Провадження №2-о/760/141/19
Справа №760/3723/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2019 року Солом'янський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді Оксюти Т.Г.,

при секретарі Горупа В.В.,

за участю заявника ОСОБА_1,

представника заявника ОСОБА_2,

розглянувши заяву ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_3, заінтересована особа: ОСОБА_4 про видачу обмежувального припису,

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернулась до суду з заявою про видачу обмежувального припису, яким:

заборонити ОСОБА_4 наближатися на відстань ближче 100 (ста) метрів до місця проживання (перебування) постраждалої особи ОСОБА_1, за адресою: АДРЕСА_1;

заборонити ОСОБА_4 наближатися на відстань ближче 100 (ста) метрів до місця проживання (перебування) дочки постраждалої особи ОСОБА_3, за адресою: АДРЕСА_1;

заборонити ОСОБА_4 наближатися на відстань ближче 100 (ста) метрів до місця проживання (перебування) матері постраждалої особи ОСОБА_5, за адресою: АДРЕСА_1;

заборонити ОСОБА_4 наближатися на відстань ближче 100 (ста) метрів до місця проживання (перебування) батька постраждалої особи ОСОБА_6, за адресою: АДРЕСА_3;

заборонити ОСОБА_4 наближатися на відстань ближче 100 (ста) метрів до місця роботи постраждалої особи ОСОБА_1, за адресою: м. Київ, вул. Смоленська, 31/33 корп. 3 (IT Education Academy);

заборонити ОСОБА_4 наближатися на відстань ближче 100 (ста) метрів до місця навчання доньки постраждалої особи ОСОБА_3, за адресою: м. Київ, вул. Львівська, 49 (Ліцей Київського міжнародного університету);

заборонити ОСОБА_4 наближатися на відстань ближче 100 (ста) метрів до місця роботи батьків постраждалої особи, за адресою: м. Київ, вул. Федори Пушиної, 30/32 (ТОВ «Профітех ЛТД);

заборонити ОСОБА_4 вести листування, телефонні розмови з постраждалою особою ОСОБА_1, дочкою постраждалої особи ОСОБА_3, батьками постраждалої особи ОСОБА_6 та ОСОБА_5, або контактувати з ними через інші засоби зв'язку, як особистого так і через третіх осіб.

Заява обґрунтована тим, що вона з 04.04.2014 року по 17.08.2018 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4

Після розірвання шлюбних відносин, ОСОБА_4 конфліктував з нею, не йшов на контакт з метою врегулювання побутових та економічних питань, що виникли у зв'язку з розірванням шлюбу.

На даний час в провадженні Київського апеляційного суду перебуває справа про поділ майна подружжя.

Внаслідок вищевказаних дій заявника, у ОСОБА_4 виникла до неї неприязнь, яка на даний час трансформувалась у психологічне та фізичне насильство. Від ОСОБА_4 на адресу заявника ОСОБА_1 систематично стали надходити словесні образи, погрози, приниження, в тому числі щодо дитини заявника та її батьків.

ОСОБА_4 почав переслідувати заявника, залякувати, здійснювати інші дії спрямовані на обмеження волевиявлення ОСОБА_1

Заявник змушена була змінити місце свого проживання з метою позбутися психологічного тиску. Заявник разом з неповнолітньою дитиною та своєю матір'ю проживають за адресою: АДРЕСА_4. Батько заявника вимушений проживати за адресою: АДРЕСА_5 з метою захисту будинку від незаконних дій ОСОБА_4

Однак, зміна місця проживання проблему не вирішила та ОСОБА_4 встановив фактичне місце проживання заявника та продовжує психологічно насильство.

Також, вчиняється тиск на здоров'я неповнолітньої доньки заявника від попереднього шлюбу ОСОБА_3. Як наслідок заявник ОСОБА_1 разом з донькою ОСОБА_3 26.12.2018 року була вимушена звернутись до Служби у справах дітей та сім'ї Києво-Святошинської районної державної адміністрації, де донька надала відповідні пояснення у формі заяви. Однак, Служба не відреагувала та не захистила порушені права неповнолітньої дитини, а лише здійснила перенаправлення заяви до іншого органу для надання соціальних послуг.

Також, зазначила, що Святошинським управлінням поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000853 за ч. 1 ст. 355 КК України, відповідно до заяви ОСОБА_1

Однак, станом на сьогоднішній день, дії працівників правоохоронних органів не зумовили припинення незаконних дій ОСОБА_4 по відношенню до заявника, її доньки та батьків.

Заявник та її представник заяву підтримали з підстав викладених у ній.

Заінтересована особа ОСОБА_4 про розгляд справи повідомлений належним чином, в судове засідання не з'явився.

Згідно ч. 1 ст. 350-5 ЦПК України справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб. У разі якщо участь заявника становить загрозу подальшої дискримінації чи насильства для нього, справа може розглядатися без його участі.

Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису.

Вислухавши думку заявника та її представника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 та заінтересована особа ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому шлюбі з 04.04.2014 року по 17.08.2018 року.

Після розірвання шлюбу між сторонами склалася конфліктна ситуація.

В провадженні Київського апеляційного суду знаходиться на розгляді справа №369/8592/18 про поділ майна подружжя.

Заявник, звертаючись до суду з даною заявою, посилалась на те, що внаслідок розірвання шлюбу та поділу майна у ОСОБА_4 виникла неприязнь до неї, яка трансформувалась у психологічне та фізичне насильство до неї та членів її родини, а саме до її доньки ОСОБА_3 та її батьків.

Крім того, як встановлено судом ОСОБА_1 зверталась до правоохоронних органів з заявами з приводу незаконних дій ОСОБА_4

На підставі заяви ОСОБА_1 про вчинення кримінального правопорушення Святошинським управлінням поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000853 з попередньою кваліфікацією за ч. 1 ст. 355 Кримінального кодексу України.

Відповідно до правил ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Згідно ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров'ю особи:

Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється у т.ч. на колишнє подружжя.

В силу положень ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: обмежувальний припис стосовно кривдника.

Згідно ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов'язків:

1) заборона перебувати в місці спільного проживання (передування) з постраждалою особою;

2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи;

3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною;

4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою;

5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею;

6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв'язку особисто і через третіх осіб.

Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

Правилами Глави 13 ЦПК України визначено, що розгляд справ про видачу і продовження обмежувального припису провадиться в порядку окремого провадження, а правилами ст. 294 цього Кодексу встановлено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Враховуючи викладене, оцінюючи всі встановлені судом обставини та досліджені докази, суд вважає за необхідне встановити обмежувальний припис стосовно ОСОБА_4 шляхом заборони йому наближатися на відстань ближче 100 (ста) метрів до місця проживання (перебування) постраждалої особи ОСОБА_1 та її дочки ОСОБА_3, та до місця роботи заявника і до місця навчання її доньки, а також шляхом заборони ОСОБА_4 вести з ними листування, телефонні переговори або контактувати з ними через інші засоби зв'язку особисто і через третіх осіб, строком на шість місяців.

Що стосується вимог заявника про видачу обмежувального припису стосовно ОСОБА_4 шляхом заборони наближатися до місця проживання та роботи її батьків ОСОБА_6 та ОСОБА_5, а також вести з ними переписку та розмови, то в них слід відмовити, оскільки згідно ч. 2 ст. 350-3 ЦПК України заінтересованими особами також можуть бути інші фізичні особи, прав та інтересів яких стосується заява про видачу обмежувального припису, а також органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах їх компетенції.

ОСОБА_6 та ОСОБА_5 не мають процесуального статусу у даній справі, а тому питання щодо захисту їх прав не може бути вирішено судом.

Крім того, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 не позбавлені можливості звернення до суду з аналогічною заявою в статусі осіб зазначених у ст. 350-2 ЦПК України.

З огляду на викладене заява підлягає частковому задоволенню.

В силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов'язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави.

Згідно із ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

Керуючись ст.ст. 350-1 - 350-8 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву задовольнити частково.

Видати обмежувальний припис відносно ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Встановити наступні заходи обмеження прав ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 та покласти на нього наступні обов'язки:

заборонити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, наближатися на відстань ближче 100 (ста) метрів до місця проживання (перебування) постраждалої особи ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, за адресою: АДРЕСА_1;

заборонити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, наближатися на відстань ближче 100 (ста) метрів до місця проживання (перебування) дочки постраждалої особи ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, за адресою: АДРЕСА_1;

заборонити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, наближатися на відстань ближче 100 (ста) метрів до місця роботи постраждалої особи ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, за адресою: м. Київ, вул. Смоленська, 31/33 корп. 3 (IT Education Academy);

заборонити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, наближатися на відстань ближче 100 (ста) метрів до місця навчання доньки постраждалої особи ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, за адресою: м. Київ, вул. Львівська, 49 (Ліцей Київського міжнародного університету).

Заборонити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, вести з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5 та її донькою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, листування, телефонні переговори або контактувати з ними через інші засоби зв'язку особисто і через третіх осіб.

Обмежувальний припис видати строком на 6 (шість) місяців.

В іншій частині - відмовити.

Рішення суду підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя