Справа № 461/8098/18 Головуючий у 1 інстанції: Фролова Л.Д.
Провадження № 22-ц/811/2758/18 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2019 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Львівського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача: ОСОБА_1,

суддів: Струс Л.Б., Шандри М.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Галицького районного суду м. Львова в складі судді Фролової Л.Д. від 29 жовтня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и л а :

ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 29 жовтня 2018 року позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу передано на розгляд Луцького міськрайонного суду Волинської області.

Вказану ухвалу оскаржив ОСОБА_2

В своїй апеляційній скарзі просить ухвалу скасувати, а справу направити для подальшого розгляду у суд першої інстанції. Зазначає, що він є людиною похилого віку, йому 69 років, стан його здоровя не задовільний, а відтак йому важко буде добиратися у іншу область на судові засідання. Крім цього, зазначає, що є пенсіонером, єдиним доходом є пенсія, відтак у нього немає фінансової можливості для придбання квитків на дорогу.

Відповідно до ст. 368, ч.2 ст. 369 ЦПК України, розгляд справи проводився без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши доводи учасників справи в межах мотивів позовної заяви та апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Із змісту оскаржуваної ухвали вбачається, що суд першої інстанції, посилаючись, зокрема, на ч.1 ст. 27, п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України та передаючи позовну заяву на розгляд Луцького міськрайонного суду Волинської області, виходив з того, що позивач звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 про розірвання шлюбу. Як вбачається із позовної заяви відповідач ОСОБА_3 проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, що відноситься до території Луцького міськрайонного суду Волинської області. Суддею встановлено, що справа не підсудна Галицькому районному суду м. Львова, тому, позов підлягає направленню до суду згідно з територіальною юрисдикцією.

Колегія суддів вважає, що такі висновки суду відповідають обставинам, що мають значення та вимогам закону.

Як вбачається із матеріалів справи, зокрема, із змісту позовної заяви, ОСОБА_2 подано позов у Галицький районний суд м. Львова до ОСОБА_3, у якому такий просить винести рішення, яким розірвати шлюб укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції, актовий запис: серія І-ЕГ №006554 від 25 жовтня 1986 року.

Відповідно до ч.1 ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи предявляються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Згідно змісту п.34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №3 від 01.03.2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», якою розяснено схожі за своєю суттю правовідносини, позови пред'являються: до фізичної особи до суду за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування; до юридичної особи за її місцезнаходженням (стаття 109 ЦПК), яке стосовно фізичної особи визначається відповідно до положень статті 29 ЦК і статті 3 Закону України від 11 грудня 2003 року № 1382-IV "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", а щодо юридичної особи за положеннями статті 93 ЦК. При вирішенні зазначених питань суди також мають враховувати роз'яснення, що містяться в Рішенні Конституційного Суду України від 14 листопада 2001 року № 15-рп/2001 (справа щодо прописки). Не є місцем проживання фізичної особи місце, в якому вона знаходиться під вартою у вигляді запобіжного заходу, місце, в якому особа відбуває покарання у виді позбавлення волі за вироком суду, місце, в якому особа знаходиться на стаціонарному лікуванні. Позови до таких осіб пред'являються за останнім місцем проживання до взяття під варту чи до поміщення до медичного закладу.

Як вбачається із матеріалів справи, зокрема, позовної заяви, що учасниками справи не оспорено та позивачем самостійно вказано у позовній заяві, місце проживання відповідача, є: Волинська область, Луцький район, с. Лище, що є територією Луцького району Волинської області та територією діяльності Луцького міськрайонного суду Волинської області.

Враховуючи вказане, а саме те, що місце проживання відповідача територіально відноситься до Луцького району Волинської області, Галицьким районним судом м. Львова правильно передано позовну заяву на розгляд до Луцького міськрайонного суду Волинської області.

Дійсно, згідно ч.2 ст. 28 ЦПК України, позови про розірвання шлюбу можуть предявлятися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоровя чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Зі змісту вказаної статті вбачається, що позови про розірвання шлюбу можуть предявлятися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача у разі, якщо він не може за станом здоровя чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача.

Однак, ОСОБА_2 не зазначалось у позовній заяві про стан його здоровя чи інші поважні причини, через які він не зможе зявитися до суду за місцем проживання відповідача та подав позов за своїм місцем проживання. Також, позивачем не додано до позовної заяви жодного належного доказу, що підтверджував би його стан здоровя, який унеможливлював би його явку до суду за місцем проживання відповідача.

Доводи апеляційної скарги про те, що стан здоровя позивача незадовільний, а відтак йому важко буде добиратися у іншу область на судові засідання знову ж слід вважати безпідставними, оскільки додана до апеляційної скарги «довідка про стан здоровя» не є належним документом, що б підтверджував стан здоровя апелянта. Така копія витягу із «щоденника», не завірена належним чином; відсутні дані, що оригінал документу, копія з якого долучена до матеріалів справи дійсно стосується апелянта, у такій відсутні дані про те ким виданий оригінал документа, копія з якого долучена і т.і.

Тобто, докази щодо стану здоровя, який би унеможливлював виїзд позивача до місця проживання відповідача відсутні як станом на час розгляду справи у суді першої, так і апеляційної інстанції, про що йшлося вище.

Також, слід вказати і про те, що навіть у випадку, якщо мають місце обставини про які йдеться у ч.2 ст. 28 ЦПК України (зокрема, неможливість позивача виїхати в судове засідання за місцем проживання відповідача), такий може клопотати до суду, що розглядає справу про участь у судовому засіданні, згідно ст. 212 ЦПК України, в режимі відеоконференції.

Відтак, доводи скарги є необґрунтованими, а скарга відповідно безпідставною, тому підстав для скасування оскаржуваної ухвали колегія суддів не вбачає.

З врахуванням наведеного, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції, як таку, що постановлена з дотриманням вимог процесуального закону щодо правил підсудності слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 29 жовтня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 21.02.2019р.

Головуючий : Я.А. Левик

Судді: Л.Б. Струс

ОСОБА_4