П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2019 року

м. Рівне

Головуючий у суді 1 інстанції: Кушнір О.Г.

Місце і дата ухвалення рішення суду:

06.11.2018 у м. Здолбунів Рівненської області;

Час: 10 год. 05 хв.

Повний текст рішення складено: 14.11.2018

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя: Хилевич С.В.

судді: Бондаренко Н.В., Ковальчук Н.М.

секретар судового засідання: Ковальчук Л.В.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_2;

відповідач: Комунального підприємство "Здолбунівводоканал";

треті особи, які не заявлять самостійних вимог щодо предмета спору,: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36, ОСОБА_37, ОСОБА_38;

представники учасників справи (в суді першої інстанції):

позивача: ОСОБА_39 та адвокат Ярмольчук Віталій Сергійович;

відповідача: адвокат Качан Тетяна Григорівна та Жданюк Володимир Миколайович;

третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_28: адвокат Сурікова Світлана Іванівна;

за участі (в апеляційному суді):

представники сторін: Жданюк Володимир Миколайович та адвокати Ярмольчук Віталій Сергійович; Качан Тетяна Григорівна,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору,: ОСОБА_28, ОСОБА_17, ОСОБА_13, ОСОБА_11, ОСОБА_10,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Здолбунівського районного суду від 06 листопада 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Комунального підприємства "Здолбунівводоканал", треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача,: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36, ОСОБА_37, ОСОБА_38; про захист прав споживача та відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

У лютому 2018 року в суд звернулася ОСОБА_2 з позовом до Комунального підприємства "Здолбунівводоканал" (далі - КП "Здолбунівводоканал") про зобов'язання відновити водопостачання до житлового будинку та відшкодування моральної шкоди. Мотивуючи позов, зазначалося про укладення договору та присвоєння відповідного номера рахунка між сторонами після її замовлення на виготовлення проекту водопостачання і водовідведення до ї житлового будинку. В подальшому КП "Здолбунівводоканал" відмовилося в односторонньому від договору через його анулювання з огляду на письмові звернення власників водогону. Вважає, що відповідач повинен був узгодити питання приєднання водопровідних вводів споживачів, а тому отримання такої згоди особисто нею не ґрунтується на законі та обставинах справи. Також переконана у відсутності підстав для розірвання договору лише з ініціативи одного з контрагентів, який до часу пред'явлення позову так і не відновив водопостачання. На її думку, КП "Здолбунівводоканал" своїми неправомірними діями завдано їй моральної шкоди, розмір якої визначила у 50 000 гривень.

Ухвалою Здолбунівського районного суду від 21 березня 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі.

У поданому 12 квітня 2018 року відзиві відповідач, вважаючи позовну заяву необґрунтованою, просив залишити її без задоволення. При цьому покликався на те, що позивач увела в оману КП "Здолбунівводоканал", не отримавши дозволу усіх співвласників водопроводу, однак приховавши ці обставини. Зазначений водопровід є власністю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, які й клопотали про припинення ОСОБА_2 водопостачання. Тобто дії КП "Здолбунівводоканал" було правомірними і відповідали законодавству.

З відповіді позивача на відзив від 03 травня 2018 року встановлено, що протягом часу з 19 жовтня 2017 року по 08 грудня 2018 року відповідач надавав послуги з водопостачання, тобто укладений договір є дійсним, а підстави для його припинення - відсутні.

Ухвалою Здолбунівського районного суду від 07 червня 2018 року до участі в справі залучено третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, які й здійснювали фінансування частини робіт з будівництва мережі власними коштами.

У запереченнях на відповідь на відзив відповідач вказує про невиконання ОСОБА_2 технічних умов на водопостачання та водовідведення, про що відповідач дізнався після відповідних звернень у листопаді-грудні 2017 року мешканців вулиць Стуса, Миру і Коперника в м. Здолбунів Рівненської області. Тобто мешканці цих вулиць за власні кошти здійснили прокладання водопроводу, що порушує їхні права як власників.

Ухвалою Здолбунівського районного суду від 27 червня 2018 року підготовче провадження у справі закрито та призначено її до розгляду.

Ухвалою Здолбунівського районного суду від 18 жовтня 2018 року відмовлено в задоволенні заяви про відвід головуючому у справі, а 25 жовтня 2018 року провадження у справі відновлено та продовжено її розгляд.

Рішенням Здолбунівського районного суду від 06 листопада 2018 року залишено без задоволення позов ОСОБА_2 до КП "Здолбунівводоканал", треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору,: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36, ОСОБА_37, ОСОБА_38; про захист прав споживачів і відшкодування моральної шкоди.

На рішення суду позивачем подано апеляційну скаргу, де покликається на його незаконність і необґрунтованість, що полягають у неправильному застосуванні норм матеріального права внаслідок неповноти з'ясування обставин, що мають значення для справи, та невідповідності висновків суду обставинам справи.

На її обґрунтування зазначала про неврахування судом тих обставин, що договір на постачання холодної води та водовідведення від 19.10.2017 повинен тривати один рік. Зобов'язання контрагентів за правочином виконувалися безумовно і без порушень. Між тим, 08 грудня 2017 року КП "Здолбунівводоканал" перекрило постачання води і по час подання апеляційної скарги так і не поновило її права на користування водою. Неодноразові звернення з проханнями відновити водопостачання залишені без уваги з посиланням на заяви членів кооперативу "Вода", що мешкають по вулицях Стуса, Миру, Коперника в м. Здолбунів, а також на п. 4.8. Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України №190 від 27.06.2008.

Не погоджувалася з висновками суду щодо недоведеності протиправних дій відповідача та правомірності припинення договірних відносин між сторонами. Покликаючись на ст.ст. 19-21 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", вважала, що як споживач вправі отримувати послуги, що надаються відповідачем. Щодо розірвання договору, то підстави для цього передбачені ст. 651 ЦК України та пунктом 31 договору. Однак їх насправді не існує і вони є надуманими відповідачем.

Вважає хибними твердження суду про те, що мережа водопостачання по вулиці Миру в м. Здолбунів не перебуває на балансі КП "Здолбунівводоканал", адже Правилами користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах і селищах України, що затверджені Наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству №65 від 07.07.1994, в редакції 2005 року, коли здійснювалося її будівництво по вулицях Стуса-Коперника в м. Здолбунів проект розроблявся один і той самий. На думку заявника, її доводи стверджуються Актом робочої комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництва від 03.04.2006.

Необґрунтованими також є і посилання суду на пункти 1.2, 4.8 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, що затверджені наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України №190 від 27.06.2008, котрі передбачають приєднання субспоживачів.

На її переконання, помилковим є і висновок про відсутність моральної шкоди у діях КП "Здолбунівводоканал", оскільки обставини справи та положення ст.ст. 16, 23, 1167, 1168 ЦК України вказують про її заподіяння позивачу, а її розмір з урахуванням принципів розумності та справедливості відповідає якраз тому, який вона вимагає стягнути.

З наведених міркувань просила скасувати рішення суду першої інстанції, прийнявши нову постанову - про задоволення позову повністю, зобов'язавши відповідача відновити водопостачання до її житлового будинку відповідно до укладеного договору від 19 жовтня 2017 року №19257 та стягнувши з КП "Здолбунівводоканал" на її користь 50 000 гривень завданої моральної шкоди.

У поданому відзиві КП "Здолбунівводоканал", вважаючи оскаржуване рішення законним і обґрунтованим, просить відхилити подану апеляційну скаргу. При цьому посилається на невиконання позивачем при підключенні водопостачання до належного їй житлового будинку вимог технічних умов щодо отримання дозволу усіх співвласників водопроводу, а саме жителів вулиць Миру, Стуса та Коперника в м. Здолбунів, які заперечили проти під'єднання її до вуличної водопровідної мережі. Відмова ґрунтувалася на тому, що мешканці фінансували роботи з будівництва мережі за власні кошти, тоді як ОСОБА_2 мала намір користуватися нею без відповідної оплати співвласникам, що понесли певні витрати. Тобто відповідач не є власником мережі водопостачання і водовідведення, а тому не набув права розпоряджатися нею на свій розсуд. Щодо решти доводів апеляційної скарги, то вважає їх необґрунтованими і такими, що не заслуговують на увагу через їх голослівність.

Заслухавши суддю-доповідача, думку учасників справи і їх представників, перевіривши матеріали справи та доводи позивача, колегія суддів прийшла до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення.

Відмовляючи ОСОБА_2 у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із його безпідставності, адже заперечення відповідача проти заявлених вимог визнано доведеними та обґрунтованими. Відповідно до чинного законодавства передбачена можливість розірвання договору про надання послуг в т.ч. і шляхом односторонньої відмови контрагента, а тому не ґрунтується на обставинах справи та вимогах закону і позов у частині відшкодування моральної шкоди з КП "Здолбунівводоканал" на користь позивача.

Як з'ясовано судом, 28 серпня 2017 року ОСОБА_2 звернулася до відповідача із заявою про розроблення проекту на водопостачання та водовідведення до її житлового будинку АДРЕСА_1 надавши при цьому письмові дозволи ОСОБА_44 та ОСОБА_45 на підключення води до магістральної труби по вулиці Миру, НОМЕР_1, НОМЕР_2 у м. Здолбунів.

Даний робочий проект виконано КП "Здолбунівводоканал" на підставі технічних умов підприємства і погоджено 04 жовтня 2017 року, який передбачав здійснення водопостачання будинку від вуличної водопровідної мережі діаметром труби 50 мм по вулиці Миру з дозволу власників трубопроводу.

Далі, після оплати позивачем послуг з розроблення робочого проекту та виконання відповідних робіт системи водопостачання з 19 жовтня 2017 року відповідачем надавалися відповідні послуги до будинку АДРЕСА_1 Ця обставина сторонами не заперечується, ними визнається та стверджується відповідним актом прийняття на облік водо лічильника.

Письмові докази у справі, а саме листи КП "Здолбунівводоканал" від 03.11.2017 та 06.12.2017, вказують про недотримання позивачем вимог технічних умов про отримання дозволів на приєднання від співвласників водопроводу - мешканців вулиць Миру, Стуса і Коперника в м. Здолбунів, якими профінансовано частину робіт за власні кошти, водопостачання ОСОБА_2 припинено до вирішення спірних відносин між ними. 15 грудня 2017 року укладений 19 жовтня 2017 року договір №19257 на водопостачання будинку АДРЕСА_1 відповідно до наказу №192 розірвано і запропоновано споживачу переукласти угоду або прокладання нового водопроводу від мережі діаметром 250 мм по вулиці 2 лютого в м. Здолбунів, яка перебуває у віданні підприємства.

Судом попередньої інстанції правильно встановлено, що спірні правовідносини виникли із договору про надання послуг з водопостачання та водовідведення, який розірвано в односторонньому порядку КП "Здолбунівводоканал".

Згідно із пунктом 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав і обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення" в редакції, що діяла на час виникнення спірних відносин, дія цього Закону поширюється на всіх суб'єктів господарювання, що виробляють питну воду, забезпечують міста, інші населені пункти, окремо розташовані об'єкти питною водою, шляхом централізованого питного водопостачання або за допомогою пунктів розливу води (в тому числі пересувних), застосування установок (пристроїв), інших засобів нецентралізованого водопостачання, надають послуги з водовідведення, а також на органи державної влади та органи місцевого самоврядування, що здійснюють регулювання, нагляд і контроль за якістю питної води та/або послуг з водовідведення, станом джерел, систем питного водопостачання та водовідведення, а також споживачів питної води та/або послуг з водовідведення.

Згідно із ч.ч. 1, 3 ст. 2 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу енергії природного газу споживача у житлових, садибних, садових, дачних будинках.

Норми цього Закону застосовуються з урахуванням особливостей, встановлених законами, що регулюють відносини у сферах постачання та розподілу електричної енергії і природного газу, постачання теплової енергії, централізованого постачання гарячої води, централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Порядок приєднання до мереж водопостачання та водовідведення регулюється Правилами користування системи централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, що затверджені наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України №190 від 27.06.2008.

Пунктом 4.1. Правил користування системи централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, що затверджені наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України №190 від 27.06.2008, передбачено, що для приєднання до систем централізованого водопостачання та водовідведення замовнику таких послуг надаються технічні умови.

Пункти 4.7, 4.8, 1.2 Правил користування системи централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України вказують про те, що приєднання мереж водопостачання та водовідведення субспоживачів до мереж споживачів здійснюється згідно з порядком, наведеним у пунктах 4.1-4.6 цих Правил. Виробник узгоджує приєднання водопровідних вводів субспоживачів до водопровідних мереж споживачів за умови наявності згоди споживачів.

Субспоживачем є суб'єкт господарювання, який одержує воду з комунальної водопровідної мережі або скидає стічні води у комунальну мережу водовідведення через мережі споживача (пункт 1.2 Правил користування системи централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, що затверджені наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України №190 від 27.06.2008).

Як ствердив відповідач своїм листом від 18 грудня 2017 року, водопровід діаметром 50 мм по вулиці Миру в м. Здолбунів Рівненської області на балансі КП "Здолбунівводоканал" не перебуває.

Мережа водопостачання по вулицях Миру, Стуса та Коперника в м. Здолбунів прийнята КП "Здолбунівводоканал" на баланс лише в частині профінансованих Здолбунівською міською радою Рівненської області робіт на загальну суму 12 140 гривень (укладання та промивання трубопроводу діаметром 100 мм, розробка ґрунту екскаватором із засипкою, врізання до існуючої мережі та влаштування фасонних частин).

Ці обставини ОСОБА_2 у судовому засіданні спростовано не було, а навпаки - підтверджено Актом робочої комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництва від 03 квітня 2006 року.

Крім цього, виготовлення робочого проекту за замовленням жителів вулиць Стуса-Коперника, отримання ними технічних умов на водопостачання і водовідведення, придбання за власні кошти мешканців цих вулиць водопровідних труб та комплектуючих деталей до них стверджується свідченнями ОСОБА_46 Його показання про те, що поточний ремонт належної мешканцям цих вулиць мережі здійснюється також за їхні власні кошти, а також збігаються з поясненнями третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору.

За таких обставин правильним є висновок суду про існування факту приєднання ОСОБА_2 до мережі водопостачання і водовідведення як субспоживача, де споживачами (і власниками) якої є жителі вулиці Миру в м. Здолбунів. Тобто встановлено, що зазначена мережа на балансі КП "Здолбунівводоканал" не перебуває.

При цьому ОСОБА_11 і ОСОБА_10 як власниками будинків НОМЕР_1 і НОМЕР_2 по вулиці Миру в м. Здолбунів спростовано надання позивачу дозволу на приєднання до мережі по цій вулиці, про що в суді надали відповідні показання.

Обґрунтовано судом оцінено питання чинності договору про надання послуг з постачання холодної води і водовідведення від 19 жовтня 2017 року, тобто правомірності його розірвання в односторонньому порядку, а також договору від 01 листопада 2017 року, який позивач не підписувала. При цьому з'ясовано, що юридичних повноважень підписувати договори своєму синові ОСОБА_39 вона не надавала.

Судом ураховано, що договір про надання послуг з постачання холодної води і водовідведення є договором приєднання.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може пропонувати свої умови договору.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 630 ЦК України договором може бути встановлено, що його окремі умови визначаються відповідно до типових договорів певного виду, оприлюднених у встановленому порядку.

Якщо у договорі не міститься посилання на типові умови, такі типові умови можуть застосовуватись як звичай ділового обороту, якщо вони відповідають вимогам статті 7 цього Кодексу.

Судом зроблено правильний висновок про те, що договір про надання послуг з постачання холодної води та водовідведення від 01.11.2017 розроблений на підставі типового договору, що затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630 в редакції від 03.09.2009 року №933.

Положення пункту 16 договору про надання послуг з постачання холодної води та водовідведення від 01.11.2017 та пункту 17 типового договору вказують про зобов'язання споживача дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг та у разі невиконання умов договору сторонами договір може бути розірваний достроково.

Згідно із ст. 907 ЦК України договір про надання послуг може бути розірваний у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:

1.)припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору;

2.)зміна умов зобов'язання;

3.)сплата неустойки;

4.)відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає:

1.)у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я;

2.)у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім чи близьких родичів;

3.)3.) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4.)у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Оскільки підстав для задоволення позову позивача про зобов'язання відновити водопостачання на основі договору районний суд правильно не знайшов, тому вимога про відшкодування шкоди за порушення відповідачем договірних умов, як похідна від основної (первинної), також не може бути задоволеною.

Повно і правильно з'ясувавши обставини справи, оцінивши надані докази у їх сукупності та встановивши, що при вирішенні спірних правовідносин норми матеріального права, на застосуванні яких наполягла позивач, до застосування не підлягають, суд першої інстанції обґрунтовано відмови ОСОБА_2 у задоволенні позову.

Щодо доводів апеляційної скарги про відсутність у відповідача права в односторонньому порядку розірвати договір, то вони спростовуються правильністю висновків суду. Це твердження позивача було предметом оцінки суду попередньої інстанції, де зазначено про його помилковість з вказівкою на норми матеріального права, які дають КП "Здолбунівводоканал" такі повноваження.

Не можна погодитися як з необґрунтованими і з аргументами автора скарги про хибність застосування пунктів 1.2, 4.8 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, що затверджені наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України №190 від 27.06.2008, котрі передбачають приєднання субспоживачів.

Не заслуговують на увагу і доводи заявника про те, що мережа водопостачання по вулиці Миру в м. Здолбунів перебуває на балансі КП "Здолбунівводоканал". Дані обставини правильно з'ясовані судом і ним зроблено належний висновок про те, що мережа водопостачання у цій частині є власністю жителів вулиці, які й фінансували розроблення проекту та її проведення. Тобто на балансі відповідача вона не знаходиться.

Як з'ясовано судом, позовна вимога про зобов'язання відновити водопостачання до житлового будинку перебуває у безпосередньому матеріально-правовому взаємозв'язку з вимогою про відшкодування моральної шкоди.

Тому правильно не знайдено мотивів і для задоволення позову в частині відшкодування моральної шкоди, адже договором про надання послуг такої цивільно-правової відповідальності не передбачено, чим спростовуються доводи апеляційної скарги про її наявність та об'єктивність визначення розміру у 50 000 гривень.

Окрім того, не вбачається підстав для відшкодування моральної шкоди і виходячи з обґрунтувань порушення суб'єктивних цивільних прав положеннями ч. 2 ст. 22 Закону України "Про захист прав споживачів".

Решта аргументів заявника є хибними і з ними колегія суддів погодитися також не може.

Справедливість, добросовісність та розумність відповідно до пункту 6 ст. 3 ЦПК України є одними із загальних засад цивільного законодавства.

Підставою для відхилення апеляційної скарги відповідно до ст. 375 ЦПК України є додержання судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при ухваленні оскаржуваного рішення.

Керуючись ст. 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Здолбунівського районного суду від 06 листопада 2018 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено: о 12 год. 10 хв. 18.02.2019.

Головуючий: С.В. Хилевич

Судді: Н.В. Бондаренко

Н.М. Ковальчук