П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

„12" лютого 2019 року місто Маріуполь Донецької області

Єдиний унікальний номер 266/1176/18

Номер провадження 22-ц/804/513/19

Донецький апеляційний суд у складі:

головуючого: Зайцевої С.А.

суддів: Пономарьової О.М., Ткаченко Т.Б.

за участю секретаря: Єфремової О.В

учасники справи :

позивач - ОСОБА_1

відповідач - ДП «Маріупольський морський торговельний порт»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі Донецької області в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи апеляційну скаргу державного підприємства «Маріупольський морський торговельний порт» на рішення Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 29 листопада 2018 року головуючого судді Федотової В.М. із складанням повного тексту судового рішення 05

грудня 2018 року по цивільній справі про визнання незаконним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності,-

В С Т А Н О В И В :

У березні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до державного підприємства «Маріупольський морський торговельний порт» ( далі - ДП «ММТП»), обґрунтовуючи вимоги тим,що наказом від 23 січня 2018 року №27 в.о. директора ДП «ММТП» на нього було накладено дисциплінарне стягнення у виді «догани» та позбавлено премії за грудень 2017 року на 100%. Не погоджуючись з вказаним наказом позивач скористався своїм правом, відповідно до ст.150 КЗпП України, та 20 лютого 2018 року звернувся до КТС ДП «ММТП» із заявою про проведення перевірки щодо прийняття наказу № 27 від 23 січня 2018 року та його скасування. Рішенням КТС від 28 лютого 2018 року спірний наказ було залишено без змін, рішення комісії позивач отримав 02 березня 2018 року. Позивач вказував, що наказ № 27 від 23 січня 2018 прийнятий з порушенням вимог чинного законодавства про працю, без встановлення поважних обставин виконання позивачем службових обов'язків, та його намагань усунути обставини, що могли привести до аварії, пожару або вибуху, зазначав, що в його діях відсутній факт проступку, наказ не відповідає вимогам ст.149 КЗпП України та положенням Правил внутрішнього трудового розпорядку, оскільки при застосуванні до нього дисциплінарного стягнення, відповідач порушив вимоги ст.149 КЗпП України, а саме від нього не було відібрано письмових пояснень стосовно тих подій, що відбулись 29 грудня 2017 року на плавкрані «Євгеній Петров». Посилання в мотивувальній частині наказу на те, що начальник флоту (портового) разом з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 намагались почути усні або отримати письмові пояснення ОСОБА_1, стосовно його поведінки та вчинків, але той відмовився від будь-яких пояснень, в зв*язку з чим було складено акт відмови надання пояснень- позивач вважає такими, що не відповідають дійсності оскільки він зазначив,що буде лише письмово надавати відповіді і лише за вимогою власника або уповноваженого органу, як це вимагає припис ст.149 КЗпП України. Посадові особи, вказані в наказі, не були уповноважені на відібрання від нього письмових пояснень, ніякого акту в його присутності складено не було, з даним актом його не ознайомлювали. Позивач вказував, що він не вчиняв порушень пунктів посадової інструкції, які вказані в наказі, а саме п.п.1.2;2.31;2.39;4.4; 4.7, а також пунктів правил внутрішнього трудового розпорядку підприємства ДП «ММТП» - п.3.1.8;3.1.12.Так,пунктом 1.2 «Посадової інструкції старшого механіка суднового-змінного помічника кранмейстера», яким передбачено його підпорядкування безпосередньо начальнику флоту(портового) та його заступникам, у питаннях виробничої діяльності підпорядкування кранмейстеру-змінному механіку судновому плав крана, в оперативній діяльності диспетчеру флоту портового. Вважає, що в мотивувальній частині наказу відсутня будь-яка інформація , яка б свідчила про порушення ним саме даного пункту посадової інструкції - не вказано, які самі накази чи розпорядження начальника флоту (портового) не виконано чи допущено їх невиконання. Начальник флоту(портового) був присутній на судні, але ніяких вказівок або розпоряджень стосовно трудової діяльності від нього не надходило.Пунктом 2.31 вказаної посадової інструкції, який вказує на те, що він повинен дбати про особисту безпеку і здоров'я, а також безпеку і здоров'я оточуючих людей в процесі виконання будь-яких робіт чи під час перебування на території порту - теж не підтверджено, і під час подій 29 грудня 2017 року не мало місце.Порушення п.2.39 посадової інструкції, яке вказує на наступне: « Знає, розуміє і застосовує діючи нормативні документи, що стосуються його діяльності» - не найшло свого відображення в наказі, оскільки не вказано який саме нормативний акт було ним порушено.

Стосовно порушень правил внутрішнього трудового розпорядку, а саме п.4.4. який вказує на те, що за «недотримання правил внутрішнього трудового розпорядку порту, вимог з охорони праці, техніки безпеки, виробничої санітарії та протипожежного захисту» передбачена відповідальність. Позивач вважає, що ним не було допущено порушень правил внутрішнього трудового розпорядку порту, вимог з охорони праці, техніки безпеки, виробничої санітарії та протипожежного захисту, а в наказі не конкретизовано, які самі вчинки стали підставою вважати, що відбулось порушення п.4.4 Правил .Пунктом 4.7 встановлено відповідальність за «правопорушення скоєні в процесі діяльності, в межах, встановленим чинним адміністративним, кримінальним та цивільним законодавством», але позивач вважає, що в наказі не має посилань на вказані правопорушення і з його боку і в чому вони були виражені.Пункт 3.1.8 Правил передбачає , що «працівник зобов'язаний дбайливо ставитись до майна підприємства, дотримуватися встановленого порядку зберігання матеріальних цінностей, передавати працівнику, який змінює своє робоче місце, устаткування й пристосування в справному стані». Позивач вважає, що з його боку не було вчинено ніяких дій які б свідчили про пошкодження ним майна підприємства. Ним дійсно було вчинено дії по демонтуванню замка, який знаходився на приварених дужках дверей до приміщення в якому знаходилась фарба, то вказаний замок не відноситься до майна підприємства, на приход бухгалтерією ДП «ММТП» не ставився, по накладній членами екіпажу не отримувався. До того ж під час передання вахти, в судновому журналі не має посилань на те, що під час вахти за його участю відбулось пошкодження матеріальних цінностей. Вважає, що під час поміщення фарби, в приміщення на судні, яке не призначено для зберігання фарби, кранмейстером-змінним механіком судновим ОСОБА_2 було порушено вимоги до зберігання фарбувальних матеріалів, протипожежної безпеки. Фарба була поміщена не до «малярної» - кімнати для зберігання фарбувальних матеріалів, яка передбачена технічною характеристикою судна і яка оснащена спеціальним замком і ключами, які є у команди судна , а до окремого приміщення до дверей якого за вказівкою ОСОБА_2було приварено додаткові дужки і поставлений замок придбаний останнім за власні кошти. Вважає, що не він , а саме ОСОБА_2порушив всі вимоги, щодо зберігання матеріальних цінностей , а також вимог до протипожежної безпеки, оскільки ключі від приміщення були лише у ОСОБА_2, його на судні не було під час ремонтних робіт, що ставило під загрозу життя та здоров'я людей, які там працювали, оскільки вільного доступу до фарбувального матеріалу, який є вогнебезпечним матеріалом, у членів команди не було.Що стосується п.3.1.12 Правил, що передбачають «поводитись етично стосовно інших працівників та клієнтів підприємства, утримуватись від дій, що заважають іншим працівникам виконувати їх трудові обов'язки. Вживати заходів до негайного усунення причин і умов, що перешкоджають або ускладнюють нормальне провадження робіт(простій, аварія), у випадку можливості усунути ці причини самотужки, негайно доповісти про це до відома адміністрації»- позивач вважає, що даних порушень з його боку не було , вони не доведені і не перелічені в наказі. Вважає ініціаторами даного наказу ОСОБА_2 та ОСОБА_4,з якими у нього склались неприязнені стосунки.

Рішенням Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 29 листопада 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано незаконним та скасовано наказ № 27 від 23 січня 2018року,виконуючого обов'язки директора ДП «ММТП» ОСОБА_6 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності старшого механіка суднового-змінного помічника кранмейстера плавкрану «Євгеній Петров» ОСОБА_1.». Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі ДП «ММТП» просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи. В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилаючись на ст.ст. 139, 140, 142, 147 ЦПК України зазначає, що відповідно до наказу, порушення трудової дисципліни полягало в тому, що ОСОБА_1 безпідставно залишився після своєї вахти на судні, пошкодив замок на дверях рубки плавкрану та неетично висловлювався на адресу членів екіпажу. Крім того, вказує, що судом при розгляді справи та ухваленні рішення, порушено один із принципів судочинства - змагальність сторін, також вказує, що в порушення ст.ст. 13, 81, 89, 264 ЦПК України судом не встановлено змісту спірних правовідносин, не зазначено чи мали місце обставини, якими обґрунтовується вимоги позивача, зазначає, що при ухваленні рішення суд вийшов за межі заявлених позовних вимог та не врахував факти, які підлягали обов'язковому з'ясуванню для правильного вирішення справи, судом не оцінено належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо та достатності і взаємозв'язку доказів у їх сукупності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача Денисової М.П.,яка підтримала доводи апеляційної скарги,пояснення позивача,який просив залишити рішення суду першої інстанції без змін,дослідивши матеріали цивільної справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає,що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким вимогам закону судове рішення відповідає.

Відповідно до статті 139 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Трудова дисципліна - це система правових норм, що регулюють внутрішній трудовий розпорядок, встановлюють трудові обов'язки працівників та роботодавця, визначають заохочення за успіхи в роботі й відповідальність за невиконання цих обов'язків.

Згідно з частиною першою статті 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано такий захід стягнення як догана.

Частиною першою статті 148 КЗпП України визначено, що дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення.

Ознакою порушення трудової дисципліни є наявність проступку в діях або бездіяльності працівника.

Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов'язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника

трудових обов'язків; вина працівника; наявність причинного зв'язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов'язків.

Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку.

Саме на роботодавцеві лежить обов'язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку.

При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати всі обставини, з яких вчинено проступок. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов'язковому порядку має бути встановлена вина, як одна із важливих ознак порушення трудової дисципліни. При відсутності вини працівник не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності.

Відповідно до статті 149 цього ж Кодексу до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Підставою застосування догани є вчинення працівником протиправного винного діяння (дії чи бездіяльності), яке визнається дисциплінарним проступком. Протиправність поведінки працівника полягає в порушенні ним своїх трудових обов'язків, закріплених нормами трудового права, КЗпП України, правилами внутрішнього розпорядку, статутами, положеннями, посадовими інструкціями, трудовим договором (контрактом), колективним договором, а також у порушенні або невиконанні правомірних наказів та розпоряджень роботодавця.

Отже, при розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни необхідно з'ясовувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 є працівником ДП «ММТП» з 1994 року.

Наказом в.о. директора ДП «Маріупольський морський торговельний порт» № 27 від 23 січня 2018 року було оголошено догану старшому механіку судновому-змінному помічнику кранмейстера п/к «Євгеній Петров» ОСОБА_1 та позбавлено премії за грудень 2017 року на 100% за порушення п.п.1,2, 2.31,2.39,4.4,4.7 «Посадової інструкції старшого механіка суднового-змінного помічника кранмейстера» та п.3.1.8,3.1.12 «Правил внутрішнього трудового розпорядку підприємства «ДП ММТП».

Рішенням КТС ДП «ММТП» від 28 лютого 2018 року - було залишено без змін наказ порту № 27 від 23 січня 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності .

Відповідно до Правил внутрішнього трудового розпорядка ,затверджених на конференції трудового колективу 21 травня 2015 року « : «працівник зобов'язаний дбайливо ставитись до майна підприємства, дотримуватися встановленого порядку зберігання матеріальних цінностей, передавати працівнику, який змінює своє робоче місце, устаткування й пристосування в справному стані» (п.3.1.8 Правил ).

Пункт 3.1.12 Правил передбачає ,що «працівник зобов'язаний поводитись етично стосовно інших працівників та клієнтів підприємства, утримуватись від дій, що заважають іншим працівникам виконувати їх трудові обов'язки. Вживати заходів до негайного усунення причин і умов, що перешкоджають або ускладнюють нормальне провадження робіт(простій, аварія), у випадку можливості усунути ці причини самотужки, негайно доповісти про це до відома адміністрації».

Відповідно до п.п.1.2,2.31,2.39 посадової інструкції старшого механіка суднового-змінного помічника кранмейстера плав крану портового флоту передбачено,що він підпорядковується безпосередньо начальнику флоту(портового) та його заступникам, у питаннях виробничої діяльності підпорядкування кранмейстеру-змінному механіку судновому плав крана, в оперативній діяльності диспетчеру флоту портового.Також, повинен дбати про особисту безпеку і здоров'я , а також безпеку і здоров'я оточуючих людей в процесі виконання будь-яких робіт чи під час перебування на території порту.Зобов'язаний знати, розуміти і застосовувати діючи нормативні документи, що стосуються його діяльності. Крім того, пункти посадової інструкції (п.4.4.,п.4.7) передбачають відповідальність за недотримання правил внутрішнього трудового розпорядку порту,вимог з охорони праці,техніки безпеки,виробничої санітарії та протипожежного захисту ,а також за правопорушення скоєні в процесі діяльності, передбачена відповідальність в межах, встановленим чинним адміністративним, кримінальним та цивільним законодавством.

Визнаючи незаконним та скасовуючи наказ № 27 від 23 січня 2018року в.о. директора ДП «ММТП» про притягнення до дисциплінарної відповідальності старшого механіка суднового-змінного помічника кранмейстера плавкрану «Євгеній Петров» ОСОБА_1,суд першої інстанції виходив з того,що порушення трудової дисципліни не доведено,відповідачем не було доведено фактів недбайливого ставлення ОСОБА_1 до майна підприємства, як не було доведено фактів розкрадання, знищення і порушення правил зберігання матеріальних цінностей з боку позивача. Не було наведено жодної доповідної, чи акту розслідування, який вказував би на передавання робочого місця ОСОБА_1 в несправному стані чи в пошкодженому.Виписки з суднового журналу,надані позивачем,свідчать про передачу робочого місця в робочому стані, відсутність пошкодженого чи знищеного майна.

Крім того,суд зауважив,що відповідачем не доведено неетичну поведінку ОСОБА_1 стосовно інших працівників та клієнтів підприємства, та як його дії під час подій 29 грудня 2017 року заважали іншим працівникам виконувати трудові обов'язки. Суду не надано актів простою, чи зриву робіт на підприємстві , протоколів притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності ,а також розрахунків , які б підтвердили збитки підприємства від дій вказаного працівника .

Також судом встановлено,що в оскаржуваному наказі від 23 січня 2018 року не має посилань на факти порушення позивачем п.1.2.посадової інструкції. Під час розгляду справи у суді було виявлено, що ОСОБА_2, ОСОБА_4 не віддавали письмових наказів та розпоряджень ОСОБА_1, а також не підтверджено об'єктивними матеріалами справи , що позивач порушував накази та розпорядження. Встановлено, що ОСОБА_1 покинув територію судна та порту після усного розпорядження ОСОБА_4, як начальника флоту (портового), виконав розпорядження пройти медичний огляд на стан алкогольного сп'яніння .З наданих письмових доказів по справі, з пояснень свідків не вбачається порушень п.2.31 посадової інструкції. В наказі не має посилань на факти порушень позивачем даного пункту, не приведено жодного письмового доказу на підтвердження ОСОБА_1 правил безпеки, що призвели до ушкоджень здоров'я оточуючих членів екіпажу , призвели до аварій, нещасних випадків на підприємстві, порушень техніки безпеки чи пожежної безпеки.Крім того,відповідач не мотивував в наказі порушення п.2.39 посадової інструкції,та не надав суду підтвердження того, що позивач діяв і діє в порушення вказаного пункту посадової інструкції. Суду не надано актів службового розслідування, рішень атестаційної комісії, доповідних, які б вказували на порушення позивачем даного пункту посадової інструкції, а також що дані порушення мають відповідні наслідки Порушення п.п.4.4.,4.7 посадової інструкції не найшли свого відображення в наказі підприємства з посиланням на фактичні обставини, а також не найшли свого підтвердження під час розгляду справи у суді.Жодного письмового доказу того, що позивач був притягнений до адміністративної, кримінальної відповідальності, що стосовно нього є позови пов'язані з діяльністю підприємства, чи виконанням ним його посадових обов'язків відповідач не надав.

Під час розгляду справи , судом не було встановлено фактів порушення трудової дисципліни з боку ОСОБА_1 саме за тими пунктами, що вказані в наказі. Також не було встановлено фактів пошкодження майна підприємства.Крім того,суд зазначив,що пошкоджений замок не відносився до майна підприємства, а між позивачем та ОСОБА_2 склались особисті неприязнені відносини.Також судом встановлено, що під час виготовлення наказу було порушено процедуру передбачену ч. 1 та ч. 4 ст. 149 КЗпП України, а саме, що власник або уповноважений ним орган повинен був зажадати від порушника трудової дисципліни письмових пояснень.

Матеріали справи не містять підтверджень того, що позивачу було запропоновано надати письмові пояснення стосовно того, що відбулось 29 грудня 2017року на плавкрані.

Суд не прийняв до уваги складений 29 грудня 2017року акт, оскільки він не містить прізвища правопорушника, а також не містить посилань не то, що вказані в акті особи мали повноваження на складання даного акту .Суд констатував ,що надані відповідачем фотознімки, лише фіксують знаходження фарби у приміщенні, а також пошкодження на замку та дужках. Відповідач не надав доказів того, що ОСОБА_1 було пошкоджено фарбу, яка відноситься до майна підприємства, а також не надав підтверджень того, що замок є майном підприємства.

Позивачем було надано його запит до СМБ порту стосовно подій 29 грудня 2017року і відповідь на даний запит. В відповіді на запит про надання документів, які б зафіксували представником СМБ порушень з боку ОСОБА_1 - значиться, що надати інформацію та документи не має можливості, у зв'язку з чим документи не складались .Позивачем було надано витяги з суднового журналу за наступні дати з яких вбачається,що : 27 листопада 2017 року, 12 грудня 2017 року під час вахти було отриману фарбу ; 13 грудня 2017року на судні було проведено сварні роботи; 29 грудня 2017року на судні було проведено роботи по закатованню ланцюгів, присутній був ОСОБА_1; 30 грудня 2017 року;02 січня 2018року;05 січня 2018року;06 січня 2018 року. Рапорти на ім'я кранмейстера ОСОБА_2 та в.о. директора ОСОБА_6 , в яких ОСОБА_1 вказує на порушення , які було встановлено ним під час служби.

Відповідачем було надано суду типовий договір про повну матеріальну відповідальність між адміністрацією порту та робітником ділянки ремонту і кранового господарства флоту (портового) 481 господарство ОСОБА_1 від 20 жовтня 2009року та акт від 30 січня 2018року складений кранмейстером-змінним механіком судновим ОСОБА_2, змінним механіком суднового - змінного помічника кранмейстера ОСОБА_3 та старшим крановиком-матросом ОСОБА_7 про систематичну відмову ОСОБА_1 від проведення звірки бухгалтерських залишків по завідуванню старшого механіка (не приймав участі в інвентаризації за жовтень 2017року, листопад, грудень 2017 року) без пояснення причин.Суд відхилив дані документи, як підтвердження невиконання ОСОБА_1 своїх посадових обов'язків ,оскільки акт № 25 складено вже після подій ,які відбулись 29 грудня 2017року ,та після виготовлення наказу про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності , і не має відношення до підстав для видання наказу.Крім того,судом зазначено,що до акту не долучено матеріалів службового розслідування з відібранням пояснень самого ОСОБА_1, доповідних по кожній інвентаризації і фіксування відмови в прийнятті участі в інвентаризації, не надано наказу про проведення інвентаризації залишків матеріально-технічних цінностей.

Згідно наданої відповідачем особистої картки робітника, а також пояснень самого позивача та представника відповідача судом було вставлено, що з 2011року ОСОБА_1 не займає посаду, яка вказана в договорі про матеріальну відповідальність. Також в 2013році, у зв'язку зі зміною законодавства, що регулює діяльність ДП ММТП - було змінено ділянку роботи позивача,а новий договір з ОСОБА_1 не був переукладений.

За змістом положень ст.ст. 147-1, 149 КЗпП України, статті 81 ЦПК України у справах щодо притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності обов*язок доказування правомірності застосування дисциплінарного стягнення покладається на відповідача.

Згідно п.22 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів», суд повинен з*ясувати чи додержані власником або уповноваженим ним органом правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень.

Ухвалюючи рішення про задоволення вимог позивача, суд першої інстанції, правильно встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, дійшов обґрунтованого висновку щодо недоведеності підстав застосування до позивача роботодавцем дисциплінарного стягнення у вигляді догани за порушення трудової дисципліни.

З вказаним висновком погоджується й суд апеляційної інстанції . Доводи апеляційної скарги спростовуються дослідженими доказами.

Доводи апеляційної скарги стосовно порушення судом норм процесуального права не є слушними,оскільки за положеннями ч.1 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.3 ст. 12 ЦПК України).

Вказане узгоджується із положеннями ч.1 ст. 81 ЦПК України, згідно яких кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (ч.ч. 1-3 ст. 13 ЦПК України).

Відповідно до ч.5 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків (ст. 76 ЦПК України).

Згідно з ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

При цьому, за вимогами ч.6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.2 ст. 78 ЦПК України).

Суд першої інстанції дав оцінку поясненням допитаних свідків, і доказів того, що такі пояснення судом були викладені у невідповідності з їх змістом, зафіксованим на технічному засобі, скаржником не надано.Посилання апелянта на незаконність рішення зводяться до власного вибіркового аналізу доказів без повного і системного їх аналізу, не спростовують висновків суду першої інстанції , не ґрунтуються на законі, а тому не підлягають задоволенню.

Апеляційна скарга не містить нових фактів чи засобів доказування, які б спростували висновки суду першої інстанції.

Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.

Рішення суду першої інстанції ухвалене відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права і підстав для його скасування у межах доводів апеляційної скарги немає.

Керуючись ст.ст. 374,375,381,382 ЦПК України, апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу державного підприємства «Маріупольський морський торговельний порт» - залишити без задоволення.

Рішення Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 29 листопада 2018 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

Повний текст постанови складений 15 лютого 2019 року.

Судді: