Справа 206/1715/19
Провадження 2/206/686/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2019 року в залі суду в м. Дніпрі Самарський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючий, суддя Сухоруков А.О.,

за участю секретаря Панюшкіної О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз» до ОСОБА_1 про стягнення коштів,

за участі представника

позивача ОСОБА_2

встановив:

26 березня 2019 року представник позивача звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_1 про стягнення коштів.

В прохальній частині позову позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дніпрогаз» грошові кошти в розмірі 11758,43грн. Стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 1921,00грн., сплачений позивачем під час подання позовної заяви.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що між ним та відповідачем укладений договір розподілу природного газу, який є публічним договором та укладався за формою Типового договору, шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті регулятора та оператор ГРМ. 17 липня 2018 року представниками ПАТ «Дніпрогаз» за адресою відповідача було припинено газопостачання через наявну заборгованість та складено акт № 985-18 про відключення газу. Письмових звернень від відповідача про відновлення газопостачання на адресу позивача не надходило, також не надходило підтверджень відшкодування витрат на припинення газопостачання. 04 жовтня 2018 року представниками ПАТ «Дніпрогаз» за адресою відповідачів виявлено самовільне відновлення газопостачання, що свідчить про наявність порушення, передбаченого ч.1 глави 2 розділу XI Кодексу ГРМ. Про що складено акт про порушення № Л389 про порушення газопостачання у відповідності до норм гл.5 роз. ХІ Кодексу ГРМ. 04 жовтня 2018 року було складено акт-розрахунок необлікованого об`єму та обсягу природного газу і його вартості за період з 17.07.2015 року по 03.106.2018 року в розмірі 11758,43 грн. 13.12.2018р. представниками оператора ГРМ, був відправлений рекомендований поштовим відправленням рахунок на оплату не облікованого об`єму природного газу, проте станом на момент звернення з позовною заявою до суду, грошові кошти а розмірі 11758,43 грн. не сплачені відповідачем на рахункові рахунки позивача (а.с. 35-39).

Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 03.05.2019 року по даній справі було відкрито провадження (а.с. 41).

31.10.2019 року до канцелярії суду від відповідача надійшов відзив на позов, який обґрунтований тим, що у матеріалах доданих до позовної заяви не додано оригінал, або завірена належним чином копія договору про розподіл природного газу, де знаходиться його особистий підпис як сторони цього договору. На думку позивача він вчинив дії, які висловили його бажання укласти з ним договір та приєднатися до нього. А саме, як зазначе у позовній заяві, це підтверджує картка обліку витрат газу з БГС. Відповідно до п. 1.4. Договору, під поняттям споживач вбачається фізична особа, об`єкт, якої підключений до газопровідної системи Оператора ГРМ. Враховуючи викладені обставини, позивач хибно прийшов до висновку про наявність у відповідача з ним договірних відносин. Оскільки, відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач, це фізична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальні послуги для власних потреб та з якою від імені якої укладено відповідний договір на надання житлово-комунальні послуги. Таким чином для того, щоб він був споживачем послуг з газопостачання повинні бути певні умови, які визначає і типовий договір, і Закон України «Про житлово-комунальні послуги» На його думку жодна з вищевказаних обставин не настала, він має право власності на ѕ житлового будинку АДРЕСА_1 , а також відповідну частину надвірних побудов, що розташовані на земельній ділянці площею 800 кв.м., однак він є не єдиним власником всього домоволодіння. Тобто користувачами комунальних послуг за вищевказаною адресою, у тому числі і газу, є ОСОБА_3 (власник ј домоволодіння) та користувачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Однак не зважаючи на ці обставини та наявний з грудня 2016 року борг у розмірі 2969,78грн., який кожного наступного місяці збільшувався (заборгованість вказана позивачем при наданні пояснень та додаткових доказів) позивач протягом 2018 року (рік приєднання до Договору) не з`ясував хто є фактично користувачем послуги з газопостачання, тому і помилково визнав його відповідачем у позові. На підставі викладеного просить суд відмовити у позові ПАТ «Дніпрогаз» про стягнення коштів з відповідача у повному обсязі (а.с. 87-89).

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, просив задовольнити позовні вимоги.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити в задоволенні позовних вимог посилаючись на обставини викладені у відзиві на позовну заяву.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз» (скорочена назва - АТ «Дніпрогаз») є правонаступником Публічного акціонерного товариства «Дніпрогаз», що підтверджується випискою з ЄДР та витягу з Статуту (а.с.51,52).

Пунктом 2 гл. 1 розд. VI Кодексу ГРМ передбачено, що доступ споживачів, у тому числі побутових споживачів, до ГРМ для споживання (постачання) природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та Оператором ГРМ (до ГРМ якого підключений об`єкт споживача) договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року №22498 в порядку, визначеному цим розділом. Встановлено п. З гл. З розд. VI Кодексу ГРМ, договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням статтей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України за формою Типового договору розподілу природного газу. Договір розподілу природного газу між Оператор ГРМ та споживачем за умовами п. 4 гл. З розд. VI Кодексу ГРМ, укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору.

Відповідно до п. 7 гл. 3 розд. VI Кодексу ГРМ, фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-який дій, зокрема, документально підтверджене споживання природного газу (додається копія картки обліку витрат газу за ПГЛ). Отже, документально підтверджений факт споживання, акцептування договору, свідчить про взяття споживачем на себе зобов`язань щодо виконання умов договору та вимог законодавства у сфері розподілу природного газу, зокрема, Кодексу ГРМ.

Також в судовому засіданні встановлено та сторонами не оспорювалось, що за адресою АДРЕСА_1 відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 за яким відповідач ОСОБА_1 являється споживачем природного газу, обсяги якого обліковуються за побутовим газовим лічильником (ПГЛ).

17.07.2018року представниками ПАТ «Дніпрогаз» за адресою відповідача було припинено газопостачання у зв`язку з порушенням строків сплати за надані послуги з газопостачання, про що складено акт про відключення газу №985-18, який був підписаний відповідачем (а.с. 12).

04.10.2018 року представниками ПАТ «Дніпрогаз» виявлено наявність несанкціонованого відновлення газопостачання у будинку та було складено акт про порушення № Л389 (а.с.13,14). Вказаний акт був розглянутий комісією по розгляду актів та здійснено донарахування об`ємів природного газу за період з 17 липня 2018 року по 03 жовтня 2018 року у розмірі 782,01 м3, вартість якого складає 11758,43 гривень (а.с.16).

Відповідно до п. 1 гл. 2 розд. XI Кодексу ГРМ несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (зокрема лічильника газу) кваліфікується як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу.

Згідно п. 1 гл. 3 розд. XI Кодексу ГРМ, у разі виявлення Оператором ГРМ несанкціонованого газопроводу або несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу розрахунок об`єму необлікованого природного газу здійснюється за граничними об`ємами споживання природного газу населенням з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача (фізичної особи) за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявленого порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення.

Згідно норм п. 11 гл. 5 розд. XI Кодексу ГРМ, розрахований відповідно до вимог цього розділу необлікований (донарахований) об`єм природного газу, що припадає на період до 01 числа місяця, в якому прийнято рішення комісії щодо задоволення акта про порушення (тобто до закритого балансового періоду), не потребує коригування (включення до) закритих періодів, а його вартість в повному обсязі має бути компенсована споживачем (несанкціонованим споживачем) Оператору ГРМ. При цьому вартість природного газу визначається за цінами закупівлі природного газу Оператором ГРМ протягом періоду необлікованого природного газу.

Згідно п. 12 гл. 5 розд. XI Кодексу ГРМ, вартість необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу, яка пред`являється до сплати споживачу (несанкціонованому споживачу) в результаті задоволення акта про порушення, зазначається в окремому платіжному рахунку Оператора ГРМ, який надається під особистий підпис споживача (несанкціонованого споживача) або надсилається йому рекомендованим поштовим відправленням.

Відповідачу було відправлено рахунок на оплату необлікованого об`єму природного газу на суму 11758,43 гривень (а.с.17), але його вартість відповідачем на користь позивача не сплачена.

Відповідно ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до вимог ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Згідно з ч. 1 ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Твердження відповідача, що за даною адресою проживає не тільки він а ще інші особи якім належить частина будинку, судом не береться до уваги оскільки саме на відповідача відкритий особовий рахунок, позиція відповідача судом розцінюється як спосіб захисту аби уникнути відповідальності.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Також, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати понесені по сплаті судового збору в розмірі 1921 гривень.

Керуючись ст.ст. 3-13, 141, 235, 258, 259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз» (вул.. О. Кониського, 5, м. Дніпро, ) компенсацію вартості необлікованого природного газу в розмірі 11758 грн. 43 коп. та судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1921 грн. загалом 13679 (тридцять тисяч шістсот сімдесят дев`ять) гривень 43 копійки.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 24 грудня 2019 року.

Суддя А.О. Сухоруков