Справа № 740/1389/18
Провадження № 2/740/40/19
РІШЕННЯ

іменем України

04 лютого 2019 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

судді Олійника В.П., за участі секретарів судового засідання Кубрак Н.М., Шадура І.Ю., позивача ОСОБА_1 та її представника-адвоката ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3, відповідача ОСОБА_4 та її представника-адвоката ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, до ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої малолітніми особами,

встановив:

Позивачем ОСОБА_1 в інтересах свого сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, заявлені вимоги до відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_7, як батьків ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_8, ОСОБА_4, як батьків ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_3, про стягнення в солідарному порядку 684 грн. 19 коп матеріальної шкоди та 10000 грн. моральної шкоди, завданих ОСОБА_6 внаслідок спричинення йому тілесних ушкоджень 06 березня 2017 року в гімназії №16 м.Ніжина. Позов обгрунтований тим, що ОСОБА_6 внаслідок побиття отримав тілесні ушкодження, кримінальне провадження щодо ОСОБА_9 та ОСОБА_10 закрите у зв»язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України. ОСОБА_6 внаслідок побиття переніс значний фізичний біль, емоційний стрес, приниження честі та гідності, поніс витрати на лікування. Шкода не відшкодована. Просить позов задовольнити.

Згідно відзиву від 07 серпня 2018 року відповідач ОСОБА_4 зазначає про передчасність подачі позову ОСОБА_1, оскільки вина ОСОБА_10 не доведена, нею подана заява до Ніжинського ВП щодо побиття її сина ОСОБА_10. Просить відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою суду від 05 вересня 2018 року за результатами підготовчого засідання справу призначено до судового розгляду.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримала, пояснивши, що ОСОБА_9 принижував її сина ОСОБА_6, ОСОБА_9 погрожував його побити, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 приходили вибачатись, але їх друзі продовжували принижувати її сина, пропозицій по відшкодуванню шкоди не було. ОСОБА_6 били ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в приміщенні школи під час перерви. Понесені витрати на лікування, комп»ютерну томографію. Дана позиція підтримана в судовому засіданні представником позивача адвокатом ОСОБА_2.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не визнала, пояснивши, що разом із ОСОБА_7, який знає про розгляд справи, є батьками ОСОБА_9, 2003 рокі народження. Діти сварились у соцмережах, ОСОБА_6 став її ображати, її син ОСОБА_9 став її захищати, її син вдарив ОСОБА_6 по губах, бійка була взаємною, син ударив 3-4 рази, ОСОБА_10 бив ОСОБА_6 руками. Приходили разом із сином до ОСОБА_1 і просили вибачення та пропонували відшкодувати шкоду.

Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні позов не визнала, пояснивши, що разом із ОСОБА_8, який знає про розгляд справи, є батьками ОСОБА_10, 2003 року народження, бійка була взаємною, спочатку із ОСОБА_6 бився ОСОБА_9, потім її син ОСОБА_10, який також отримав струс головного мозку, приходили до батьків ОСОБА_6 просити вибачення. Дана позиція підтримана в судовому засіданні представником адвокатом ОСОБА_5, яка зазначила, що вина дітей не доведена, винних осіб не встановлено, вина батьків не доведена, у доданих копіях чеків відсутні обов»язкові реквізити.

Відповідачі ОСОБА_7, ОСОБА_8 в судове засідання не з»явились без повідомлення причин.

Враховуючи надані сторонами докази суд приходить до слідуючих висновків.

Позивач ОСОБА_1 є матір»ю ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, який станом на 06 березня 2017 року мав 13-річний вік, станом на час розгляду справи-15-річний вік.

Батьками ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2, який станом на 06 березня 2017 року мав 13-річний вік, станом на час розгляду справи-15-річний вік, є відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_7.

Батьками ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_3, який станом на 06 березня 2017 року мав 13-річний вік, станом на час розгляду справи-15-річний вік, є відповідачі ОСОБА_8 та ОСОБА_4.

Постановою Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області від 31 липня 2017 року закрите кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000313 від 06 березня 2017 року, у зв»язку з відсутністю складу кримінального праовпорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, дане кримінальне провадження порушене за заявою ОСОБА_1. Під час досудового розслідування встановлено, що тілесні ушкодження ОСОБА_6 спричинені учнями 8-А класу гімназії №16 ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_3, які є малолітними особами і не досягли віку кримінальної відповідальності. Дана постанова на час розгляду справи є чинною.

Згідно копії висновку експерта від 14 березня 2017 року №50 ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, синців та саден обличчя, перелому основи першої п»ястної кістки правої кисті. Тілесні ушкодження виникли внаслідок ударів тупими предметами, відповідають по часу 06 березня 2017 року. Тілесні ушкодження відносяться до категорії легких та середньої тяжкості тілесних ушкоджень. Потерпілий отримав не менш, як три травматичні дії. Тілесні ушкодження не могли утворитись внаслідок падіння з положення стоячи.

Вказані докази підтверджують факт нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 -ОСОБА_9 та ОСОБА_10.

Відсутність складу злочину, зокрема, у разі закриття кримінального провадженн, не означає відсутність вини для цивільно-правової відповідальності. При цьому постанова про закриття кримінального провадження є доказом, який повинен досліджуватися та оцінюватися судом у цивільній справі у порядку, передбаченому ЦПК України.

Спірні правовідносини сторін виникли з приводу відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Згідно зі ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Відповідно до ст.1178 ЦК України шкода, завдана малолітньою особою (яка не досягла чотирнадцяти років), відшкодовується її батьками (усиновлювачами) або опікуном чи іншою фізичною особою, яка на правових підставах здійснює виховання малолітньої особи, - якщо вони не доведуть, що шкода не є наслідком несумлінного здійснення або ухилення ними від здійснення виховання та нагляду за малолітньою особою. Обов'язок осіб, визначених частиною першою цієї статті, відшкодувати шкоду, завдану малолітньою особою, не припиняється у разі досягнення нею повноліття. Після досягнення повноліття особа може бути зобов'язана судом частково або в повному обсязі відшкодувати шкоду, завдану нею у віці до чотирнадцяти років життю або здоров'ю потерпілого, якщо вона має достатні для цього кошти, а особи, які визначені частиною першою цієї статті, є неплатоспроможними або померли.

Положеннями ст.1181 ЦК України визначено, що шкода, завдана спільними діями кількох малолітніх осіб, відшкодовується їхніми батьками (усиновлювачами), опікунами в частці, яка визначається за домовленістю між ними або за рішенням суду.

Відповідно до ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків, має право на їх відшкодування.

Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

З огляду на зазначене право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним.

Позивачем суду надані документи на підтвердження витрат на лікування ОСОБА_6-550 грн., 21 грн. 72 коп., 68 грн. 22 коп, 30 грн. 54 коп, всього-670 грн. 48 коп., що із врахуванням положень ст.ст.1178, 1181 ЦК України є підставою для стягнення із кожного відповідача по 167 грн. 62 коп матеріальної шкоди (670,48/4=167,62).

Підстави для стягнення 684 грн. 19 коп матеріальної шкоди в судовому засіданні не встановлені.

Згідно з положеннями ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Для покладення відповідальності на заподіювача моральної шкоди, необхідна сукупність таких обов'язкових умов: наявність шкоди, протиправність дій заподіювача шкоди, причинний зв'язок між протиправною поведінкою заподіювача і шкодою, вина в заподіянні шкоди.

Вказані положення є загальними щодо відшкодування шкоди. Разом тим, правовідносини щодо відшкодування шкоди завданої малолітньою особою регулюються спеціальними нормами ЦК України,-ст.ст.1178, 1181 ЦК України.

Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів.

Право особи на відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок спричинення тілесних ушкоджень, є абсолютним.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, яка є джерелом національного законодавства, порушення прав людини вже само по собі тягне за собою моральні страждання та виникнення моральної шкоди, а тому факт страждань доказування не потребує, для суду достатньою підставою для присудження компенсації моральної шкоди є сам по собі факт порушення права (справи Войтенко проти України, Науменко проти України).

В судовому засіданні, із врахуванням вищезазначених доказів, встановлений факт побиття та спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 зі сторонни ОСОБА_9 та ОСОБА_10, наявність шкоди ОСОБА_6, протиправність дій ОСОБА_9 та ОСОБА_10, як заподіювачів шкоди, причинний зв'язок між протиправною поведінкою заподіювачів і шкодою, що є підставою для відшкодування моральної шкоди.

Наявність побиття та спричинення тілесних ушкоджень свідчить про наявність як фізичних, так і душевних страждань.

При вирішенні питання про відшкодування моральної шкоди суд враховує глибину та характер пережитих ОСОБА_6 душевних страждань, пов"язаних із протиправними діями ОСОБА_9 та ОСОБА_10, істотністю вимушених змін у його житті, який в малолітньому віці отримав фізичне насильство, тілесні ушкодження, зазнав вимушеного порушення життєвого ритму, необхідність лікування, витрачання свого часу на захист свого порушеного права в судовому порядку, що, із врахуванням принципу розумності та справедливості, є підставою для визначення моральної шкоди у розмірі 10000 грн, яка підлягає стягненню із кожного відповідача у розмірі по 2500 грн..

Відповідачами у встановленому порядку не доведено, що шкода, завдана ОСОБА_6, не є наслідком несумлінного здійснення, ухилення ними від здійснення виховання та нагляду за ОСОБА_9 та ОСОБА_10.

Підстави для покладення на відповідачів солідарного обов»язку по відшкодуванню шкоди в судовому засіданні не встановлені.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п.14 ч.2 ст.3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір не справляється за подання заяви, апеляційної та касаційної скарги про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб.

За таких обставин позивач у даній справі звільнена від сплати судового збору, що відповідно до ст.141 ЦПК України є підставою для стягнення із відповідачів в дохід держави по 176 грн. 20 коп судового збору з кожного (704,80/4=176,20).

Керуючись ст.ст.4, 12, 13, 81, 141, 265 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

ухвалив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_3, місце проживання в АДРЕСА_1, номер і серія паспорта громадянина України-НОМЕР_1, ОСОБА_7, місце проживання в АДРЕСА_1, ОСОБА_8, місце проживання в АДРЕСА_2, ОСОБА_4, місце проживання в АДРЕСА_2, номер і серія паспорта громадянина України-НОМЕР_2, на користь ОСОБА_1, місце проживання в АДРЕСА_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків-НОМЕР_3, з кожного по 167 (сто шістдесят сім) грн. 62 коп матеріальної шкоди, з кожного по 2500 (дві тисячі п»ятсот) грн. моральної шкоди.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути із ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_4 в дохід держави по 176 (сто сімдесят шість) грн. 20 коп судового збору з кожного.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Суддя В.Олійник

Повне рішення суду складене 12 лютого 2019 року.