РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" грудня 2019 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області в складі:
головуючої судді Сенько Л.Ю.,
за участі секретаря Даніловської А.С.,
позивача ОСОБА_1 ,
представника позивача - адвоката Чаленко Н.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Жмеринка за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до виконавчого комітету Жмеринської міської ради Вінницької області, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача: Квартирно експлуатаційний відділ м. Вінниця про виключення житла зі службового та надання дозволу на приватизацію,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Жмеринського міськрайонного суду з даним позовом, в якому просив виключити квартиру АДРЕСА_1 зі службового житла та надати йому дозвіл на приватизацію зазначеної квартири.
Позовні вимоги обґрунтував тим, що він з 01.02.1980 р. по 26.01.1982 р. працював водієм 3 класу в Вінницькій квартирно експлуатаційній частині (КЕЧ) району. Рішенням виконавчого комітету Жмеринської міської ради №165 від 23.07.1981 йому була надана службова однокімнатна квартира житловою площею 21,29 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 та 21.08.1981 видано ордер №15 на вселення в квартиру. Квартира була призначена для нього та членів його родини дружини ОСОБА_2 . З 21.08.1981 року по теперішній час він проживає в зазначеній квартирі. За цей час у нього в 1982 році народився син ОСОБА_3 , а в 1994 році дочка ОСОБА_4 , які також проживали в цій квартирі. Значиться наймачем квартири та з 28.08.1981 року оплачує квартплату. Квартира, яку йому надали була без жодних зручностей. За власний рахунок він здійснив газифікацію квартири, забезпечив водопостачання. У 1981 році Вінницька КЕЧ району була розформована і зупинила свою діяльність. З цього часу він не перебуває в трудових відносинах з КЕЧ. При зверненні до КЕВ м. Вінниці по питанню надання клопотання щодо зняття статусу «службова» з квартири АДРЕСА_1 отримав відповідь, що у них взагалі відсутня будь яка інформація стосовно зазначеної квартири. Відсутня така інформація і в Державному архіві Вінницької області. При зверненні до виконавчого комітету Жмеринської міської ради з заявою щодо приватизації ним квартири АДРЕСА_1 отримав відповідь якою йому було відмовлено в приватизації вказаної квартири через відсутність документів, які б підтверджували, що вказана квартира не знаходиться в статусі службових. Вважає, що має право на приватизацію квартири, яка перебуває в його правомірному користуванні і на даний час не рахується службовою квартирою і відносно якої відсутня будь яка інформація про перебування у власності комунально експлуатаційного відділу м. Вінниці, яка є правонаступником Вінницької КЕЧ району №4, розташованого в м. Жмеринка, в якій він отримував вказану квартиру і в якій проживає з 1981 року.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Чаленко Н.В. уточнили позовні вимоги та просили виключити квартиру АДРЕСА_1 зі службового житла. Пояснили, що позивач будучи не військовозобов`язаним отримав квартиру АДРЕСА_1 . Мешканці будинку, які отримали квартири одночасно з ним і були працівниками військової частини, в 2001 році приватизували свої квартири. Відповідачем йому було відмовлено в знятті статусу службової вказаної квартири через відсутність подання комунально експлуатаційного відділу м. Вінниці.
Представник відповідача - виконавчого комітету Жмеринської міської ради Вінницької області Коновалова Я.О. в судове засідання ОСОБА_5 не з`явилася. В наданій до суду 20.12.2019 заяві зазначила, що виконавчий комітет Жмеринської міської ради Вінницької області вирішення даної цивільної справи залишає на розсуд суду та у відповідності до Цивільного процесуального кодексу України просить розглянути справу у відсутності представника та відповідно до наявних матеріалів справи.
Представник третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача Квартирно експлуатаційного відділу м. Вінниця Томчук М.А. в судове засідання не з`явилася. В наданих до суду 07.11.2019 письмових поясненнях просила судовий розгляд даної справи здійснити у її відсутність, без виклику третьої особи - Квартирно експлуатаційного відділу м. Вінниця. Зазначила, що квартира АДРЕСА_1 не обліковується в КЕВ м. Вінниця та не відноситься до житлового фонду МО України, ведення обліку якого здійснює КЕВ м. Вінниця. Одночасно із цим, позивач по справі ОСОБА_1 в списках осіб, які потребують поліпшення житлових умов при МО України у Вінницькому гарнізоні не перебуває. КЕВ м. Вінниця не має повноважень та правових підстав для подання до Жмеринської міської ради клопотання про зняття із спірної квартири статусу службової.
Оцінивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до трудової книжки позивача ОСОБА_1 він з 01.02.1980 р. по 26.01.1982 р. працював водієм 3 класу в Вінницькій квартирно експлуатаційній частині (КЕЧ) району (а.с. 8-9).
В 1981 році керівництво Вінницької КЕЧ району звернулось до виконавчого комітету Жмеринської міської ради з клопотанням про включення в список службових квартир квартиру АДРЕСА_1 та надання позивачу ОСОБА_1 ордеру на службову однокімнатну квартиру житловою площею 21,29 кв.м. за зазначеною адресою (а.с.10).
Рішенням виконавчого комітету Жмеринської міської ради №165 від 23.07.1981 була надана службова однокімнатна квартира житловою площею 21,29 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 та 21.08.1981 позивачу ОСОБА_1 видано ордер №15 на вселення в квартиру (а.с.11-12). Позивач ОСОБА_1 значиться наймачем даної квартири (а.с.13).
Відповідно до копії довідки Комунального підприємства «Жмеринкакомунсервіс» №19 від 30.01.2017 вбачається, що на їхньому балансі знаходиться будинок АДРЕСА_2 в якій зареєстровані: ОСОБА_1 квартиронаймач, ОСОБА_2 - дружина, ОСОБА_3 син (а.с.16).
З копії повідомлення Державного архіву Вінницької області 03.02.2017 вбачається, що в документах виконкому Жмеринської міської ради народних депутатів за 1981 -1985 роки рішення про передачу службової квартири будинковолодіння АДРЕСА_3 , яка належить ОСОБА_1 на баланс будинковолодіння (ЖЕК) у м. Жмеринка, немає (а.с.17).
З копії повідомлення квартирно експлуатаційного відділу м.Вінниця від 27.02.2017 №729 вбачається, що інформація стосовно квартири АДРЕСА_1 відсутня (а.с.18).
Згідно копії повідомлення виконавчого комітету Жмеринської міської ради Вінницької області від 25.11.2016 встановлено, що виконавчий комітет Жмеринської міської ради не вправі приймати рішення щодо виключення з числа службових квартири в будинку АДРЕСА_4 .
Правовідносини між сторонами регулюються ст. 47 Конституції України, згідно норм якої кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду
На підставі ст.319 ч.1 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Частина третя ст.326 ЦК України передбачає, що управління майном, що є у державній власності, здійснюється державними органами, а у випадках, передбачених законом, може здійснюватися іншими суб`єктами.
Згідно ст.321 ч.1, ч.2 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Згідност.118 ЖК УРСР, жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної у місті Ради народних депутатів.
З приписів ч.1ст. 122 ЖК УРСР вбачається, що на підставі рішення про надання службового жилого приміщення виконавчий комітет районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення у надане службове жиле приміщення
Відповідно до п.3 Положення про порядок надання службових житлових приміщень і користування ними в Українській РСР, затвердженого постановою Ради Міністрів Української РСР від04лютого 1988року №37 (далі Положення), яке діє до теперішнього часу - житлове приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті ради народних депутатів за клопотанням адміністрації підприємства, установи, організації.
Згідно п. 6 Положення, жиле приміщення виключається із числа службових, якщо відпала потреба в такому його користуванні. Виключення жилого приміщення з числа службових провадиться на підставі клопотання підприємства рішенням виконавчого комітету відповідної районної в місті ради.
У відповідності до Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»,встановлено,що за рішенням відповідних рад, квартири зі статусом службових можуть бути переведені додержавного житлового фонду,після чого громадяни України отримують можливості постійно користуватися ними та приватизувати їх.
Із змісту вказаних положень виходить, що вирішення питання про виключення житлового приміщення із числа службових можливо лише при наявності клопотання адміністрації підприємства, яке використовує вказане житлове приміщення як службове.
Статтею 10 ЦПК України також визначено, що суд при розгляді справ керується принципом верховенства права.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах та згідно з вимогами, встановленими Житловим кодексом УРСР та іншими законодавчими актами. Такі жилі приміщення або грошова компенсація надається один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла.
Згідно з п. 6 Положення про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в Українській РСР, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 04.02.1988 року, жиле приміщення виключається з числа службових, якщо відпала потреба в такому його використанні. Виключення жилого приміщення з числа службових провадиться на підставі клопотання підприємства, установи, організації рішенням виконавчого комітету відповідної районної, міської, районної у місті ради народних депутатів.
Пунктом 2.2 Інструкції про організацію забезпечення і надання військовослужбовцям Збройних Сил України та членам їх сімей житлових приміщень передбачено, що всі рішення щодо виключення житлового приміщення із числа службового приймаються Міністром оборони України. У подальшому житлове приміщення виключається із числа службового за рішенням виконавчого органу районної, міської, районної у місті ради за клопотанням начальника гарнізону, командира військової частини, погодженим з начальником відповідних територіальних квартирно експлуатаційних управлінь.
Також, пунктом 3.5 Інструкції встановлено, що для виключення квартир із числа службових начальником гарнізону, за погодженням з КЕВ району, направляються листи до сільських, селищних, міських, районних у місті рад про виключення квартир із числа службових з обов`язковим додаванням протоколу засідання Комісії з контролю за розподілом житла в гарнізонах Збройних Сил України.
Відповідно до ст. 47 Конституції України, ч. 3 ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.
Згідно ч. 1 ст. 124 ЖК України робітники і службовці, що припинили трудові відносини з підприємством, установою, організацією, а також громадяни, які виключені з членів колгоспу або вийшли з колгоспу за власним бажанням, підлягають виселенню з службового жилого приміщення з усіма особами, які з ними проживають, без надання іншого жилого приміщення.
Відповідно до ст. 125 ЖК України без надання іншого жилого приміщення у випадках, зазначених у статті 124 цього Кодексу, не може бути виселено:
- інвалідів війни та інших інвалідів з числа військовослужбовців, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії або каліцтва, що їх вони дістали при захисті СРСР чи при виконанні інших обов`язків військової служби, або внаслідок захворювання, зв`язаного з перебуванням на фронті;
- учасників Великої Вітчизняної війни, які перебували у складі діючої армії;
- сім`ї військовослужбовців і партизанів, які загинули або пропали безвісти при захисті СРСР чи при виконанні інших обов`язків військової служби;
- сім`ї військовослужбовців;
- інвалідів з числа осіб рядового і начальницького складу органів Міністерства внутрішніх справ СРСР, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії або каліцтва, що їх вони дістали при виконанні службових обов`язків;
- осіб, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації, що надали їм службове жиле приміщення, не менш як десять років;
- осіб, що звільнені з посади, у зв`язку з якою їм було надано жиле приміщення, але не припинили трудових відносин з підприємством, установою, організацією, які надали це приміщення;
- осіб, звільнених у зв`язку з ліквідацією підприємства, установи, організації або за скороченням чисельності чи штату працівників;
- пенсіонерів по старості, персональних пенсіонерів;
- членів сім`ї померлого працівника, якому було надано службове жиле приміщення;
- інвалідів праці I і II груп, інвалідів I і II груп з числа військовослужбовців і прирівняних до них осіб та осіб рядового і начальницького складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України;
- одиноких осіб з неповнолітніми дітьми, які проживають разом з ними.
Враховуючи вищезазначене, а також те, що позивач є пенсіонером і не може бути виселеним та КЕВ м. Вінниця підставно не може звернутися до виконкому Жмеринської міської ради про зняття статусу службової з квартири в якій проживає позивач і виконком відповідно до закону не може без подання адміністрації, підприємств, установи, організації не може вирішити дане питання, тому позивач обрав спосіб судового захисту, а саме в судовому порядку виключити квартиру АДРЕСА_1 зі службового житла. Так як, позивач фактично позбавлений можливості реалізувати свої права на житло, що є порушенням житлових прав у розумінні ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 2 грудня 2010 року у справі «Кривіцька та Кривіцький проти України», яке набуло статусу остаточного 2 березня 2011 року, визнано, що в цій справі мало місце порушення прав заявників, гарантованих ст. 8 Конвенції. Зокрема Європейський суд з прав людини констатував, що заявників було позбавлено адекватних процесуальних гарантій у процесі прийнятій рішення щодо їхнього права на житло.
З урахуванням вищенаведеного, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.
Виключити квартиру АДРЕСА_1 зі службового житла.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду через Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення виготовлено 27.12.2019.

Суддя