Справа № 697/2857/18
Провадження № 2/697/150/2019
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2019 року

Канівський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Русакова Г.С.

за участю секретаря судового засідання Десятник О.А.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Канів, Черкаської області цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Державного навчального закладу «Канівське вище професійне училище», ОСОБА_5 освіти і науки Черкаської обласної державної адміністрації про стягнення середнього заробітку за час затримки видачі трудової книжки,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Державного навчального закладу «Канівське вище професійне училище», ОСОБА_5 освіти і науки Черкаської обласної державної адміністрації про стягнення середнього заробітку за час затримки видачі трудової книжки. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилається на те, що 07.12.2011 між Міністерством освіти і науки, молоді та спорту України та ОСОБА_4 було укладено трудовий контракт про призначення його на посаду директора державного навчального закладу «Канівське вище професійне училище» на строк з 20.12.2011 по 20.12.2016. На підставі вказаного контракту наказом Міністерства освіти і науки, молоді та спорту України № 608-к від 14.12.2011 ОСОБА_4 призначено за результатами конкурсного відбору на посаду директора державного навчального закладу «Канівське вище професійне училище» строком на 5 років з 20.12.2011 по 20.12.2016. Позивач 29.04.2011 надав свою трудову книжку серії БТ-І № 3052593 відповідальній особі ДНЗ «Канівське вище професійне училище» на підставі наказу Міністерства освіти і науки, молоді і спорту України від 23.05.2011 №239-к про призначення його заступником директора ДНЗ «Канівське вище професійне училище» та виконуючим обовязки директора училища, про що свідчить відповідний запис від 29.04.2011 №954 у Книзі обліку трудових книжок училища. Наказом Міністерства освіти і науки України № 629-к від 30.11.2016 позивача звільнено з 20.12.2016 з посади директора державного навчального закладу «Канівське вище професійне училище» на підставі п.2 ч.1 ст. 36 КЗпП України у зв'язку із закінченням строку дії контракту відповідно до статті 24 Закону України «Про професійно-технічну освіту», враховуючи подання ОСОБА_5 освіти і науки Черкаської обласної державної адміністрації від 11.11.2016 № 2337. Пунктом 3 вказаного Наказу Міністерства освіти і науки України № 629-к від 30.11.2016 зобовязано ОСОБА_5 освіти і науки Черкаської обласної державної адміністрації: довести наказ до відома ОСОБА_4 та колективу училища; зробити відповідний запис у трудовій книжці та видати ОСОБА_4 належно оформлену трудову книжку разом з копією цього наказу у день звільнення; забезпечити проведення з ОСОБА_4 усіх розрахунків у порядку і строки, передбачені законодавством. Наказом ОСОБА_5 освіти і науки Черкаської обласної державної адміністрації №375-к/ос від 20.12.2016 бухгалтерії ДНЗ «Канівське вище професійне училище» доручено провести повний розрахунок з ОСОБА_4 На виконання даного наказу ДНЗ «Канівське вище професійне училище» з позивачем було проведено повний розрахунок, однак, у день звільнення ОСОБА_4 не було видано трудову книжку. У січні 2017 року ОСОБА_4 звернувся в суд з позовом до Міністерства освіти і науки України про визнання незаконним наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди та видачу трудової книжки. За результатами розгляду позову, 16.03.2017 Канівським міськрайонним судом Черкаської області позов залишено без задоволення. За результатами розгляду апеляційної скарги ОСОБА_4 на вказане рішення суду першої інстанції, апеляційний суд Черкаської області в ухвалі від 17.05.2017 встановив, що «безпідставним є твердження ОСОБА_4 про те, що відповідач по справі: міністерство освіти і науки України не видало йому трудову книжку при звільненні, так як трудова книжка ОСОБА_4 відповідно до Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, зберігається за місцем роботи працівника, тобто в Канівському вищому професійному училищі, а не в міністерстві освіти і науки України. Канівське вище професійне училище та управління освіти і науки Черкаської облдержадміністрації позивачем до участі в справі в якості співвідповідачів не залучались». Після проголошення ухвали апеляційного суду Черкаської області від 17.05.2017 вона набрала законної сили і судом касаційної інстанції не скасовувалась. Після цього позивач у 2017 та 2018 роках неодноразово телефонував до відповідачів і прохав надати його трудову книжку або хоча б видати дублікат трудової книжки, однак ДНЗ «Канівське вище професійне училище» інформувало, що трудова книжка знаходиться в головному управлінні освіти і науки Черкаської обласної державної адміністрації, і це підтверджується відповідною відміткою у книзі обліку руху трудових книжок (запис за №954). Натомість управління освіти і науки Черкаської обласної державної адміністрації повідомляло повивача, що трудова книжка на ім'я ОСОБА_6 до управління не надавалась, а тому можливості її видати немає. Крім того, у Книзі обліку руху трудових книжок і вкладишів до них училища, підпису ОСОБА_4 про те, що він отримав трудову книжку немає. За таких обставин, після звільнення 20.12.2016 і до 30.11.2018 відповідачі у справі умисно не надавали позивачу його трудової книжки серії БТ-І №3052593, яка заповнювалась з 22.08.1979, чим позбавили ОСОБА_4 працевлаштуватись на іншу роботу, оскільки у нього була відсутня трудова книжка, що підтверджувала стаж роботи позивача. Лише 29 листопада 2018 року ОСОБА_5 освіти і науки Черкаської обласної державної адміністрації курєрською доставкою направило ОСОБА_4 оригінал його трудової книжки серії ВТ-1 №3052593. 30.11.2018 позивачем отримано оригінал трудової книжки серії БТ-І №3052593 від ОСОБА_5 освіти і науки Черкаської обласної державної адміністрації. У трудовій книжці серії БТ-І №3052593 на сторінці 42 під номером 24 зроблено запис від 20.12.2016 «Звільнений з посади директора ДНЗ «Канівське вище професійне училище» згідно з п.2 ч.1 ст.36 КЗпП України». Підстава внесення запису (графа №4 трудової книжки) - Наказ МОНУ від 30.11.2016 №629-к. Запис здійснено: «ОСОБА_7 спеціаліст юрисконсульт ОСОБА_3. На даному написі є відтиск печатки Служби управління з персоналом управлінні освіти і науки Черкаської обласної державної адміністрації. 12 грудня 2018 року його представником адвокатом ОСОБА_1 до ДНЗ «Канівське вище професійне училище» надано адвокатський запит. Нa запит адвоката ДНЗ «Канівське вище професійне училище» листом від 17.12.2018 за №440 надало відповідь, в якій в пункті за №2 надано неправдиву інформацію, а саме: «Після призначення директором ОСОБА_4 отримав трудову книжку для передачі її у відділ кадрів управління освіти і науки Черкаської обласної державної адміністрації. Підпису про отримання трудової книжки ОСОБА_4 в Книзі обліку трудових книжок і вкладишів до них не ставив. В липні 2015 року ОСОБА_4 падав необхідні документи, в тому числі і оригінал трудової книжки, інспектору відділу кадрів навчального закладу ОСОБА_7 для оформлення пенсії. Після цього ОСОБА_7 було повернуто ОСОБА_4 трудову книжку з відміткою про призначення пенсії». Надана в цьому листі неправдива інформація спростовується записами у трудовій книжці серії БТ-l №3052593, де на сторінці 42 під номером 3 зроблено запис від 20.04.2016 «Відповідає займаній посаді». Підстава внесення запису (графа №4 трудової книжки) - Наказ №60 к/ос управління освіти і науки Черкаської ОДА. Запис зроблено відповідальної особою ДНЗ «Канівське вище професійне училище» і підтверджує, що трудова книжка станом на 20.04.2016 знаходилась в училищі і повністю спростовує інформацію про те, що начебто в липні 2015 року оригінал трудової книжки ОСОБА_7 передала ОСОБА_4 ОСОБА_3 29.04.2011 і до 30.11.2018 оригіналу трудової книжки серії БТ-І №3052593 у ОСОБА_4 не було.

Просить суд визнати недійсним внесений запис до трудової книжки ОСОБА_4 серії БТ-І №3052593 на сторінці 42 під номером 24 від 20.12.2016 «Звільнений з посади директора ДНЗ «Канівське вище професійне училище» згідно з п.2 ч.1 ст.36 КЗпП України» та зобовязати управління освіти і науки Черкаської обласної державної адміністрації видати відповідний наказ та внести запис до трудової книжки ОСОБА_4 серії БТ-І № 3052593, вказавши день звільнення з посади директора ДНЗ «Канівське вище професійне училище» згідно з п.2 ч.1 ст.36 КЗпП України» 30 листопада 2018 року; стягнути з відповідачів на користь позивача середній заробіток за час затримки видачі трудової книжки у розмірі 242168,94 грн.; стягнути з відповідачів на користь позивача судові витрати, повязані з оплатою послуг адвоката.

У судове засідання позивач ОСОБА_4 не з'явився, в позовній заяві міститься клопотання про розгляд справи без його участі, за участю його представника адвоката ОСОБА_1

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримав заявлений позов у повному обсязі з підстав, наведених в позовній заяві, відповіді на відзив, просив задовольнити позов в повному обсязі.

Представник відповідача ДНЗ «Канівське вище професійне училище» позовні вимоги не визнала з підстав, наведених в письмовому відзиві та просила відмовити в задоволенні позову через його безпідставність. Наголосила, що трудова книжка знаходилась у позивача весь час, так як була видана йому за його усною вказівкою, як керівника, інспектором відділу кадрів ОСОБА_7 для подальшого надання її до Головного управління освіти і науки, молоді та спорту Черкаської ОДА. В день звільнення ОСОБА_4 з посади в присутності комісії його було ознайомлено з наказом про звільнення, проте у відділі кадрів ДНЗ «Канівське ВПУ» не виявлено трудової книжки позивача, тому зробити запис про звільнення та видати оригінал трудової книжки було неможливо. Натомість, в присутності комісії, юристконсультом ОСОБА_5 освіти і науки Черкаської ОДА ОСОБА_4 було запропоновано виписати дублікат трудової книжки, проте позивач відмовився від даної пропозиції. В подальшому ОСОБА_4 жодного разу не звертався до них по даному питанню. До того ж позивач, як керівник був відповідальний за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок та використовуючи своє службове становище свідомо витребував свою трудову книжку з відділу кадрів навчального закладу та залишив у себе.

Представник відповідача ОСОБА_5 освіти і науки Черкаської обласної державної адміністрації позовні вимоги не визнала з підстав, наведених в письмовому відзиві, запереченні на відповідь на відзив та просила відмовити в задоволенні позову через його безпідставність. Наголосила, що на виконання наказу МОН України від 30.11.2016 № 629-к, яким звільнено ОСОБА_4, 20.12.2016 працювала в училищі комісія управління. На прохання надати трудову книжку для внесення відповідного запису про звільнення ОСОБА_4 відмовився її надати мотивуючи тим, що трудову книжку передано в ОСОБА_7 управління освіти і науки Черкаської обласної державної адміністрації. Комісією складно акт про відмову надати трудову книжку. Факт передачі трудової книжки до головного управління не підтверджено, оскільки трудова книжка ОСОБА_4 до управління не надавалась. 11.10.2017 до управління надійшла заява ОСОБА_4 з проханням внести до його трудової книжки запис про звільнення та додано бланк трудової книжки. Факт надсилання позивачем трудової книжки до управління підтверджує те, що трудова книжка перебувала у позивача на руках. До того ж ОСОБА_4, як керівник, був відповідальним за ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок працівників училища і, користуючись своїм службовим становищем, міг забрати та тримати у себе свою трудову книжку.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснила, що вона працює інспектором відділу кадрів ДНЗ «Канівське вище професійне училище». В день звільнення ОСОБА_8 трудової книжки не перебувало в училищі, оскільки після призначення позивача директором, ОСОБА_4 забрав свою трудову книжку (за його усним розпорядженням) для передачі її у відділ кадрів ОСОБА_5 освіти і науки Черкаської ОДА. Підпису про отримання трудової книжки в Книзі обліку руху трудових книжок і вкладишів до них не ставив. Для внесення всіх послідуючих записів у трудовій книжці, які проводились після 2011 року, позивач надавав трудову книжку і відразу ж забирав.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, відзиви, заперечення, вважає, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивача ОСОБА_4 з 20.12.2011 було призначено за результатами конкурсного відбору на посаду директора училища строком на 5 років (а.с.14).

30.11.2016 міністерством освіти і науки України було винесено Наказ № 629-к про звільнення ОСОБА_4 з 20.12.2016 з посади директора ДНЗ «Канівське вище професійне училище» згідно з п.2 ч.1 ст. 36 КЗпП України (а.с.12).

Пунктом 3 вказаного наказу міністерства освіти і науки України № 629-к від 30.11.2016 зобовязано управління освіти і науки Черкаської обласної державної адміністрації: довести до відома ОСОБА_4 та колективу училища; зробити відповідний запис у трудовій книжці та видати ОСОБА_4 належно оформлену трудову книжку разом з копією цього наказу у день звільнення; забезпечити проведення з ОСОБА_4 усіх розрахунків у порядку і строки, передбачені законодавством.

20.12.2016 було складено акт комісією у складі ОСОБА_9, ОСОБА_3, ОСОБА_10 про те, що ОСОБА_4 не надав свою трудову книжку для внесення в неї запису про звільнення у звязку з закінченням строку контракту (а.с.62).

10.10.2017 ОСОБА_4 направлено до управління освіти і науки Черкаської облдержадміністрації заяву з наступник текстом: «відповідно до наказу Міністерства освіти і науки України від 30.11.2016 № 629-к про моє звільнення прошу внести запис в мою трудову книжку та надіслати мені за вказаною адресою. До заяви додаю бланк трудової книжки» (а.с.60). Дана заява підтверджує факт знаходження трудової книжки в самого позивача, яку він отримав в інспектора відділу кадрів ДНЗ «Вище професійне училище» ОСОБА_7, що і було нею підтверджено в судовому засіданні.

Як встановлено в судовому засіданні трудову книжку ОСОБА_4 10.11.2017 рекомендованим листом було відправлено на адресу, вказану в заяві. Проте лист повернувся на адресу управління з відміткою про повернення «за закінченням терміну зберігання» (а.с.59, 84-85).

23.03.2018 ОСОБА_4 було направлено лист з повідомленням про те, що заповнену трудову книжку, яка знаходиться на зберіганні в управлінні освіти і науки обласної державної адміністрації, він може забрати особисто за адресою м. Черкаси, вул. Бидгощська, 38/1 (а.с.61).

29.11.2018 на адресу ОСОБА_4 було надіслано курєрською доставкою трудову книжку (а.с.15-16).

Позивач в обґрунтування позовних вимог щодо стягнення середнього заробітку за затримку у видачі трудової книжки в розмірі 242168,94 грн., посилається на те, що в день його звільнення, а саме 20.12.2016, йому не було видано трудову книжку, яку він отримав 30.11.2018.

Відповідно до ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобовязаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені у ст. 116 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

Частиною 1 ст. 117 КЗпП України передбачено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Згідно до ч.4 ст. 235 КЗпП України у разі затримки видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові виплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу.

Однак, проаналізувавши встановлені фактичні обставини та надані сторонами докази, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача на користь позивача сум середнього заробітку за затримку видачі трудової книжки.

Судом було встановлено, що позивача було звільнено з займаної посади у звязку з закінченням строку дії контракту, всі належні до виплати кошти були виплачені йому вчасно, що не заперечується сторонами в судовому засіданні. В день звільнення трудова книжка не була видана адміністрацією, оскільки на той час вона перебувала в ОСОБА_4

Відповідно до пункту 4 Постанови Кабінету Міністрів України «Про трудові книжки працівників» від 27 квітня 1993 року №301, відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації. Тому позивач, як керівник підприємства, був відповідальний і за зберігання та видачу трудових книжок, та відповідно, за видачу дубліката трудової книжки.

Посилання позивача на те, що його трудова книжка знаходилась в ОСОБА_5 освіти і науки Черкаської ОДА в судовому засіданні не знайшло свого підтвердження. Крім того, дане твердження спростовується доказами, дослідженими в судовому засіданні, а саме доданою копією заяви та показами свідка ОСОБА_7, що трудова книжка знаходилась в ОСОБА_4

Також, як встановлено в судовому засіданні, трудові книжки працівників ДНЗ «Канівське вище професійне училище» повинні були зберігатись саме в училищі і, відповідно, ОСОБА_4, як керівник даної установи, є відповідальним за їх збереження та ведення. Тому, вина відповідачів у затримці видачі трудової книжки не доведена.

У звязку з цим суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки видачі трудової книжки. Вини відповідачів у ході розгляду справи в цьому не встановлено, позивачем не надано суду доказів затримки видачі трудової книжки саме відповідачами.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, ст.ст. 47, 48, 116, 117, 235, 232 КЗпП України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_4 до Державного навчального закладу «Канівське вище професійне училище», ОСОБА_5 освіти і науки Черкаської обласної державної адміністрації про стягнення середнього заробітку за час затримки видачі трудової книжки відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 12.02.2019.

Головуючий /підпис/ ОСОБА_11

Згідно оригіналу, який знаходиться в матеріалах справи № 697/2857/18

Головуючий Г . С . ОСОБА_11