КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№22-ц/824/4719/2018 Головуючий в суді 1 інстанції - Фролов М.О.
Унікальний №752/1933/14-ц Суддя-доповідач - Панченко М.М.
У Х В А Л А

12 лютого 2019 року Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Панченка М.М., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 06 лютого 2014 року про відкриття провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Марфін Банк», Приватного підприємства «Ратмир-Соло», третя особа: Приватне підприємство «Раном», про визнання договорів недійсними, -

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 06 лютого 2014 року відкрито провадження у справі за указаним позовом.

Не погодившись з таким судовим рішенням, особа, яка не брала участі у справі, але вважає, що судом вирішено питання про її права та обов'язки,- ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, яка підлягає поверненню заявникові з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, судом першої інстанції не було залучено скаржника до розгляду справи як окремого учасника процесу.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках -на касаційне оскарження судового рішення.

За змістом ч. 1 ст. 352 ЦПК України, учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Вказані норми процесуального закону встановлюють порядок та спосіб апеляційного оскарження судового рішення, який можливий у тому разі, коли суд вирішив питання про права, свободи, інтереси та(або) обов'язки осіб, які не брали участі у справі.

На стадії апеляційного провадження, під час якої вирішується питання про можливість прийняття апеляційної скарги особи, що не брала участі у справі, та яка вважає, що ухваленим рішенням порушені її права, свободи, інтереси та(або) обов'язки, суд апеляційної інстанції установлює, чи дійсно мало місце порушення таких прав, свобод, інтересів та обов'язків, у зв'язку із ухваленим рішенням, та в залежності від установленого вчиняє відповідні процесуальні дії.

З матеріалів справи слідує, що скаржником оскаржується не рішення суду по суті спору, а ухвала про відкриття провадження у справі, зі змісту якої не вбачається, що суд першої інстанції вирішував питання про права й обов'язки ОСОБА_3, як особи, яка не бере участі в розгляді справи, оскільки не розглядав позовні вимоги по суті.

Ухвалою про відкриття провадження у справі не створюється будь-яких прав та обов'язків для ОСОБА_3.

Відповідно до п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року №12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» при поданні апеляційної скарги особою, яка не має передбаченого статтею 292 ЦПК України права на апеляційне оскарження, у тому числі особою, яка не брала участі у справі, про права та обов'язки якої суд першої інстанції питання не вирішував, подання скарги на ухвалу суду, що не підлягає апеляційному оскарженню, суддя-доповідач відповідно до цієї норми та частини третьої статті 297 ЦПК України постановляє ухвалу про відмову в прийнятті апеляційної скарги.

Згідно п. 1 ч. 5 ст. 357 ЦПК України, апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції також, якщо апеляційна скарга подана особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписана, або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

Крім того, за змістом ч.ч. 1-3 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

З матеріалів справи слідує, що особами, які зазначають про те, що є кредиторами ОСОБА_4, неодноразово подавалися апеляційні скарги на ухвалу про відкриття провадження. Зазначена обставина об'єктивно свідчить про зловживання указаними особами наданими їм процесуальними правами в частині вчинення дій, спрямованих на затягування розгляду справи по суті.

Згідно ч. 3 ст. 44 ЦПК України, якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Оскільки, ухвалою про відкриття провадження в даній справі не вирішувалося питання про права, свободи, інтереси та обов'язки ОСОБА_3, а відповідні дії скаржника визнані судом зловживанням процесуальними правами, то слід дійти висновку про те, що указана особа не наділена правом апеляційного оскарження ухвали Голосіївського районного суду м. Києва від 06 лютого 2014 року та, відповідно, належним обсягом процесуальної дієздатності в межах розгляду даної справи, а тому апеляційна скарга підлягає поверненню заявникові.

Керуючись ст.ст. 44, 352, 357 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 06 лютого 2014 року про відкриття провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Марфін Банк», Приватного підприємства «Ратмир-Соло», третя особа: Приватне підприємство «Раном», про визнання договорів недійсними - повернути заявникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та протягом тридцяти днів може бути оскаржена до Верховного Суду.

Суддя :