (а.с. 100, т.1).

11 жовтня 2017 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_3 . (а.с. 107, т.1).

Позивач є племінником померлої ОСОБА_3

25 липня 2018 року адвокат Кучер В.М. направив на адресу Требухівської сільської ради Броварського району Київської області адвокатський запит, просив надати копії документів, щодо підтвердження проживання, тимчасового перебування, наявності майна в с. Требухів відносно ОСОБА_3 (а.с.236, т.1).

Требухівська сільська рада Броварського району Київської області листом від 27 липня 2018 року №807 повідомила про те, що ОСОБА_3 за період з 2002 року по 2017 рік не була зареєстрована та не проживала в с. Требухів Броварського району Київської області. Щодо наявності на території с. Требухів об`єктів нерухомого майна відносно ОСОБА_3 інформація в сільській раді відсутня (а.с.236а, т.1).

19 вересня 2018 року адвокат Кучер В.М. направив на адресу Требухівської сільської ради Броварського району Київської області адвокатський запит, просив надати копії сторінок реєстру для реєстрації нотаріальних дій за 2003 рік, на якій вчинено реєстраційний запис про посвідчення заповіту ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 (а.с.236б, т.1).

Требухівська сільська рада Броварського району Київської області листом від 10 жовтня 2018 року №1154 повідомила про те, шо запитувані документи було вилучено слідчим СУ ГУ НП у м. Києві Бондаренко Р.В. на підставі ухвали Шевченківського районного суду м.Києва від 07 вересня 2018 року.

В провадженні СУ ГУ НП у м. Києві перебуває кримінальне провадження №0002380 від 25 травня 2017 року щодо шахрайських дій відносно майна ОСОБА_3

26 вересня 2018 року в рамках згаданого кримінального провадження представником потерпілого ОСОБА_2 було заявлено клопотання про проведення судової-почеркознавчої експертизи належності підпису ОСОБА_3 , зокрема на заповіті (а.с. 237б т.1).

Відповідно до висновку експерта Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС від 14 червня 2019 року №17-3/740 підписи в графі "Підпис" в двох примірниках заповітів, складених від імені ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , посвідчених 29 грудня 2003 року секретарем виконавчого комітету Требухівської сільської ради Броварського району Київської області ОСОБА_5, зареєстрованого в реєстрі № 674 виконані не ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а іншою особою.(а.с.238а-242б, т.1).

З дослідницької частини висновку експерта вбачається, що при оцінці результатів порівняльного дослідження встановлено, що розбіжні ознаки стійкі, виходять за межі варіацій цих ознак у підпису ОСОБА_3 , а тому достатні для висновку про те, що досліджувані підписи від імені ОСОБА_3 в графах "Підпис" двох Заповітів виконані не ОСОБА_3 , а іншою особою. Що ж стосується відмічених збігів загальних ознак та окремих ознак, то вони несуттєві, на негативний висновок експерта не впливають та пояснюються виконанням досліджуваних підписів з попередньою технічною підготовкою, а саме перемальовуванням підписів барвною речовиною сірого кольору (ймовірно за допомогою графічного олівця) з наступним наведенням підписів барвною речовиною синього кольору з подальшим видаленням первинних підписів шляхом механічного впливу на матеріал аркушу.

Згідно ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Частиною 2 ст. 1234 ЦК України встановлено, що право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається.

Статтею 1247 ЦК України визначено, що заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем.

Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до ч.4 ст. 207 цього Кодексу.

Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251 - 1252 цього Кодексу.

Заповіти, посвідчені особами, зазначеними у частині третій цієї статті, підлягають державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України.

Згідно ч. 2 ст. 1257 ЦК України за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

У п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що заповіт є правочином, тому на нього поширюються загальні положення про правочини, якщо у книзі шостій ЦК немає відповідного правила.

Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені чч. 1 - 3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ч.3 ст.203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 30.05.1997 "Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах", висновок експерта є доказом в цивільному процесі. Він не має наперед встановленої сили та переваги над іншими джерелами доказів, підлягає перевірці й оцінці за внутрішнім переконанням суду, яке має ґрунтуватися на всебічному, повному й об`єктивному розгляді всіх обставин справи у сукупності.

