Справа № 461/710/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Зубачик Н.Б.
Провадження № 22-ц/811/750/18 Доповідач в 2-й інстанції: Струс Л. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2019 року м. Львів

Справа № 461/710/16-ц

Провадження № 22-ц/811/750/18

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів з розгляду цивільних справ:

головуючого Струс Л.Б.,

суддів Левика Я.А., Шандри М.М.

секретар Бадівська О.О.

за участі представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Галицької районної адміністрації Львівської міської ради

на рішення Галицького районного суду м. Львова від 25 липня 2018 року у складі судді Зубачик Н.Б.

у справі

за позовом Галицької районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору ЛКП "Снопківське", ОСОБА_4, про демонтаж добудови,-

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням Галицького районного суду м. Львова від 25 липня 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Дане рішення оскаржила Галицька районна адміністрація Львівської міської ради, подавши апеляційну скаргу.

З рішенням не погоджується, вважає що воно є незаконним та необґрунтованими, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Вказує, що будинок АДРЕСА_1 перебуває у віданні Львівської міської ради на обслуговуванні ЛКП "Снопківське". Відповідно до довідки про склад сім'ї і прописки від 24.12.2015 року № 4370, виданої ЛКП "Снопківське", квартира АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_2 21.07.2015 року ЛКП "Снопківське" скеровано відповідачу попередження з вимогою терміново до 24.07.2015 року представити дозвільні документи на прибудову балкону. 09.08.2015 року ЛКП "Снопківське" скеровано відповідачу попередження з вимогою демонтувати самовільно збудований балкон на рівні цокольного та першого поверху будинку АДРЕСА_1. 08.09.2015 року ЛКП "Снопківське" з виходом на місце складено акт обстеження технічного стану квартири АДРЕСА_1, в якому вказано, що самовільно встановлено залізобетонний балкон першого поверху з дворової частини будинку і веранду з цокольного поверху. 21.09.2015 року розпорядженням голови Галицької районної адміністрації ЛМР № 400 затверджено висновок міжвідомчої комісії Галицького району та зобов'язано ОСОБА_2 - власника квартири АДРЕСА_1 за власні кошти демонтувати самовільно влаштовану добудову.

Вказує, що ОСОБА_2 порушив норми земельного законодавства, а саме відповідно до ч. 1, 3 ст. 42 ЗК України земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території державної або комунальної власності, надаються в постійне користування підприємствам, установам і організаціям, які здійснюють управління цими будинками. Порядок використання земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначається співвласниками. Згідно з ст. 152 ЖК України власниками робіт з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення приватного житлового фонду, які не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, не потребує отримання документів, що дають право на їх виконання. Після завершення зазначених робіт введення об'єкта в експлуатацію не потребується. До елементів перепланування жилих приміщень належать: перенесення і розбирання перегородок, перенесення і влаштування дверних прорізів, улаштування і переустаткування тамбурів, прибудова балконів на рівні перших поверхів багатоповерхових будинків.

Звертає увагу суду на те, що ОСОБА_2 порушив вимоги ст. 39 ЗУ "Про регулювання містобудівної діяльності" відповідно до змісту якої експлуатація закінчених будівництвом об'єктів, не прийнятих в експлуатацію, забороняється.

Відповідно до ст. 27 ЗУ "Про архітектурну діяльність" замовники та підрядники під час створення об'єкта архітектури зобов'язані не порушувати під час організації і виконання будівельних робіт законні права та інтереси користувачів прилеглих земельних ділянок, власників розташованих на них будинків і споруд, відшкодовувати завдані їм збитки відповідно до закону.

Просить рішення Галицького районного суду м. Львова від 25 липня 2018 року у справі за позовом Галицької районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору ЛКП "Снопківське", ОСОБА_4, про демонтаж добудови скасувати та ухвалити нове, яким позов Галицької районної адміністрації Львівської міської ради задоволити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення;8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції не відповідає зазначеним вимогам.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_2 є власником АДРЕСА_1 та знаходиться на першому поверсі вказаного будинку, що підтверджується довідкою про склад сім'ї і прописки №4370 від 24.12.2015 року, виданої ЛКП «Снопківське».

21.07.2015 року ЛКП «Снопківське» скеровано відповідачу попередження з вимогою терміново до 24.07.2015 року представити дозвільні документи на прибудову балкону.

09.08.2015 року ЛКП «Снопківське» скеровано відповідачу попередження з вимогою демонтувати самовільно збудований балкон на рівні цокольного та першого поверху будинку АДРЕСА_1.

11.08.2015 року ЛКП «Снопківське» на ОСОБА_2 складено протокол №22 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.150 КУпАП.

Постановою адміністративної комісії Галицької районної адміністрації ЛМР №142 від 20.08.2015 року ОСОБА_2 притягнено до адміністративної відповідальності за ст.150 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 51,00 грн. за самовільне перепланування та переобладнання жилого будинку і жилого приміщення, а саме: у липні 2015 року здійснила добудову балкону на рівні першого та цокольного поверхів у квартирі АДРЕСА_1.

08.09.2015 року ЛКП «Снопківське» складено акт обстеження технічного стану квартири АДРЕСА_1, в якому вказано, що самовільно встановлено залізобетонний балкон першого поверху з дворової частини будинку і веранду з цокольного поверху.

21.09.2015 року розпорядженням голови Галицької районної адміністрації ЛМР №400 «Про демонтаж самовільно влаштованої добудови на рівні цокольного та першого поверхів зі сторони дворового фасаду будинку АДРЕСА_1» затверджено висновок міжвідомчої комісії Галицького району та зобов'язано ОСОБА_2 - власника квартири АДРЕСА_1 за власні кошти демонтувати самовільно влаштовану добудову на рівні цокольного та першого поверхів зі сторони дворового фасаду будинку АДРЕСА_1.

07.10.2015 року ЛКП «Снопківське» скеровано відповідачу попередження про необхідність виконання розпорядження голови Галицької районної адміністрації №400 від 21.09.2015 року «Про демонтаж самовільно влаштованої добудови на рівні цокольного та першого поверхів зі сторони дворового фасаду будинку АДРЕСА_1». У добровільному порядку вказане розпорядження відповідачем не виконано.

Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових правовідносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Справою адміністративної юрисдикції у розумінні пункту 1 частини першої статті 3 КАС України є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Публічно-правовим вважається також спір, який виник з позовних вимог, що ґрунтуються на нормах публічного права, де держава в особі відповідних органів виступає щодо громадянина не як рівноправна сторона у правовідносинах, а як носій суверенної влади, який може вказувати або забороняти особі певну поведінку, давати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо.

Відповідно до пункту 5 частини четвертої статті 50 КАС України громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, їх об'єднання, юридичні особи, які не є суб'єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень, зокрема, в інших випадках, встановлених законом.

Як орган місцевого самоврядування Галицька районна адміністрація Львівської міської ради відповідно до статті 25 Закону України від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» правомочна розглядати та вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до її відання.

Відповідно до підпункту 3 пункту «б» частини першої статті 31 цього Закону до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать делеговані повноваження, зокрема, здійснення в установленому порядку державного контролю за дотриманням законодавства, затвердженої містобудівної документації при плануванні та забудові відповідних територій; зупинення у випадках, передбачених законом, будівництва, яке проводиться з порушенням містобудівної документації і проектів окремих об'єктів, а також може заподіяти шкоди навколишньому природному середовищу.

Аналогічну норму закріплено у статті 14 Закону України від 16 листопада 1992 року № 2780-XII «Про основи містобудування».

Згідно зі статтею 7 вказаного Закону № 2780-ХІІ державне регулювання у сфері містобудування здійснюється, зокрема, органами місцевого самоврядування, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю, іншими органами в порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до пп 4.2.2. Положення про Галицьку районну адімінстрацію Львівської міської ради, передбачено повноваження адміністрації у сфері житлово-комунального господарства, а саме - здійснення контролю за станом благоустрою житлового фонду.

У даній справі Галицька районна адміністрація Львівської міської ради звернулася з позовом до ОСОБА_2 з вимогами демонтаж добудови у зв'язку з невиконанням у добровільному порядку розпорядження позивача від №400 від 21.09.2015 року «Про демонтаж самовільно влаштованої добудови на рівні цокольного та першого поверхів зі сторони дворового фасаду будинку АДРЕСА_1».

Отже, спірні правовідносини в цій справі обумовлені реалізацією позивачем передбачених Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» делегованих повноважень щодо здійснення державного контролю за дотриманням законодавства у сфері містобудівної діяльності. Здійснення такого державного контролю означає обов'язковість прийнятих за його результатами рішень для підконтрольного суб'єкта, що свідчить про владно-управлінський характер, а отже і публічно-правову природу таких правовідносин.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що спір у даній справі є публічно-правовим, оскільки виник за участю суб'єкта владних повноважень, який реалізовує у спірних правовідносинах надані йому чинним законодавством владні управлінські функції стосовно виявлення та усунення порушень у сфері містобудівної діяльності шляхом знесення самочинно збудованого об'єкта містобудування. Справа за позовом такого суб'єкта владних повноважень, який звернувся до суду з позовом про демонтаж самочинно збудованого об'єкта, відповідно до наведеного вище припису закону, належить до юрисдикції адміністративних судів.

Аналогічний висновок щодо застосування норм процесуального права у подібних відносинах викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2018 року у справі № 14-48цс18, від 11 квітня 2018 року у справі № 11-96апп18, від 15 травня 2018 року у справі № 11-346апп18 та від 30 травня 2018 року у справі № 14-92цс18.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч.1,2 ст. 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу. Порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених статтями 19-22 цього Кодексу, є обов'язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів апеляційної скарги.

З огляду на наведене, рішення суду слід скасувати, а провадження у справі за позовом Галицької районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору ЛКП "Снопківське", ОСОБА_4, про демонтаж добудови - закрити.

Керуючись ст.ст.255, 256, 367, 368, 374, 377, 381, 382, 384ЦПК України Львівський апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Галицької районної адміністрації Львівської міської ради

- задовольнити частково.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 25 липня 2018 року скасувати. Провадження у справі за позовом Галицької районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору ЛКП "Снопківське", ОСОБА_4, про демонтаж добудови - закрити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено 11 лютого 2019 року.

Головуючий

Судді