АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/284/19Головуючий по 1 інстанції - Демчик Р.В.
Категорія: 310020000 Доповідач в апеляційній інстанції - Нерушак Л.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2019 року Апеляційний суд Черкаської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого Нерушак Л.В. (суддя доповідач)

Суддів Василенко Л.І., Карпенко О.В.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_3;

відповідач - ОСОБА_4;

особа, яка подає апеляційну скаргу - ОСОБА_3

розглянувши у м. Черкаси в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17 грудня 2018 року, ухвалене під головуванням судді Демчика Р.В. у залі Придніпровського районного суду м. Черкаси № 1 17 грудня 2018 року о 10 год. 20 хв., повний текст рішення складено 27.12. 2018 року, у справі за позовом ОСОБА_3, в особі представника ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про зміну розміру аліментів, -:

в с т а н о в и в :

24 липня 2018 року ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_4 про зміну розміру аліментів на утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 із 2500 гривень до 750 гривень щомісячно.

Позивач ОСОБА_3 позовні вимоги обгрунтовує тим, що він з відповідачем ОСОБА_4 перебував у зареєстрованому шлюбі, який рішенням суду від 21 грудня 2015 року розірвано. У шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_1 року народився син - ОСОБА_6.

Рішенням Апеляційного суду Черкаської області від 29 листопада 2017 року у справі № 711/4619/17 з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_6 в сумі 3500 гривень щомісячно з відповідною індексацією, до повноліття дитини.

Однак після набрання вказаним рішення суду законної сили змінилися обставини, які істотно впливають на розмір аліментів, тому він звернувся до суду, і рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13 квітня 2018 року, залишеним без змін постановою апеляційного суду Черкаської області від 12 червня 2018 року у цивільній справі № 711/743/18, розмір аліментів на утримання спільного сина сторін було змінено із 3500 грн. щомісячно до 2500 грн. щомісячно.

Підставою для зміни розміру аліментів стали зміни сімейного стану позивача, а саме те, що 20 грудня 2017 року в нього народилась донька Емілія, яку він зобов'язаний також утримувати як батько та дружина, яка знаходилась у відпустці по догляду за дитиною, та не могла працювати.

В даний час підставою для звернення позивача з даним позовом стала зміна фінансового стану позивача, посилається ОСОБА_3, а саме з початку 2018 року, підприємницька діяльність позивача перестала приносити йому очікуваний результат (значно змінився чистий прибуток, зросли витрати на обслуговування цієї діяльності, збільшилися витрати на заробітні плати найманим працівникам, збільшення витрат на оренду торгівельних площ, тощо). У зв'язку із цим позивачем було припинено здійснення підприємницької діяльності, про що свідчить внесення відповідного запису про припинення підприємницької діяльності позивача у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 19 квітня 2018 року за № 4016510.

Із 2 липня 2018 року ОСОБА_3 працевлаштований до ПП «Таклес» на посаду менеджера з продажу з посадовим окладом у розмірі 3723грн., що на даний час є джерелом його доходу. Таким чином, позивач вважає, що з часу набрання рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13 квітня 2018 року законної сили, матеріальний стан позивача значно погіршився, що у свою чергу позбавляє його можливості сплачувати аліменти на утримання сина ОСОБА_6 у розмірі 2500 грн., а тому він звернувся до суду з даним позовом.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17 грудня 2018 року в задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зміну розміру аліментів - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_3 оскаржив рішення суду в апеляційному порядку, подавши апеляційну скаргу. В обгрунтування апеляційної скарги скаржник зазначає, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необгрунтованим, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, та при неповному з`ясуванні фактичних обставин справи. ОСОБА_3 також зазначає, що висновки суду першої інстанції є помилковими та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки суд вказав, що жодного належного та допустимого доказу, будь-якої незмінності, або будь-якого поліпшення матеріального стану особисто позивача чи його нової сім`ї в цілому, відповідачем суду надано не було, а навпаки судом першої інстанції було встановлено, на підставі належних та допустимих доказів, значне зменшення доходів позивача. Також вказує, що здійснення дружиною позивача підприємницької діяльності та її обов'язок утримувати малолітню дитину, не звільняє відповідача від також обов'язку, покладеного на нього сімейним законодавством, розмір якого повинен бути не менше 813 грн. Тому ОСОБА_3 вважає, що розмір аліментів 3313 грн. при його місячному доході 3723 грн. не дає йому можливості здійснювати щомісячну виплату аліментів у такому розмірі.

ОСОБА_3 просить скасувати рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17.12.2018 року в цивільній справі № 711/6060/18 та ухвалити нове рішення у справі, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив.

Відповідно до п. 8 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Справа підлягає розгляду апеляційному суду Черкаської області в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням, але без виклику сторін.

Заслухавши суддю - доповідача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Статтею 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвалене судом першої інстанції рішення відповідає зазначеним вище вимогам закону.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено обов`язок сторін доводити ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов'язків має право на справедливий судовий розгляд.

Однією з основних засад судочинства, визначених п.8 ч.3 ст. 129 Конституції України є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду.

Вирішуючи спір та ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову про зміну розміру аліментів, суд першої інстанції виходив з недоведеності позовних вимог, вказавши, що хоча матеріальний стан позивача змінився згідно його нового місця працевлаштування, але сукупний дохід його сім`ї залишився незмінним, а то і збільшився, оскільки дружина позивача ОСОБА_8 26 квітня 2018 року почала здійснювати підприємницьку діяльність, якою займався раніше позивач, а відтак більше не перебуває на утриманні чоловіка і відповідно до ст. 141 СК України також зобов`язана утримувати їх спільну неповнолітню доньку Емілію, що в свою чергу зменшує витрати позивача на їх спільну дитину, тому відсутні підстави для зменшення розміру з 2500 гривень до 750 гривень щомісячно.

Апеляційний суд повністю погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вважає, що висновки суду є обґрунтованими, такими, що відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Колегія апеляційного суду вважає, що судом першої інстанції встановлено дійсні обставини справи, дано належну оцінку зібраним доказам, правильно застосовано норми матеріального права, не допущено порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, та ухвалено у справі законне і обґрунтоване рішення, підстав для скасування якого, суд апеляційної інстанції не вбачає, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, - обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13 квітня 2018 року, залишеним без змін постановою Апеляційного суду Черкаської області від 12 червня 2018 року, у цивільній справі №711/743/18 (а.с. 7-9) за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів на утримання дитини, встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 є батьками неповнолітньої дитини - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, що ОСОБА_3 не є інвалідом, є працездатним.

Підставою зміни розміру аліментів стала зміна сімейного стану позивача, а саме те, що 20 грудня 2017 року у нього народилась донька Емілія, яку він зобов'язаний утримувати, як батько, та дружина, яка знаходилась у відпустці по догляду за дитиною, і не має можливості працювати.

Частина 1 ст. 18 ЦПК України передбачає, що судові рішення, які набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян, і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Вказаним вище рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13 квітня 2018 року зменшено розмір аліментів, стягнутих за рішенням Апеляційного суду Черкаської області від 29 листопада 2017 року із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 із 3500 грн. щомісячно до 2500 гривень щомісячно, починаючи стягнення з дня набранням рішення законної сили і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 року. Рішення набрало законної сили після перегляду у суді апеляційної інстанції 12 червня 2018 року.

Згідно до ч. 4 ст. 273 ЦПК України, - якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року N 789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з роз'ясненнями п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" вказано, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

За змістом ст. 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 1 статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов'язаний з'ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров'я.

Як вбачається з позовної заяви, підставою для звернення з позовом 24.07. 2018 року до суду стало те, що після ухвалення 13 квітня 2018 року рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси, яке було залишено без змін постановою Апеляційного суду Черкаської області від 12 червня 2018 року, змінився матеріальний стан позивача, як платника аліментів, тому він повторно вирішив зменшити розмір аліментів на утримання сина від першого шлюбу.

Із матеріалів справи вбачається та встановлено судом першої інстанції , що 19 квітня 2018 року ОСОБА_3 припинив здійснювати підприємницьку діяльність, що підтверджено відповідним записом внесеним в Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.17-18). Однак, саме після припинення позивачем здійснювати підприємницьку діяльність, таку ж саму підприємницьку діяльність стала здійснювати його дружина, що вбачається із наявних матеріалів справи.