Доводи представника відповідача, щодо необхідності призначення експертизи в рамках цивільної справи та неправомірної відмови місцевого суду в задоволенні вказаного клопотання, колегія суддів відхиляє з огляду на те, що оригінали документів на підставі яких могла бути проведена експертиза уже було витребувано в рамках кримінального провадження.

Крім того в колегії суддів не має сумнівів, щодо належності та допустимості всіх сукупних доказів на підтвердження того факту, що спірний заповіт не був підписаний ОСОБА_3 , які містять матеріали справи.

Також, щодо доводів апеляційної скарги в частині оцінки висновків експертизи колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

У разі необхідності суд може призначити декілька експертиз, додаткову чи повторну експертизу.

Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом, а учасники справи можуть запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта (частини 4, 5 ст. 103 ЦПК України).

Судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду (ст.1 Закону України про "Судову експертизу").

Окрім того, відповідно до п. 3.3 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень у документі про призначення експертизи (залучення експерта) зазначаються такі дані: місце й дата винесення постанови чи ухвали; посада, звання та прізвище особи, що призначила експертизу (залучила експерта); назва суду; назва справи та її номер; обставини справи, які мають значення для проведення експертизи; підстави для призначення експертизи; прізвище експерта або назва експертної установи, експертам якої доручається проведення експертизи; питання, які виносяться на вирішення експертові; перелік об`єктів, що підлягають дослідженню (у тому числі порівняльних зразків та інших матеріалів, направлених експертові, або посилання на такі переліки, що містяться в матеріалах справи); інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Судова експертиза повинна призначатися лише для встановлення даних, які входять в предмет доказування у справі, і не може стосуватися тлумачення і застосування правових норм. Суди не повинні ставити судовому експерту питання правового характеру, які повинні вирішуватися самим судом, тобто експерту можна ставити лише питання факту, а не правової оцінки.

Матеріали справи містять висновок експерта Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС від 14 червня 2019 року.

Експерт Мацюк-Довбиш О.А. була повідомлена про відповідальність за завідомо неправдивий висновок у відповідності до ст.ст.384, 385 КК України

Доказів направлених на спростування вищезазначеного висновку матеріали справи не містять, а тому підстав для не врахування зазначеного доказу не вбачається.

Доводи, щодо неправомірності отримання зазначеного висновку представником позивача є необґрунтованим, оскільки обставини, які б вказували на порушення порядку не встановлено.

Посилання адвоката Огійчука О.А. щодо відсутності вироку суду в рамках кримінального провадження в якому було проведено експертизу, як на підставу не прийняття висновку експерта в якості доказу, не заслуговують на увагу, оскільки зазначене жодним чином не спростовує його відповідність дійсним обставинам, адже експертом було встановлено факт невідповідності підпису в спірному заповіті підпису ОСОБА_3 , а правова оцінка зазначеного надана судом.

З огляду на вищезазначене, місцевий суд вірно зазначив, що оспорюваний заповіт підлягає визнанню недійсним, оскільки ОСОБА_3 не підписувала заповіт на користь ОСОБА_1 , та крім того, заповіт зареєстрований в Журналі для реєстрації нотаріальних дій виконавчого комітету Требухівської сільської ради Броварського району Київської області, зв`язків з якою спадкодавець у відповідності до матеріалів справи не мала, а тому підстав для його посвідчення в силу вимог ст. 1251-1252 ЦК України секретарем виконавчого комітету Требухівської сільської ради не вбачається.

Відповідно до ч.1 ст 367 ЦПК Укарїин суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, розглядаючи спір повно та всебічно дослідив і оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, та прийшов до обґрунтованого висновку.

Апеляційна скарга переповнена оцінкою доказів апелянтом, при цьому не вказується, які з доказів неправомірно були судом першої інстанції не прийняті, чи досліджувались із порушенням установленого законом порядку.

Оскільки, висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, а ухвалене рішення відповідає вимогам матеріального і процесуального права, то підстави для його скасування відсутні.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 15 серпня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий

Судді: