АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/60/19Головуючий по 1 інстанції
Категорія: 305010400 Демчик Р.В. Доповідач в апеляційній інстанції Храпко В.Д.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2019 року м. Черкаси

Апеляційний суд Черкаської області в складі колегії суддів :

Храпка В.Д.,

Вініченка Б.Б., Новікова О.М.

за участю секретаря Матюхи В.І.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 10 жовтня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, третя особа: Моторне (транспортне) страхове бюро України, повний текст постанови складено 19 жовтня 2018 року, -

в с т а н о в и в :

В жовтні 2017 року ОСОБА_5 звернувся до суду із позов до ОСОБА_6 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП.

В обгрунтування своїх вимог вказував на те, що 13 жовтня 2014 року о 10 год. 45 хв. внаслідок порушення правил дорожнього руху з боку відповідача сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої автомобіль Nissan Terrano, що належить йому отримав механічні пошкодження. Вказані обставини встановлено постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 24 жовтня 2014 року по справі №712/14062/14-ц (провадження №3/712/2257/14).

Вартість спричиненої матеріальної шкоди згідно висновку № 111 від 27 жовтня 2014 року становить 36 043 грн.

Відповідач в добровільному порядку відмовляється відшкодовувати шкоду, посилаючись на застраховану відповідальність у ВАТ УСК «Гарант-Авто». Страховик також не виконав зобов'язання за договором страхування.

Враховуючи, що відповідачем з 2014 року не було вчинено дій щодо повернення матеріальної шкоди, позивачу була заподіяна моральна шкода, яку він оцінив в 20 000 грн.

З таких підстав ОСОБА_5 просив суд стягнути з ОСОБА_6 матеріальну шкоду в сумі 36 043 грн. та моральну шкоду в сумі 20 000 грн. і покласти судові витрати на відповідача.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 10 жовтня 2018 року в задоволенні позову ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить рішення суду скасувати, як ухвалене з неповним з'ясуванням обставин справи та з порушенням норм матеріального і процесуального права, а по справі постановити нове рішення, яким позовні вимоги задоволити частково: стягнути з відповідача на його користь грошове відшкодування нанесеної матеріальної шкоди в розмірі 36 043 грн. та грошову компенсацію за нанесену моральну шкоду в розмірі 5 000 грн.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує на те, що судом першої інстанції при постановленні рішення не враховано той факт, що страховика відповідача ВАТ «УСК «Гарант-Авто» 23 грудня 2014 року позбавлено членства в МТСБУ, а 25 жовтня 2016 року порушено справу про банкрутство, тому позивач фактично позбавлений можливості отримати відшкодування від страховика відповідача.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_6 просить рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 10 жовтня 2018 року залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Відповідно до ч. 1ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч. 1ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів і вимог апеляційної скарги, судова колегія проходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення по наступних підставах.

Відповідно до 375 ЦПК України апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що 13 жовтня 2014 року о 10 год. 45 хв. ОСОБА_6 керуючи транспортним засобом VoІkswagen Transporter, д.н.з. НОМЕР_1, порушив правила дорожнього руху, а саме не надав перевагу у русі автомобілю Nissan Terrano, д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_5, внаслідок чого сталася дорожньо - транспортна пригода, а автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 24 жовтня 2014 року за порушення правил дорожнього руху водія ОСОБА_6 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення за ст. 124 КпАП України та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн.

Згідно висновку автотоварознавчого дослідження № 111 від 27 жовтня 2014 року вартість матеріального збитку, який спричинений власнику автомобіля Nissan Terrano, д.н.з НОМЕР_2, ОСОБА_5, внаслідок пошкодження даного транспортного засобу під час дорожньо-транспортної пригоди 13 жовтня 2014 року складає 36 043 грн.

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля VoІkswagen Transporter , д.н.з. НОМЕР_1, власником якого був ОСОБА_6 була застрахована ПАТ «УСК «Гарант-Авто», поліс серії АС № 8625581.

Із 23 грудня 2014 року ПАТ «УСК «Гарант-Авто» позбавлено права укладати договори страхування ОСЦПВВНТЗ із 23 грудня 2014 року.

Рішенням господарського суду м. Києва від 29 листопада 2019 року ПАТ «УСК «Гарант-Авто» визнано банкрутом і відкрито ліквідаційну процедуру, про що вказано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб.

На момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди діяв страховий ліміт на відшкодування матеріальної шкоди 50 000 грн.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і застрахованою виплатою ( страховим відшкодуванням).

Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов'язок з виплати страхового відшкодування ( зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обов'язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності ( стаття 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Уклавши договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов'язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов'язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3 і 5 вказаного Закону реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

До такого висновку прийшла Велика Палата Верховного Суду у справі №755/18006/15-ц від 04 липня 2018 року.

Відповідно до п. 41.1 статті 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує на умовах , визначених цим Законом, у разі її заподіяння , у разі недостатності коштів та майна страховика - учасника МТСБУ, що визнаний банкрутом та/або ліквідований, для виконання його зобов'язання за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Позивач до МТСБУ із заявою не звертався.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381 -384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 10 жовтня 2018 року залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Судді: