Справа № 318/2199/18 Номер провадження №2/318/65/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" січня 2019 р. м. Камянка-Дніпровська

Камянсько-Дніпровський районний суд Запорізької області в складі: головуючого судді Васильченка В.В., при секретарі Крук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на період навчання,

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на навчання, вказуючи, що її батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 З 06 липня 1996 року її батьки перебували в зареєстрованому шлюбі. В 2012 році рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області шлюб між батьками було розірвано. Аліменти на утримання доньки до її повноліття сплачував в примусовому порядку через ВДВС Енергодарського міського управління юстиції Запорізької області в розмірі 1/4 частини від усього заробітку (доходу). З 01.09.2014 року вона навчалась на денній форми навчання в ОСОБА_4 митної служби м. Дніпропетровська на факультеті економіки і менеджменту. Рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 22 червня 2015 року було вирішено стягнути з ОСОБА_2 на користь повнолітньої доньки ОСОБА_1 аліменти на її утримання, у розмірі 1/4 частини від всіх видів прибутку, починаючи стягнення з 15.04.2015 року і до закінчення навчання, тобто до 01.07.2018 року. ОСОБА_1 закінчила навчання та отримала диплом освітнього ступеню «бакалавра». Стягнення аліментів на її утримання було закінчено у зв'язку з повним фактичним виконанням рішення суду. ОСОБА_1 вирішила продовжувати навчання та поступила на факультет для отримання освітнього ступеню «магістр», денної форми навчання Університету митної служби, денної форми навчання Університету митної справи та фінансів та стала студентом 1-го курсу факультету економіки, бізнесу та міжнародних відносин. Згідно договору про надання освітніх послуг Університетом митної справи та фінансів від 20.08.2018 року ОСОБА_1 навчається на оплатній основі та повинна сплатити за період навчання 20400 грн. Батько добровільно відмовляється допомогти доньки отримати освіту. Вона свій час присвячує навчанню і не має можливості працевлаштуватися і матеріально себе забезпечувати та з цим потребує матеріальної допомоги від своїх батьків. Щомісячні витрати лише за оплату навчання та гуртожитку складають велику суму, а також інші витрати пов'язані з покупкою канцелярії, продуктів харчування, оплату проїзду в транспорті та покупка засобів .мобільного зв'язку, інтернету тощо - загальна сума, яких складає приблизно 2000 грн. на місяць. Її мати працює заступником директора ЕНВК «ЗНЗ 1-111 ступенів МНВК» ЕМР ЗО та отримує заробітну плату в середньому 5800 грн. на місяць, допомагає доньці. У батька є всі можливості повноцінно допомагати їй на період навчання. Відповідач працює ВП ЗАЕС, регулярно отримує заробітну плату, позивач вважає, що батько взмозі сплачувати аліменти на її користь на навчання, без погіршення свого матеріального стану. Просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на період навчання у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу щомісяця, але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму, починаючи з дня предявлення позову до суду і до закінчення навчання до 01.02.2020 року.

Ухвалою суду від 31.10.2018 р. прийнято до розгляду позовну заяву в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

У зазначений відповідачу строк в ухвалі від 31.10.2018 року про прийняття позовної заяви до розгляду відповідачем 13.12.2018 року надано суду відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що свої батьківські обов'язки він виконував в повному обсязі, як щодо виховання, так і щодо матеріального забезпечення своєї доньки. 20.08.2018 року, будучи повнолітньою, діючи самостійно, донька уклала договір про надання освітніх послуг Університетом митної справи та фінансів, а саме щодо здобуття ступеню магістра міжнародних економічних відносин впродовж 2018-2020 років, загальна вартість освітньої послуги /п.9 Договору/ складає 20400 грн. за весь період навчання. Факти, які не визнає. Позивач отримала вищу освіту та на теперішній час має право вільного відвідування занять, про що зазначено у довідці, яка нею надано суду, оскільки постійно працює за наймом в салоні МТС у м. Дніпро та у ПП ОСОБА_5 у м. Енергодар, тобто вона працевлаштована та отримує заробітну плату. Таким чином, зазначені в позовній заяві дані що позивач весь час зайнята навчанням та не може самостійно заробляти на життя та навчання не відповідає дійсності. По друге, в міру можливості допомагає доньці, в тому числі допомагав заселенню її у гуртожиток у м. Дніпро, перевіз її речі, надає не тільки фінансову допомогу. Вважає, що позивач не надала суду підтвердження того, що в неї є потреба у зв'язку з навчанням у матеріальній допомозі, оскільки вона працює і отримує заробітну плату не менш ніж він, а також наявність у нього, як у батька можливості надавати таку допомогу, оскільки залишив їй квартиру, сам орендує житло, утримує неповнолітню дитину та допомогає своїй непрацездатній матері. 27.02.2016 року ним був укладений шлюб з ОСОБА_6, усиновив її неповнолітню дитину - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, на його утриманні знаходиться мати ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 Просив відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання у зв'язку з недоведеністю стороною позивача вимог, викладених у позовній заяві.

Третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 пояснень щодо позову надано не було.

Ухвалою суду від 22.12.2018 року в задоволенні клопотання представника відповідача про призначення справи до розгляду в порядку загального позовного провадження відмовлено.

Суд, вивчивши матеріали справи, перевіривши їх наявними в матеріалах справи доказами, приходить до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є батьком позивача, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ЖС № 110999 від 17.06.1997 р. (а.с. 6).

20.08.2018 року між позивачем та Університетом митної справи та фінансів укладено договір № 1500 про надання освітніх послуг , форма навчання денна, вартість освітньої послуги складає: 1-2 сем. 2018/2019 13600 грн., 3 сем. 2019/2020 6800 грн. (а.с. 8).

ОСОБА_1 є студентом 1-го курсу факультету економіки, бізнесу та міжнародних відносин, освітнього ступеню «магістр», денної форми навчання Університету митної справи та фінансів, зарахована наказом від 21.08.2018 року № 523 кс, термін навчання 02.02.2020 року, що підтверджується копією довідки навчального закладу (а.с. 7).

Судом встановлено, що відповідачем 27.02.2016 року був укладений шлюб згідно копії свідоцтва про шлюб серії 1-ЖС № 188298, на його утриманні знаходиться неповнолітня дитина ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ЖС № 302102 від 27.02.2016 року.

За правилами ч.1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги та спосіб сплати аліментів (ст.199, 200, 201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

Сімейний кодекс України виходить із принципу рівності прав та обов'язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов'язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.

Відповідно до ст. 181, 182 СК України за відсутності домовленості між батьками про спосіб виконання ними обов'язку утримувати дитину розмір аліментів визначається судом з урахуванням стану здоров'я та матеріального становища дитини, стану здоров'я та матеріального становища платника аліментів, наявності у платника аліментів інших дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інших обставин, що мають істотне значення. За змістом зазначених норм права будь-які витрати на утримання дітей мають визначатись за домовленістю між батьками або за рішенням суду.

За змістом ст. 191, 200 СК України аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред'явлення позову. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу.

Суд вважає за необхідне позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково, враховуючи необхідність отримання матеріальної допомоги під час навчання ОСОБА_1, можливість надання такої допомоги батьками, з урахуванням всіх обставин матеріального становища позивача, обовязок та можливість надавати матеріальну допомогу відповідачем з урахуванням наявності іншої родини, в якій зростає та виховується малолітня дитина. Доказів працевлаштування позивача та отримання нею заробітної плати, а також знаходження на його утриманні матері, ІНФОРМАЦІЯ_2, відповідачем суду не надано.

Встановивши, що позивач досягла повноліття, продовжує навчання на денній формі, перебуває на повному матеріальному забезпеченні матері та на підставі викладеного з відповідача слід стягнути аліменти на користь позивача аліменти у розмірі 50% прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який станом на 01.01.2019 року становить 1921 грн., що у твердій грошовій сумі становить 960 грн. 50 коп. з подальшою індексацією, оскільки суд вважає, що відповідач зобов'язаний та спроможний надавати матеріальну допомогу доньці саме у такому розмірі. Аналіз фактичних обставин справи і зібраних доказів свідчить про те, що з укладенням нового шлюбу і наявністю малолітньої дитини у відповідача змінився як сімейний стан, так і матеріальне становище, що враховується судом при застосуванні ст. 182 СК України.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача також необхідно стягнути на користь держави судовий збір в сумі 704,80 грн.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст. ст. 182, 191, 199, 200, 201 СК України, ст. ст. ст. ст. 10, 12, 13, 18, 76, 81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268, 352-355, 430 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на період навчання задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на період навчання у розмірі 960 (девятсот шістдесят) грн. 50 коп. з подальшою індексацією, починаючи з 08.10.2018 року і до закінчення терміну навчання.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 11 січня 2019 року.

Повне найменування сторін у справі.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженка м. Енергодар Запорізької області, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, гуртожиток, НОМЕР_2 виданий 15.03.2013 р. Енергодарським МВ УДМС України в Запорізькій області.

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_6, РНОКПП НОМЕР_3, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7, фактично проживає за адресою: 71504, Запорізька область, м. Енергодар, вул.. Енергетиків, 4/40.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_8, РНОКПП НОМЕР_4, місце проживання: 71504, Запорізька область, м. Енергодар, вул.. Козацька, 23/52.

Суддя:ОСОБА_8