Справа № 324/736/19
Провадження № 2/324/428/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2019 року Пологівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Кацаренко І.О.

за участю секретаря судового засідання Божко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Пологи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», треті особи приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв Артем Анатолійович, Пологівський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до Пологівського районного суду Запорізької області з позовом, в якому зазначила, що наприкінці березня 2019 року на її адресу надійшла постанова головного державного виконавця Пологівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ВП №58297782 від 07 лютого 2019 року ОСОБА_2 про відкриття виконавчого провадження на підставі поданого відповідачем виконавчого напису приватного нотаріусу Чернігівського міського нотаріального округу Завалієва А.А. про стягнення з неї, ОСОБА_1 , на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованості у розмірі 133 658,21 грн.

Ознайомившись із матеріалами виконавчого провадження, вона отримала копії документів, на підставі яких здійснюється стягнення та відкрито виконавче провадження та на які вона посилається у даному позові.

Приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв А.А. виніс виконавчий напис від 03 серпня 2017 року про стягнення з неї на користь ПАТ КБ «Приватбанк», що є правонаступником ЗАТ КБ «Приватбанк», невиплачених в строк відповідно до умов кредитного договору без номеру від 17 вересня 2012 року та розрахунку заборгованості за договором станом на 30 червня 2017 року грошових коштів у сумі 133 658 грн. 21 коп., з урахуванням: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 9 635 грн. 44 коп.; заборгованості за відсотками у розмірі 115 381 грн. 90 коп.; заборгованості з комісії та пені у розмірі 1 800 грн. 00 коп.; заборгованості по штрафам (фіксована частка) у розмірі 500 грн. 00 коп.; заборгованості по штрафам (відсоток від суми заборгованості) у розмірі 6 340 грн. 87 коп.

Кредитний договір між нею та відповідачем було укладено 17 вересня 2012 року, тому з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років. Відповідач звернувся у 2014 році до Пологівського районного суду Запорізької області із заявою про стягнення заборгованості за кредитним договором. Суд виніс судове рішення про стягнення боргу за даним кредитним договором у сумі 13275 грн. 61 коп.

З часу постановлення рішення у справі, тобто з 2014 року, жодних вимог до ОСОБА_1 з Банку не надходило. Якби за нею залишалася заборгованість, то одразу після цього інциденту ПАТ КБ «ПриватБанк» мало подати позов до суду, але відносини між ними були вичерпані. Доказів того, що їх відносини є триваючими, відповідачем не надано.

В порушення вимог закону нотаріус виніс нотаріальний напис, не зважаючи на той факт, що відсутні документи, які підтверджують безспірність боргу, а також той факт, що з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років.

Виконавчий напис від 03 серпня 2017 року, вчинений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А.А. був підставою для відкриття виконавчого провадження з приводу звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, але наявна заборгованість не є безспірною і не може вважатись обґрунтованою у зв`язку із повним погашенням заборгованості. Тому позивач вважає, що правовідносини між нею та банком є спірними і вона не погоджується із сумою заборгованості, щодо якої виданий виконавчий напис нотаріуса, і тому така сума не має ознак безспірності.

Між нею та банком «Приватбанк» було укладено договір 17 вересня 2012 року про отримання кредиту у розмірі 10000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. У зв`язку із фінансовими труднощами, які у неї були станом на 30 квітня 2014 року, утворилася заборгованість за кредитом. За таких обставин ПАТ КБ «Приватбанк» у 2014 році подало до суду позов про стягнення заборгованості. 21 січня 2015 року Пологівським районним судом було винесено рішення про стягнення з неї боргу за даним кредитним договором у сумі 13275 грн. 61 коп. та судових витрат. За виконавчим листом від 27 серпня 2015 року №324/1685/14-ц 2/324/35/2015 у примусовому порядку з неї стягувалися вказані кошти Пологівським ДВС ГТУЮ у Запорізькій області.

Постановою державного виконавця від 10 червня 2016 року виконавче провадження закінчено на підставі п.8 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку із фактичним повним виконанням рішення суду. Таким чином, на теперішній час у неї відсутня заборгованість перед відповідачем через повне погашення кредитного зобов`язання. Строк дії кредитної карти закінчився, а нову вона не отримувала. Відповідач не надав ніяких інших документів на підтвердження безспірності заборгованості.

Рішенням Пологівського районного суду Запорізької області по цивільній справі № 324/1685/14-ц, 2/324/35/2015 стягнуто тіло кредиту у розмірі 9635 грн. 44 коп. Виконавчим написом знову повторно стягується тіло кредиту, яке вже стягнуто названим рішенням суду у сумі 9635 грн. 44 коп., тобто відповідач бажає двічі стягнути тіло кредиту у сумі 9635 грн. 44 коп.

У зв`язку з зазначеним позивач просить суд постановити рішення, яким визнати виконавчий напис від 03 серпня 2017 року, вчинений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим Артемом Анатолійовичем про стягнення з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» не виплачених в строк відповідно до умов кредитного договору від 17 вересня 2012 року грошових коштів у сумі 133658 грн. 21 коп. таким, що не підлягає виконанню. Стягнути з відповідача на її користь судові витрати.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні 05 листопада 2019 року свої позовні вимоги підтримала у повному обсязі і просила задовольнити їх з зазначених у позові підстав, оскільки сума заборгованості за судовим рішенням наразі нею сплачена, про що свідчить постанова про закінчення виконавчого провадження. Просила не стягувати судовим рішенням з відповідача на свою користь судовий збір, сплачений нею у даній цивільній справі. Своєю заявою до суду від 21 грудня 2019 року позивач просить завершити судовий розгляд справи за її відсутності.

Представник позивача адвокат Богдан В.М. 05 листопада 2019 року в судовому засіданні в інтересах позивачки підтримав позовні вимоги, просив задовольнити їх з зазначених у позові підстав. Своєю заявою до суду від 21 грудня 2019 року представник позивача просить завершити судовий розгляд справи за його відсутності.

20 травня 2019 року представник відповідача АК КБ «ПриватБанк» адвокат Істамова І.В. на адресу суду надіслала відзив на позовну заяву ОСОБА_1 до акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. З посиланням на ст.ст.15, 16, 18, 526, 530, 610, 612 ч.1, 638 ч.1, 1054 ЦК України, ст.ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», Постанову Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі №6-887цс17 представник відповідача просить відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» в повному обсязі, оскільки вимоги позивача не ґрунтуються на зазначених вище нормах діючого законодавства України.

Третя особа у справі приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв А.А. надав суду письмову заяву, в якій просить цивільну справу №324/736/19 про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає напису, розглянути без його участі.

05 вересня 2019 року від представника третьої особи Пологівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області Янько І.М. надійшов відзив на позов ОСОБА_1 , в якому зазначено, що на виконанні у відділі ДВС перебуває виконавче провадження АСВП № 58297782 по примусовому виконанню виконавчого напису №7775, виданого 03 серпня 2017 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим A.A. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості у розмірі 133658,21 грн., яке було відкрито 07 лютого 2019 року. 17 травня 2019 року державним виконавцем було винесено постанову про зупинення виконавчих дії по вищевказаному виконавчому провадженню на підставі ухвали Пологівського районного суду Запорізької області від 24 квітня 2019 року. Справу за позовною заявою ОСОБА_1 до АТ КБ «ПриватБанк» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, просить розглянути без участі представника Пологівського РВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області та винести рішення на розсуд суду.

Суд, беручи до уваги підтримання позовних вимог позивачем і її представником, невизнання відповідачем позову, з`ясувавши міркування третіх осіб щодо позову, вважає позовні вимоги доведеними і такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 03 серпня 2017 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А.А. за реєстровим номером 7775 був вчинений виконавчий напис про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором без номеру від 17 вересня 2012 року у розмірі 133658,21 грн.

Як вбачається із виконавчого напису, вказана сума заборгованості складається з наступного: 9635,44 грн. заборгованість за тілом кредиту; 115381,90 грн. заборгованість за відсотками; 1800,00 грн. заборгованість з комісії та пені; 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 6340,87 грн. заборгованість по штрафам (відсоток від суми заборгованості). Стягнення здійснюється за період з 17 вересня 2012 року по 30 червня 2017 року (а.с.10).

За загальним правилом ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

При цьому відповідно до ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.39 Закону України «Про нотаріат» порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється цим Законом та іншими актами законодавства України.

Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій).

Згідно із п.19 ст.34 Закону України «Про нотаріат» вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія.

При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Згідно зі ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст.88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій).

При цьому ст.50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків. Для визнання виконавчого напису таким, що вчинений відповідно до вимог чинного законодавства, необхідно встановити, що відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент такого звернення. Так само, на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати та, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене, захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто, боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Всупереч наведеному, нотаріус Завалієв А.А. вчинив оскаржуваний виконавчий напис без належного підтвердження безспірності вимоги кредитора із порушенням вимог ст.88 Закону України «Про нотаріат», оскільки вказану у виконавчому написі суму боргу не можна вважати безспірною.

За змістом ч.1 ст. 81 ЦПК України в редакції Закону України №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно вимог ст.82 ч.5 ЦПК України в редакції Закону України №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Відповідачем не було надано суду доказів безспірності заборгованості, за наявності якої було б можливим вчинення виконавчого напису. Заборгованість позивача, яка значиться у виконавчому написі, не дає можливості зробити висновок щодо правомірності її нарахування, а отже, не підлягає задоволенню в порядку вчинення виконавчого напису.

Разом з тим, позивачем на підтвердження відсутності безспірності вимоги кредитора надана суду копія заочного рішення Пологівського районного суду Запорізької області від 21 січня 2015 року у справі №324/1685/14-ц, згідно якого стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 13275,61 грн.

Нотаріус вчиняє виконавчі написи за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

Крім того, судом встановлено, що постановою старшого державного виконавця відділу державної виконавчої Пологівського райнного управління юстиції у Запорізькій області Хлистун О.В. від 22 вересня 2015 року ВП №48792752 відкрито виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості у розмірі 13275,61 грн. Боржнику самостійно виконати у строк до 29 вересня 2015 року.

Постановою державного виконавця від 10 червня 2016 року виконавче провадження закінчено на підставі п.8 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку із фактичним повним виконанням рішення суду.

Постановою головного державного виконавця Пологівського районного відділу державної виконавчої Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Янько І.М. від 07 лютого 2019 року ВП №58297782 відкрито виконавче провадженя з виконання виконавчого документа - виконавчого напису №7775, виданого 03 серпня 2017 року ОСОБА_3 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 133658,21 грн.

Зміст виконавчого напису повинен відповідати вимогам ст. 89 Закону України «Про нотаріат».

Вчинення виконавчого напису здійснюється в порядку, передбаченому главою 16 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» (далі Порядок), затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року, №296/5.

Зокрема, згідно з Порядком, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій мають бути зазначені необхідні відомості про стягувача та боржника; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо.

У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача.

Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172.

Виконавчий напис вчинюється на оригіналі документа (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлює заборгованість.

Якщо за борговим документом необхідно провести стягнення частинами, виконавчий напис за кожним стягненням може бути зроблений на копії документа або на виписці з особового рахунку боржника; у цих випадках на оригіналі документа, що встановлює заборгованість, робиться відмітка про вчинення виконавчого напису і зазначаються, за який строк і яка сума стягнута, дата і номер за реєстром нотаріальних дій.

За заявою кредитора розмір суми, яка підлягає стягненню за виконавчим написом, може бути встановлений з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення та трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом.

Неустойка (штраф, пеня) включається до виконавчого напису, якщо це передбачено умовами договору.

У справах нотаріуса залишається копія документа, що встановлює заборгованість, чи правочину, за яким здійснюється стягнення, або витяг з особового рахунку боржника і примірник виконавчого напису.

Один примірник витягу з виконавчим написом і оригінал зобов`язання повертаються стягувачу, а другий примірник залишається у нотаріуса.

Якщо для вчинення виконавчого напису, крім документа, що встановлює заборгованість, необхідно подати й інші документи, зазначені в Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, то вони до виконавчого напису не приєднуються, а залишаються у матеріалах нотаріальної справи.

Згідно з п. 2 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року, №1172 для одержання виконавчого напису про стягнення кредитної заборгованості кредитором надаються оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05 липня 2017 року по справі №754/9711/14-ц, безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

При цьому законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Отже, на думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, приймаючи до уваги, що виконавчий напис приватного нотаріуса був вчинений в порушення вимог Закону «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, заборгованість була погашена, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що наявні правові підстави для визнання виконавчого напису за реєстровим номером 7775, вчиненого 03 серпня 2017 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А.А., таким, що не підлягає виконанню.

Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність у приватного нотаріуса законних підстав для посвідчення виконавчого напису, у зв`язку з чим задовольняє позовні вимоги ОСОБА_1 щодо визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Оскільки суд вживав заходи забезпечення позову ухвалою від 24 квітня 2019 року, то відповідно до вимог ч.7 ст.158 ЦПК України у зв`язку із задоволенням позову термін дії заходів забезпечення позову триває відповідно до зазначеної норми ЦПК України.

Керуючись ст.ст.12, 13, 76, 81-82, 158, 259 ч.6, 263-265, 273, 353, 354 ЦПК України, ст.ст.15-16 ЦК України, Законом України «Про нотаріат», суд

В И Р І Ш И В :

Задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 до акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», треті особи приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв Артем Анатолійович, Пологівський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 03 серпня 2017 року за реєстровим номером 7775 приватним нотаріусом Чернігвського міського нотаріального округу Завалієвим Артемом Анатолійовичем, відповідно до якого стягнуто з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», який є правонаступником закритого акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», заборгованість за кредитним договором без номеру від 17 вересня 2012 року в сумі 133658 грн. 21 коп.

Термін дії заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Пологівського районного суду Запорізької області від 24 квітня 2019 року шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису від 03 серпня 2017 року приватного нотаріуса Чернігвського міського нотаріального округу Завалієва А.А., реєстровий номер 7775, триває відповідно до ч.7 ст.158 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Пологівський районний суд Запорізької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складений 24 грудня 2019 року.

Суддя: Кацаренко І.О.