_________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/2226/17
Провадження № 4-с/520/31/19
УХВАЛА

12.02.2019 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Маломуж А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі скаргу Обслуговуючого кооперативу «МЖСТ ДОМ» (адреса: 65049, м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 16-Б) на дії старшого державного виконавця Другого Київського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Кісс Крістіни Вячеславівни (адреса: 65065, м. Одеса, вул. Ген. Петрова, 1), за участю боржника - ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_1) про визнання бездіяльності державного виконавця неправомірною та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

15 січня 2019 року ОК «МЖСТ ДОМ» звернувся до суду зі скаргою, мотивуючи яку зазначило, що старшого державного виконавця Другого Київського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Кісс Крістіни Вячеславівни від 26.06.2018 року № ВП 55982625 повернуто виконавчий документ стягувачу без виконання. Посилаючись на те, що постанову державного виконавця про на адресу стягувача надійшли через пів року після винесення постанови та невиконання державним виконавцем всіх перебачених законом дій з виконання рішення, заявник просив визнати бездіяльність державного виконавця неправомірною та скасувати вказану постанову. Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси від 16.01.2019 року скаргу прийнято до провадження.

Представник заявника у судовому засіданні підтримав вимоги скарги та просив її задовольнити.

Старший державний виконавець Другого Київського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Кісс Крістіна Вячеславівна у судове засідання не з'явилась, причину не явки суду не повідомили, про день та час розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином, її неявка відповідно до ч.2 ст.450 ЦПК України не перешкоджає розгляду скарги, надала відзив на скаргу відповідно до якого просила відмовити у задоволені скарги, посилаючись на те, що нею були виконані всі необхідні дії з виконання виконавчого документа, направлено запити, та накладено арешт на все майно боржника.

Боржник ОСОБА_2 у судове засідання не з'явилась, причину не явки суду не повідомили, про день та час розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином, її неявка відповідно до ч.2 ст.450 ЦПК України не перешкоджає розгляду скарги

Частинами 1 та 2 статті 450 ЦПК України, передбачено, що скарга розглядається у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржується. Їх неявка, у разі належного повідомлення про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Дослідивши матеріали скарги та надані докази, заслухавши пояснення представника скаржника, суд дійшов висновку, що скаргу слід задовольнити виходячи з наступного.

Статтею 74 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до статті 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно з частиною п'ятою статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

Так, відповідно до статей 1, 5 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження - це сукупність дій органів і осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів. Державний виконавець зобов'язаний вжити заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 ЗУ «Про виконавче провадження», який діяв на час пред'явлення виконавчого листа до виконання, копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються кур'єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Зі статті вбачається, що обов'язок надсилання копії постанов та інших виконавчих документів покладений саме на державного виконавця, а не на канцелярію державної виконавчої служби.

З матеріалів скарги вбачається, що копія постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 26.06.2018 року № ВП 55982625 надійшла скаржнику лише 27.12.2018, що також підтверджується копією поштового конверту зі штемпелем почтового відділення про прийняття рекомендованого листа 27.12.2018 року, а також роздруківкою веб-сторінки укрпошта про відстеження почтового відправлення за штрих кодом 403, з якого вбачається, що відправлення прийняте поштовим відділенням 27.12.2018 року. (а.с. 8-9).

Отже, суд дійшов висновку, що державним виконавцем порушено вимоги ч. 1 ст. 28 ЗУ «Про виконавче провадження», а саме порядок надсилання документів виконавчого провадження, що ніяким чином не спростовано державним виконавцем.

Щодо посилання представника скаржника на невиконання державним виконавцем всіх передбачених законом дій з примусового виконання виконавчого документа суду зазначає наступне.

Як вбачається із відзиву, державним виконавцем здійснювалися заходи щодо встановлення майна боржника, направлялися запити до МВС України, УПФУ, ДПС України, здійснювався вихід за адресою вказаною у документі, однак належного боржнику майна, на яке можна було б звернути стягнення, встановлено не було.

Крім того виконавцем був накладений арешт на все майно боржника.

Окрім відзиву, інших доказів суду надано не було.

На ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 16.01.2019 року про витребування доказів державним виконавцем матеріали виконавчого провадження суду не надано.

Відповідно до ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження", виконавчі документи можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі:

1) пред'явлення виконавчого документа до виконання;

2) надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв'язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред'явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв'язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Оскільки державним виконавцем направлено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу майже через пів року, що є дуже значним, у стягувача зменшився строк для пред'явлення виконавчого документа, що є порушенням його прав.

Відповідно до ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов'язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно ч.3 ст. 451 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Відповідно до ч. 2 ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

З огляду на вищевикладене та приймаючи до уваги, що державним виконавцем не були спростованні викладенні у скарзі обставини, суд дійшов висновку про наявність підстав щодо визнання неправомірними дії старшого державного виконавця Другого Київського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Кісс Крістіни Вячеславівни про повернення виконавчого провадження від 26.06.2018 року № ВП 55982625.

Відповідно до ст. 453 ЦПК України, про виконання ухвали, постановленої за результатами розгляду скарги, відповідний орган державної виконавчої служби, приватний виконавець повідомляють суд і заявника не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання.

Отже, зауважуємо на необхідність органу державної виконавчої служби, а саме - Другого Київського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області повідомити суд і заявника не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання про виконання ухвали.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст.10,13,77,78,81,258,259,354,447- 453 ЦПК України,Законом України "Про виконавче провадження", -

УХВАЛИВ:

Скаргу Обслуговуючого кооперативу «МЖСТ ДОМ» (адреса: 65049, м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 16-Б) на дії старшого державного виконавця Другого Київського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Кісс Крістіни Вячеславівни (адреса: 65065, м. Одеса, вул. Ген. Петрова, 1), за участю боржника - ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_1) про визнання бездіяльності державного виконавця неправомірною та скасування постанови, задовольнити повністю.

Визнати неправомірною бездіяльність старшого державного виконавця Другого Київського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Кісс Крістіни Вячеславівни під час примусового виконання судового наказу № 520/2226/17 від 03.03.2017 р. по стягненню з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІНН НОМЕР_1, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 заборгованості за житлово-комунальні послуги у розмірі 13914,71 гривень.

Скасувати постанову старшого державного виконавця Другого Київського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Кісс Крістіни Вячеславівни ВП № 55982625 від 26.06.2018 року про повернення виконавчого документа стягувачу, якою, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», судовий наказ № 520/2226/17 від 03.03.2017 року, виданий 14.12.2017 року Київським районним судом м. Одеси про стягнення грошової суми у розмірі 13914,71 гривень було повернуто стягувачу.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга подається протягом п'ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали суду.

Ухвалу складено 12.02.2019 року.

Суддя Маломуж А. І.