ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

21 лютого 2019 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 736/2006/18

Головуючий у першій інстанції - Кутовий Ю. С.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/114/19

Чернігівський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Скрипки А.А.

суддів: Онищенко О.І., Шарапової О.Л.

учасники справи:

ОСОБА_2

інша сторона приватний нотаріус Корюківського районного нотаріального округу Дремлюга Раїса Михайлівна

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Корюківського районного суду Чернігівської області у складі судді Кутового Ю.С. від 08 листопада 2018 року, місце ухвалення м. Корюківка у справі за заявою ОСОБА_2 про забезпечення доказів, інша сторона: приватний нотаріус Корюківського районного нотаріального округу Дремлюга Раїса Михайлівна,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про забезпечення доказів, в якій просив витребувати у приватного нотаріуса Дремлюги Р.М. для розгляду і вивчення в приміщенні Корюківського районного суду договір купівлі-продажу (з додатками) нерухомого майна - житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого в АДРЕСА_1, продавцем якого міг бути його власник ОСОБА_4

Ухвалою Корюківського районного суду Чернігівської області у складі судді Кутового Ю.С. від 08.11.2018 року заяву ОСОБА_2 про забезпечення доказів повернуто заявнику.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу Корюківського районного суду Чернігівської області від 08.11.2018 року і направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції. Доводи апеляційної скарги вказують, що оскаржуваною ухвалою суду першої інстанції було порушено конституційні права ОСОБА_2, а також норми процесуального права. Доводи апеляційної скарги зазначають, що у заяві про забезпечення доказів ОСОБА_2 відповідно до статей 116,117 ЦПК України вказав про необхідність доказів, обставини для доказування, обґрунтування, спосіб забезпечення доказів. А саме, обставини для доказування: ''Цей документ може мати конфіденційність, на що не можу розраховувати, що спричиняє забезпечення доказів", обґрунтування: "Для оформлення договору купівлі/продажу нерухомого майна, продавцем якого є фізична особа, з обов'язковими додатками, що відповідають діючим нормативним документам і сплачується податок згідно Налогового кодексу. Приватний нотаріус не є державним службовцем, але надає публічні послуги і є суб'єктом, на якого поширюється дія Закону "Про запобігання корупції" ст.3, і може стати суб'єктом корупційних правопорушень. Про факт купівлі/продажу майна, зазначеного вище, поширені різні пересуди, що визиває сумнів достовірності (зменшення платежів у бюджет). Подібні договори купівлі/продажу складаються в трьох примірниках, із яких, один з додатками, залишається в нотаріальній конторі, інші у сторін". Доводи апеляційної скарги вказують, що у заяві про забезпечення доказів ОСОБА_2 вказав про те, що особистих інтересів заява не містить та направлена на захист інтересів економічної безпеки України, і може підпадати під п.7 статті 5 Закону України ''Про судовий збір''. У доводах апеляційної скарги ОСОБА_2 стверджує, що у оскаржуваній ухвалі суд першої інстанції невірно визначив розмір судового збору, який підлягав сплаті за подання до суду заяви про забезпечення доказів та не врахував пільги щодо сплати судового збору згідно п.7 статті 5 Закону України ''Про судовий збір''.

Відповідно до приписів ч.2 статті 369 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пункті 6 частини першої статті 353 ЦПК України, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно ч.13 статті 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Як вбачається з повідомлень про вручення поштових відправлень (а.с.29,30,31,36), ОСОБА_2, приватний нотаріус Корюківського районного нотаріального округу Дремлюга Р.М. отримали копії ухвали апеляційного суду від 21.01.2019 року про відкриття апеляційного провадження у справі та копії ухвали апеляційного суду від 25.01.2019 року про призначення справи до розгляду в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, у листопаді 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про забезпечення доказів (а.с.1), в якій просив витребувати у приватного нотаріуса Дремлюги Р.М. для розгляду і вивчення в приміщенні Корюківського районного суду договір купівлі-продажу (з додатками) нерухомого майна - житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого в АДРЕСА_1, продавцем якого міг бути його власник ОСОБА_4 У вказаній заяві про забезпечення доказів ОСОБА_2 зазначає обставини для доказування: ''Цей документ може мати конфіденційність, на що не можу розраховувати, що спричиняє забезпечення доказів", а також обґрунтування: "Для оформлення договору купівлі/продажу нерухомого майна, продавцем якого є фізична особа, з обов'язковими додатками, що відповідають діючим нормативним документам і сплачується податок згідно Налогового кодексу. Приватний нотаріус не є державним службовцем, але надає публічні послуги і є суб'єктом, на якого поширюється дія Закону "Про запобігання корупції" ст.3, і може стати суб'єктом корупційних правопорушень. Про факт купівлі/продажу майна, зазначеного вище, поширені різні пересуди, що визиває сумнів достовірності (зменшення платежів у бюджет). Подібні договори купівлі/продажу складаються в трьох примірниках, із яких, один з додатками, залишається в нотаріальній конторі, інші у сторін".

Ухвалою Корюківського районного суду Чернігівської області у складі судді Кутового Ю.С. від 08.11.2018 року заяву ОСОБА_2 про забезпечення доказів повернуто заявнику.

Як вбачається із оскаржуваної ухвали суду першої інстанції від 08.11.2018 року, повертаючи заяву про забезпечення доказів ОСОБА_2, суд першої інстанції з посиланням на норми статей 116, 117 ЦПК України зазначив, що зі змісту заяви про забезпечення доказів вбачається, що ОСОБА_2 не обґрунтовано необхідності забезпечення доказів, а саме, яким чином права ОСОБА_2 були не визнані або порушені внаслідок укладання зазначеного у заяві про забезпечення доказів договору купівлі-продажу нерухомого майна та не зазначено підстав, які б давали можливість припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Також у оскаржуваній ухвалі суду першої інстанції від 08.11.2018 року вказано, що ОСОБА_2 не сплачено судовий збір у розмірі 0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних громадян, що складає 881 (вісімсот вісімдесят одну) грн. При цьому суд першої інстанції зазначив, що посилання ОСОБА_2 на наявність у нього пільг щодо сплати судового збору ґрунтується на невірному тлумаченні п.7 статті 5 Закону України ''Про судовий збір''. На підставі ч.4 статті 117 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення доказів подано без додержання вимог цієї статті, повернув її ОСОБА_2, про що постановив ухвалу.

Доводи апеляційної скарги відносно того, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права, на думку апеляційного суду, не можуть бути підставами для її скасування, оскільки вказані доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду даної справи.

Відповідно до приписів ч.1 статті 116 ЦПК України, суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Згідно ч.2 статті 116 ЦПК України, способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов'язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом. Частина 3 статті 116 ЦПК України регламентує, що заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви. Відповідно до п.5 ч.1 статті 117 ЦПК України, у заяві про забезпечення доказів зазначається обґрунтування необхідності забезпечення доказів.

Як вбачається з матеріалів справи, у листопаді 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про забезпечення доказів (а.с.1), в якій просив витребувати у приватного нотаріуса Дремлюги Р.М. для розгляду і вивчення в приміщенні Корюківського районного суду договір купівлі-продажу (з додатками) нерухомого майна - житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого в АДРЕСА_1, продавцем якого міг бути його власник ОСОБА_4 У вказаній заяві про забезпечення доказів ОСОБА_2 зазначає обставини для доказування: ''Цей документ може мати конфіденційність, на що не можу розраховувати, що спричиняє забезпечення доказів", а також обґрунтування: "Для оформлення договору купівлі/продажу нерухомого майна, продавцем якого є фізична особа, з обов'язковими додатками, що відповідають діючим нормативним документам і сплачується податок згідно Налогового кодексу. Приватний нотаріус не є державним службовцем, але надає публічні послуги і є суб'єктом, на якого поширюється дія Закону "Про запобігання корупції" ст.3, і може стати суб'єктом корупційних правопорушень. Про факт купівлі/продажу майна, зазначеного вище, поширені різні пересуди, що визиває сумнів достовірності (зменшення платежів у бюджет). Подібні договори купівлі/продажу складаються в трьох примірниках, із яких, один з додатками, залишається в нотаріальній конторі, інші у сторін".

Виходячи зі змісту заяви про забезпечення доказів, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду першої інстанції відносно того, що зі змісту заяви про забезпечення доказів вбачається, що ОСОБА_2 не обґрунтовано необхідності забезпечення доказів, а саме, яким чином права ОСОБА_2 були не визнані або порушені внаслідок укладання зазначеного у заяві про забезпечення доказів договору купівлі-продажу нерухомого майна та не зазначено підстав, які б давали можливість припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Відповідно до ч.3 статті 117 ЦПК України, за подання заяви про забезпечення доказів сплачується судовий збір у розмірі, встановленому законом. Документ, що підтверджує сплату судового збору, додається до заяви. Апеляційний суд вважає за необхідне констатувати, що за подання до суду 06.11.2018 року (а.с.1) заяви про забезпечення позову згідно п.п.4 п.1 ч.2 статті 4 Закону України ''Про судовий збір'' підлягав до сплати судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп. (0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб). Проте, як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_2 не сплачено судовий збір за подання до суду заяви про забезпечення доказів. При цьому апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що суд першої інстанції у оскаржуваній ухвалі невірно вказав розмір судового збору (881 грн.), який підлягав сплаті за подання заяви про забезпечення доказів. Проте, вказана обставина не може бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, оскільки судом встановлено факт несплати ОСОБА_2 судового збору за подання до суду заяви про забезпечення доказів, що відповідно до приписів ч.4 статті 117 ЦПК України є підставою для повернення заяви про забезпечення доказів. За даних обставин доводи апеляційної скарги щодо невірного визначення судом першої інстанції ставки судового збору, який підлягав до сплати за подання до суду заяви про забезпечення доказів, не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції від 08.11.2018 року.

В доводах апеляційної скарги ОСОБА_2 не погоджується з висновком оскаржуваної ухвали суду першої інстанції відносно того, що посилання ОСОБА_2 на наявність у нього пільг щодо сплати судового збору ґрунтуються на невірному тлумаченні п.7 статті 5 Закону України ''Про судовий збір''. При цьому доводи апеляційної скарги стверджують, що особистих інтересів заява про забезпечення доказів не містить, направлена на захист інтересів економічної безпеки України (стаття 17 Конституції України) і може підпадати під п.7 статті 5 Закону України "Про судовий збір". Апеляційний суд вважає, що вказані доводи апеляційної скарги не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, виходячи із наступного. Відповідно до приписів п.7 ч.1 статті 5 Закону України ''Про судовий збір'', від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються громадяни, які у випадках, передбачених законодавством, звернулися із заявами до суду щодо захисту прав та інтересів інших осіб. При цьому ОСОБА_2 не надано суду визначених статтею 62 ЦПК України документів, що підтверджують повноваження представників. За даних обставин доводи апеляційної скарги не спростовують висновку оскаржуваної ухвали суду першої інстанції відносно того, що посилання ОСОБА_2 на наявність у нього пільг щодо сплати судового збору ґрунтуються на невірному тлумаченні п.7 статті 5 Закону України ''Про судовий збір''.

Враховуючи вищенаведене, доводи апеляційної скарги не спростовують висновку оскаржуваної ухвали суду першої інстанції про повернення заяви про забезпечення доказів ОСОБА_2 на підставі ч.4 статті 117 ЦПК України.

Керуючись статтями: 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Корюківського районного суду Чернігівської області від 08 листопада 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Дата складення повної постанови - 21.02.2019 року.

Головуючий: Судді: