Справа № 562/4278/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

/заочне/

"12" лютого 2019 р.

Здолбунівський районний суд Рівненської області

у складі: головуючого судді Кушніра О.Г.,

секретар судового засідання Парфенюк Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Здолбунів Рівненської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету справу: ОСОБА_3, про стягнення аліментів та додаткових витрат, -

в с т а н о в и в:

У поданій в суд позовній заяві позивач ОСОБА_1 просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 у розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з березня 2018 року і до закінчення навчання чи до досягнення сином 23 років, а також додаткові витрати на оплату навчання ОСОБА_3 у розмірі Ѕ витрат згідно договору про надання освітніх послуг.

В обґрунтування своїх вимог позивач покликається на те, що за рішенням суду від 22 травня 2008 року з відповідача ОСОБА_2 стягувалися на її користь аліменти на утримання їх неповнолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 600 грн. Після досягнення повноліття син продовжує навчання у Рівненському державному гуманітарному університеті та потребує матеріальної допомоги батька, який має можливість надавати таку допомогу, оскільки знаходиться у працездатному віці.

Учасники справи у судове засідання не зявилися, хоча про дату, час і місце судового засідання повідомлялися належним чином відповідно до вимог ст.128 ЦПК України, клопотань про відкладення розгляду справи у звязку з неможливістю прибуття з поважних причин не надходило та відзиву на позов відповідач не подав. Згідно поданого позивачем клопотання позовні вимоги підтримує повністю та просить розглянути справу без її участі.

При таких умовах суд вважає за можливе винести заочне рішення по справі на підставі наявних доказів, при цьому позивач не заперечує проти такого порядку вирішення спору.

Зясувавши обставини та вивчивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Установлено, що рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 22 травня 2008 року з ОСОБА_2 стягувалися на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання їх сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 600 грн. щомісячно і до повноліття дитини.

З довідки №18.020 від 12 березня 2018 року вбачається, що ОСОБА_3 навчається у Рівненському державному гуманітарному університеті на денній платній формі навчання з 01 вересня 2017 року по 30 червня 2021 рік.

Згідно договору про надання освітніх послуг загальна вартість освітніх послуг для ОСОБА_3 становить 57815 грн., оплата вноситься щосеместрово готівкою.

Згідно ч.1 ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до положень ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, зокрема, стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, а також інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст.ст.12, 81 ЦПК України).

Будь-яких належних та допустимих доказів у розумінні положень ст.ст.77-78 ЦПК України доказів про розмір доходів відповідача та можливості надання ним матеріальної допомоги на навчання повнолітньої дитини позивачем суду не надано, а тому позовні вимоги в цій частині є недоведеними.

Статтею 185 СК України визначено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Згідно з роз'ясненнями, які містяться у п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", статтею 185 СК України передбачена участь батьків у додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом). У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах, правовідносини обов'язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу).

У визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов'язань, обов'язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Таким чином, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв'язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила ст.185 СК України не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються ст.199 цього Кодексу (постанова Верховного Суду України від 24 лютого 2016 року).

А тому вимога позивача про стягнення з відповідача додаткових витрат на повнолітню дитину є безпідставною.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що у задоволені позову слід відмовити.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.258-273, 280-284, 351 355 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та додаткових витрат відмовити повністю.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржено до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 /тридцяти/ днів з дня його проголошення. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності новою редакцією ЦПК України (п.15.5 «Перехідних положень»).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: