Справа № 274/4078/19/
Провадження № 2/0274/1934/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" вересня 2019 р. м. Бердичів

БЕРДИЧІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ

головуючого - судді Хуторної І.Ю.,

за участю секретаря Соломянюк Л.О.,

представника позивачки ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про виселення без надання іншого житлового приміщення, -

в с т а н о в и в:

У липні 2019 року ОСОБА_2 в особі свого представника ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом у якому просить виселити без надання іншого житлового приміщення ОСОБА_3 з тих підстав, що відповідач протягом останнього року вчиняє фізичне та психологічне насильство відносно ОСОБА_2 та ОСОБА_1 та вони зверталися до Бердичівського ВП з приводу неналежної поведінки відповідача 04.05.2019, 05.05.2019, 06.05.2019, 07.05.2019, 08.05.2019 та 09.08.2019 за результатами яких з відповідачем проведено бесіди та його притягнуто до адміністративної відповідальності. Крім того, відповідач постійно руйнує будинок, залишає увімкненим світло та газ. Не зачиняє вхідних дверей будинку. На підставі статті 116 ЖК України позивачка просить виселити відповідача з її житлового будинку без надання іншого житла.

У судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_1 позов підтримала з підстав наведених у ньому. Доповнила, що вона дочка позивачки та рідна тітка відповідача. Вона ОСОБА_3 ображає свою бабусю, вона не може спокійно відпочити, він до 5 години ранку дивиться телевізор, гуляє, не працює, б`є посуд, може не вимкнути газ. На даний час ОСОБА_4 немає вдома. Він мабуть проживає у своєї тітки, однак його слід вселити з житла, щоб її мати могла спокійно відпочивати.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву до суду не направив.

За згоди представника позивачки, у відповідності до ст. 180 ЦПК України судом ухвалено рішення при заочному розгляді.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши докази, суд доходить висновку про відмову в задоволенні позову з таких підстав.

Відповідно до ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

З наданих позивачкою доказів встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 29.10.2010 ОСОБА_2 є власником житлового будинку АДРЕСА_1 (а.с. 21, 22, 23 ).

Разом з позивачкою у її житлі проживає ОСОБА_3 - її онук ( а.с. 12).

Відповідно до матеріалів Бердичівського ВП ОСОБА_1 звернулася 09.05.2019 із заявою до поліції з приводу того, що її племінник пиячить та ображає її та її матір.

За наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 відносно ОСОБА_3 складено протокол про вчинення 09.05.2019 домашнього насильства щодо своєї тітки ОСОБА_1 зі ОСОБА_5 проведено профілактичну бесіду ( а.с. 13).

Свідок ОСОБА_6 пояснила, що вона сусідка ОСОБА_2 ОСОБА_7 погано відноситься до ОСОБА_8 та між ними виникають сварки. У травні цього року вона була очевидцем сварки, за наслідками якої було викликано поліцію. ОСОБА_9 ніде не працює, вживає алкоголь.

Свідок ОСОБА_10 пояснила, що їй відомо, що ОСОБА_7 ображає ОСОБА_2 , висловлюється до неї нецензурно, може штовхнути. У травні 2019 року до ОСОБА_4 викликали поліцію. ОСОБА_2 постійно на онука жаліється. Він не працює, нічого вдома не робить, не слухає її.

Свідок ОСОБА_13 пояснила, що їй відомо, що у травні цього року до ОСОБА_14 викликали поліцію, оскільки він ображав ОСОБА_2 . Він кричить до бабусі та тітки, робить що хоче.

Свідок ОСОБА_16 пояснила, що вона проживає по сусідству від ОСОБА_2 , яка їй доводиться братовою . Онук ОСОБА_2 ображає свою бабусю, вимагає гроші, бере кредити, нічого не робить. Два місяці тому до нього викликали поліцію. Зараз ОСОБА_4 вже там немає, він проживає в тітки.

За положеннями статті 116 ЖК України якщо наймач, члени його сім`ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення.

Відповідно до частини 4 статті 156 ЖК України до членів сім`ї власника будинку належать особи, зазначені в частині 2 статті 64 цього Кодексу, зокрема, подружжя, батьки, діти, та особи, які спільно з ними проживають та ведуть спільне господарство.

За умовами статті 116 ЖК України підставою виселення вказаних осіб має бути доведено систематичність протиправних дій і безрезультатність застосування до правопорушника заходів попередження і громадського впливу. При цьому, неправомірна поведінка правопорушника повинна створювати об`єктивну, а не суб`єктивну неможливість спільного проживання. Факти звернення до відповідних органів, без застосування до винного заходів впливу цими органами не є підставою для виселення.

З наданих позивачкою доказів та доказів, що витребувані судоми не було встановлено факту притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства відносно ОСОБА_2 .

Зазначивши в позові про випадки звернення до поліції 04.05.2019, 05.05.2019, 06.05.2019, 07.05.2019, 08.05.2019 та 09.08.2019, доказів на підтвердження цього позивачкою не надано.

З досліджених доказів не вбачається, що до відповідача за порушення правил спільного проживання з позивачко застосовувалися заходи впливу. За наслідками звернення від 09.05.2019 відносно відповідача складено протокол за вчинення домашнього насильства щодо ОСОБА_1 , а не ОСОБА_2

Обставини щодо псування житлового приміщення відповідачем не доведені доказами.

Пунктом 1 статті 8 Європейської конвенції про захист прав людини та основних свобод, ґарантовано кожній особі окрім інших прав, право на повагу до її житла. Воно охоплює насамперед право займати житло, не бути виселеною чи позбавленою свого житла.

Стаття 16 ЦК України передбачає способи захисту цивільних прав і інтересів осіб. Виходячи з загальних положень права власності, власнику належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Захист права власності регулюється нормами ЦК України.

За загальним правилом кожна особа має право на захист свого цивільного права лише в разі його порушення, невизнання або оспорювання та в такій спосіб, якій передбачений законом.

В той же час виселення є категорією житлового законодавства, тому при розгляді цивільних справ за позовом про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення предметом доказування є втрата права на житло, або взагалі його відсутність, або інші передбачені ЖК України підстави для позбавлення права на житло.

Судом таких обставин при розгляді справи не встановлено і позивачкою у судовому засіданні за допомогою належних доказів не доведено.

Той факт, що відповідач укладає кредитні договори та не працює не може бути підставою для виселення із житла без надання іншого приміщення.

Показання свідків доводять факт негативних взаємовідносин між ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , на той час коли ОСОБА_22 там проживав, проте такі показання не доводять необхідних підстав для виселення, передбачених ст. 116 ЖК України, а саме того, що до відповідача за порушення правил спільного проживання з позивачко застосовувалися заходи впливу та безрезультатність застосування до правопорушника заходів попередження і громадського впливу.

За таких обставин суд доходить висновку про недоведеність позивачкою підстав, передбачених статтею 116 ЖК України, обов`язкових для виселення відповідача в судовому порядку без надання іншого житлового приміщення.

Аналізу інших доказів, суд не наводить, оскільки вони не впливають на висновки суду не на доводять тих обставин, за наявності яких особу може бути виселено без надання іншого житла.

Керуючись статтями 258, 259, 263, 265, 280, 282 Цивільного процесуального кодексу України,

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про виселення без надання іншого житлового приміщення відмовити.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга.

Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Житомирського апеляційного суду або через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня складення його повного тексту.

Позивач, якому рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня складення його повного тексту.

Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_2 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

Відповідач: ОСОБА_3 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повний текст рішення виготовлено 24.09.2019.

Суддя І.Ю. Хуторна