Номер провадження 2/754/3099/19
РІШЕННЯ

іменем України

04 лютого 2019 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

судді Саламон О.Б.

з участю секретаря судового засідання Вільховченко І.І.

представник позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, визначеного рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 17.04.2012 року, з 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу), до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу).

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що визначений рішенням суду розмір аліментів на утримання доньки є для нього на даний час надмірним, оскільки він одружений вдруге, має ще одну доньку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2. На даний час на його утриманні, окрім доньки ОСОБА_5, перебуває ще одна дитина та дружина, яка знаходиться в декретній відпустці. Враховуючи вказане вимушений звертатись до суду з вказаним позовом.

08.10.2018 р. ухвалою судді справу прийнято до свого провадження, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

20.11.2018 р. зі сторони відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, у відповідності до якого вимоги позову не визнає, вказуючи на те, що позивач не в повному обсязі сплачує аліменти на утримання доньки та має заборгованість. При цьому дитина має захворювання та потребує лікування, у зв'язку з чим зменшення розміру аліментів призведе до порушення її прав. Зазначила, що в неї відсутній дохід, у зв'язку з чим донька ОСОБА_5 утримується на аліменти позивача та кошти її нового чоловіка. При цьому, на її утриманні також перебуває двоє дітей та матір, яка не може працювати. Посилалась також на те, що посилання позивача на його низький дохід не відповідають дійсності.

19.11.2018 р. до суду зі сторони відповідача надійшла відповідь на відзив, у відповідності до якої позивач зазначає, що відповідачем чинились йому перешкоди в спілкуванні з ОСОБА_5, у зв'язку з чим йому не було відомо про захворювання доньки, а тому він не ухилявся від надання коштів, вчасно сплачує аліменти в визначеному судом розмірі. Зокрема, посилається на те, що офіційно працевлаштований, інших доходів не має, за кордон не виїжджає, не займається підприємницькою діяльністю та не має власного бізнесу, як зазначає відповідач. При цьому, заборгованість по аліментах, сплачена його батьками, а не ним.

16.01.2019 р. до суду надійшли заперечення зі сторони позивача, у відповідності до яких остання зазначає, що довідка про доходи позивача не відповідає дійсності. Крім вказаного, твердження позивача щодо належної сплати аліментів на утримання доньки ОСОБА_5 є хибними.

Від позивача в судове засідання надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, вимоги позову підтримує в повному обсязі.

В судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримала в повному обсязі, посилаючись на викладене в позовній заяві та відповіді на відзив.

Відповідач в судовому засіданні проти вимог позову заперечувала в повному обсязі, посилаючись на викладене у відзиві та запереченнях.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено наступне.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 17.04.2012 року з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 02.03.2012 р. і до повноліття дитини.

Вказане рішення суду не оскаржувалось та набрало законної сили 03.05.2012 р.

Аналізуючи встановлені по справі обставини в їх сукупності, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 3 Конвеції ООН про права дитини (Конвенції), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Статтею 18 Конвенції проголошено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно з вимогами ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

При цьому, згідно ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч.1 ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Встановлено, що 29.10.2016 р. позивач зареєстрував шлюб з ОСОБА_7, що підтверджується свідоцтвом про шлюб.

Від шлюбу, позивач та його дружина мають доньку - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Згідно з довідкою ПАТ Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» від 05.11.2018 р. ОСОБА_8 перебуває в відпустці по догляду за дитиною до 3-х років з 01.01.2018 р. до 23.11.2020 р.

Враховуючи вказане, вбачається, що в позивача на утриманні перебуває дружина ОСОБА_8 та ще одна донька ОСОБА_6.

У відповідності до довідок від 15.05.2017 р., 02.03.2018 р. та 31.08.2018 р., позивач працює в ФОП ОСОБА_9 на посаді слюсаря з ремонту автомобілів з 14.04.2017 р., та отримує щомісячну заробітну плату в розмірі 3 723 грн.

Належних та допустимих доказів на спростування даних, зазначених в довідках про доходи відповідача до суду не надано, в процесі судового розгляду не здобуто.

При цьому встановлено, що позивач станом на 31.10.2018 р. має заборгованість по сплаті аліментів на утримання доньки ОСОБА_5 в розмірі 2 912, 86 грн.

На підставі вказаного вище, судом встановлено, що з моменту винесення рішення суду від 17.04.2012 р. у відповідача змінився матеріальний стан, оскільки в останнього на утриманні окрім доньки ОСОБА_5, перебуває дружина ОСОБА_8 та донька ОСОБА_6, а також наявна заборгованість по сплаті аліментів, що є підставою для зменшення розміру аліментів на утримання доньки ОСОБА_5, визначеного рішенням суду.

Посилання відповідача на те, що в мережі Інтернет позивач позиціонує себе як успішний підприємець, у зв'язку з чим має неофіційний дохід, суд оцінює критично, оскільки достовірних та достатніх доказів вказаного суду не надано. Підтвердження здійснення позивачем підприємницької діяльності матеріали справи не містять.

В той же час, позивачем не надано суду доказів наявності підстав для зменшення аліментів на утримання доньки з 1/2 частини на 1/6 частину всіх видів заробітку (доходу).

Вбачається та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_5 має загальний недорозвиток мовлення ІІ-ІІІ рівня, мінімальну мозкову дисфункцію з затримкою розвитку на резидуальному фоні, та потребує проведення корекційно-розвиткових занять та лікування.

Зокрема, вбачається, що на утриманні відповідача перебуває ще одна донька ОСОБА_11.

Враховуючи вказане, зменшення розміру аліментів на утримання ОСОБА_5 до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) позивача, призведе до порушення прав останньої на гармонійний розвиток.

Таким чином суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, шляхом зменшення розміру аліментів, встановленого рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 17.04.2012 р. та стягнення з позивача на користь відповідача аліментів на утримання доньки ОСОБА_5 в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04.10.2018 року.

Керуючись положеннями Конвенції ООН про права дитини, ст.ст. 180, 184, 192 СК України, ст.ст. ст.ст.1-18, 76, 77-81, 95, 141, 228, 229, 235, 241, 244, 245, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів - задовольнити частково.

Змінити розмір стягнення аліментів, встановлений рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 17.04.2012 р., яким стягнуто з ОСОБА_3 аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5 в розмірі 1/2 частини від всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02.03.2012 р. і до досягнення дитиною повноліття.

Стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6, в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 04 жовтня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

В задоволенні інших вимог позову - відмовити.

Рішення може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання безпосередньо до Київського апеляційного суду апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не подано. В разі подання апеляційної скарги рішення набирає законної сили, якщо його не скасовано, після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Деснянський районний суд міста Києва.

Позивач ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_7, РНОКПП НОМЕР_1, АДРЕСА_1.

Відповідач ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_8, РНОКПП НОМЕР_2, АДРЕСА_2

Повний текст рішення суду складено 11.02.2019 р.

Суддя