Позивач посилається, що з 2 липня 2018 року ОСОБА_3 був прийнятий на роботу до Приватного підприємства «ТАКЛЕС» на посаду менеджера з продажу з посадовим окладом 3723грн., що підтверджується відповідним наказом № 10 від 27 червня 2018 року (а. с. 19), що також підтверджується даними довідки від 18 липня 2018 року, наданою директором ПП «ТАКЛЕС» ОСОБА_9 (а. с. 20), тому вважає, що саме ця обставина надає йому право зменшити розмір аліментів на утримання сина до 750 гривень.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 26 квітня 2018 року дружина позивача ОСОБА_8 була зареєстрована в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, як фізична особа, що здійснює роздрібну торгівлю іншими невживаними товарами в спеціалізованих магазинах (а. с. 48-50).

Таким чином, судом першої інстанції вірно встановлено, що на даний час на утриманні позивача ОСОБА_3, окрім двох неповнолітніх дітей : ОСОБА_6 та Емілії, інших осіб не має, а дохід його сім'ї не зменшився, оскільки заняття підприємницькою діяльністю дружини, дає підстави для висновку, що цей вид підприємницької діяльності лише був переоформлений з позивача, який припинив діяльність на його дружину.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини.

Згідно до ч.1 ст. 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Апеляційний суд, враховуючи вище викладене, вважає, що суд першої інстанції вірно послався, що матеріальний стан позивача змінився, але одночасно зауважив, що сукупний дохід його сім`ї залишився незмінним, а то і збільшився, оскільки дружина позивача ОСОБА_8 26 квітня 2018 року почала здійснювати підприємницьку діяльність, а відтак більше не перебуває на утриманні чоловіка і відповідно до ст. 141 СК України також зобов`язана утримувати їх спільну неповнолітню доньку Емілію, що в свою чергу зменшує витрати позивача на їх спільну дитину.

Також, колегія суддів апеляційного суду погоджується з судом першої інстанції, який прийшов до обгрунтованого висновку, що не можуть бути задоволені позовні вимоги позивача, а саме зменшення розміру стягуваних з нього аліментів на утримання сина ОСОБА_6 з 2500 грн. щомісячно до 750 грн., оскільки Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів" від 17 травня 2017 року N 2037-VIII частину другу статті 182 СК України викладено в такій редакції: "Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку". Отже, визначаючи розмір аліментів на дитину (дітей), суд не може визначити їх розмір на одну дитину менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Тому апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення вимог апеляційної скарги за вище викладених обставин, а отже і відсутні підстави для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції та зменшення розміру аліментів, які стягнуто рішенням суду до 750 грн. як просить позивач.

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до вірного та обґрунтованого висновку, що вимоги позивача ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів до 750 грн. суперечать нормам закону, а відтак є такими, що не підлягають до задоволення, з чим також погоджується колегія суддів.

Виходячи з вищевикладеного, апеляційний суд вважає, що не вбачається, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення допущено порушення норм матеріального чи процесуального права, залишено не розглянутими обставини, що мають значення для справи, тому відсутні підстави для задоволення вимог апеляційної скарги і скасування рішення суду першої інстанції та задоволення позовних вимог позивача.

Отже, доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, були предметом розгляду суду першої інстанції, яким дана належна оцінка, не спростовують висновків суду першої інстанції , тому не підлягають задоволенню апеляційним судом.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що ухвалене у справі рішення є законним та обґрунтованим, і підстав для його зміни чи скасування за наведеними у скарзі доводами не вбачається, оскільки доводи апеляційної скарги не є суттєвими, носять суб'єктивний характер, не відповідають обставинам справи, зводяться до невірного трактування норм матеріального права і правильності висновків суду не спростовують, тому рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення .

Судові витрати, понесені скаржником за розгляд апеляційної скарги слід залишити за скаржником, оскільки рішення суду першої інстанції не змінюється та не скасовуються судом апеляційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 258, 367, 368, 374,375 , 381 - 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17 грудня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зміну розміру аліментів - залишити без змін.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги залишити за особою, яка подавала скаргу.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів в порядку та за умов, визначених ЦПК України.

Головуючий Нерушак Л.В.

Судді Василенко Л.І.

ОСОБА_10