П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2019 року м. Київ

Справа №752/22257/19

Резолютивна частина постанови оголошена 26 грудня 2019 року

Повний текст постанови складено 26 грудня 2019 року

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Поливач Л.Д., Шкоріної О.І.

секретаря: Довгополої А.В.

учасники справи заявник ОСОБА_1

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва, постановлену суддею Шкірай М.І. 28 жовтня 2019 року у справі за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову до пред`явлення позовної заяви до суду, -

В С Т А Н О В И В:

Справа №752/22257/19
№ апеляційного провадження:22-ц-824/16526/2019
Головуючий у суді першої інстанції: Шкірай М.І.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Стрижеус А.М.
Корж О.А. звернулася до суду з заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви, шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 з забороною ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії щодо вказаної квартири.

Заяву обґрунтовувала тим, що вона є власником вказаної квартири. Проте, 19 жовтня 2019 року їй стало відомо, що невстановлені особи намагаються потрапити до квартири. Через деякий час вона прибула до своєї квартири куди були викликані співробітники поліції, проте при з`ясуванні обставин стало відомо, що квартира належить ОСОБА_2 за результатами електронних торгів, у зв`язку з чим просила задовольнити заяву.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 28 жовтня 2019 року у задоволенні заяви відмовлено (а.с.26-27).

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 звернулася з апеляційною скаргою, в якій просила ухвалу скасувати, постановити нову про задоволення заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 та заборонити ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії, правочини з квартирою АДРЕСА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції вимог чинного законодавства.

На підтвердження вимог, викладених в апеляційній скарзі, ОСОБА_1 посилалася на необґрунтованість висновків суду першої інстанції. Вважає, що судом першої інстанції не повно з`ясовані обставини справи, зокрема не повно досліджено докази, долучені до заяви - копія акту про проведення електронних торгів, заявку про реалізацію арештованого майна, протоколу електронних торгів. Вказувала на те, що оскільки вона має намір звернутися до суду з позовом до приватного виконавця Варави Р.С., ДП «Сетам», ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Апатенко М.А. про скасування електронних торгів, державної реєстрації нерухомого майна, свідоцтва про права власності, п.1 та п.2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України прямо передбачено забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та забороною вчиняти певні дії.

Крім того, апелянтом в заяві про забезпечення позову в повній мірі обгрнутованою чому невжиття забезпечення позову може утруднути виконання рішення суду або зробити неможливим його виконання у разі не забезпечення позову, оскільки ОСОБА_3 може вичинити дії щодо спірного майна , а саме продати, здати в оренду, зареєструвати інших осіб, передати під заставу та інше.

Сторони правом надання відзиву на апеляційну скаргу відповідно до вимог ст. 360 ЦПК України не скористались.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 підтримали доводи апеляційної скарги із викладених в ній підстав.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали справи і перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд в складі колегії суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернулася до суду першої інстанції з заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви, зі змісту якої вбачається, що предметом спору, у цілях якого було подано заяву про забезпечення позову, є квартира АДРЕСА_1 , яка була придбана ОСОБА_3 з прилюдних торгів по виконавчому провадженню № 55571313. ОСОБА_1 має намір звернутися до суду з позовом до приватного виконавця Варави Р.С., ДП «Сетам», ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Апатенко М.А. про скасування електронних торгів, державної реєстрації нерухомого майна, свідоцтва про права власності.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції вірно керувався вимогами частини другої статті 149 ЦПК України, про те, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; пунктом 6 частини першої ст. 150 ЦПК України встановлено, що позов забезпечується, зокрема, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Враховуючи принципи здійснення цивільного судочинства, співмірність заходів забезпечення позову із позовною вимогою майбутнього позову, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що заява про забезпечення позову належним чином не обґрунтована в частині того, що саме такий вид забезпечення позову необхідно застосувати і він буде співмірним із заявленими позивачем вимогами та невжиття заходів забезпечення позову може утруднити виконання рішення суду або зробити неможливим його виконання у разі не забезпечення позову саме у запропонований спосіб.

Доводи апеляційної скарги, про те, що судом першої інстанції не повно з`ясовано обставини справи, а п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України прямо передбачено такий вид забезпечення позову про який просить заявник, не приймаються колегією суддів, з огляду на таке.

Відповідно до положень ст.ст. 149, 150 ЦПК забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Види забезпечення позову мають бути сумірними із заявленими позивачем вимогами.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого перебуває справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача (заявника).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду. Саме лише посилання на те, що процесуальним законодавством передбачений певний вид забезпечення позову, без наведення відповідного обґрунтування, не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та містяться на формальних міркуваннях.

Відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України апеляційний суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 268, 375, 381, 382, 389 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 28 жовтня 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач: А.М. Стрижеус

Судді: Л.Д.Поливач

О.І. Шкоріна