КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

31 січня 2019 року м. Київ

Єдиний унікальний номер справи № 361/7427/17

Апеляційне провадження №22-ц/824/111/2019

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Іванченко М.М.

суддів: Рубан С.М., Желепи О.В.

при секретарі: Гордійчук Ж.В.

за участю:

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

за апеляційною скаргою Литвиненко Олени Леонідівни в інтересах акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк»

на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області ухваленого 13 вересня 2018 року в приміщенні суду під головуванням судді Василишина В.О.,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Броварського міськрайонного суду Київської області з позовом до ОСОБА_1, в якому просить стягнути заборгованість з відповідача за кредитним договором у сумі 25997 грн 29 к. та судові витрати.

Посилається на те, що відповідно до умов кредитного договору № б/н, укладеного 4 червня 2010 року між сторонами укладено кредитний договір. Банком ОСОБА_1 надано кредит на суму 11800 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку.

ОСОБА_1 умови зазначеного кредитного договору належним чином не виконував внаслідок чого утворилась заборгованість, яку позивач просив стягнути з відповідача.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 вересня 2018 року позов АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задоволено частково.

Стягнуто на користь АТ КБ «Приватбанк» з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором від 4 червня 2010 року у сумі 8666 грн 71 к., а також судові витрати у сумі - 533 грн 40 к.

В решті позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду, Литвиненко О.Л. в інтересах ПАТ КБ «Приватбанк», подала апеляційну скаргу, в якій просила змінити вказане рішення, скасувавши в частині відмови у задоволенні позовних вимог та ухвалити в цій частині нове рішення про їх задоволення.

Посилається на те, що рішення суду першої інстанції незаконне, та необґрунтоване, ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права. Зокрема вказує на те, що укладаючи кредитний договір сторони за власним волевиявленням досягли істотних умов по ньому і власноручно його підписали, чим взяли на себе зобов'язання виконувати його належним чином. При цьому вказувала, що відсутність підпису позичальника на умовах та правилах не свідчить про те, що він не був ознайомлений з ними та не означає про відсутність договірних правовідносин між сторонами.

Відповідач у судовому засіданні посилався на розсуд суду при вирішенні питання про зупинення провадження у справі.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, тому відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України його неявка не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційний суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, дійшов наступного висновку.

Вирішуючи дану справу, суд виходив з того, що на підставі Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, поданої відповідачем, ПАТ КБ «Приватбанк» надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом, з кінцевим терміном повернення кредитних коштів, що відповідає строку дії картки.

ОСОБА_1 умови зазначеного кредитного договору належним чином не виконував внаслідок чого утворилась заборгованість у сумі 25997 грн 29 к..

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині стягнення відсотків та неустойки суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено, що між сторонами досягнуто згоди щодо розміру відсотків за користування кредитом та неустойки.

Справа з подібними правовідносинами перебуває на розгляді Верховного суду провадження № 61-5918сво18 справа № 754/13763/15-ц, де Умови надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт), пунктом 5.5 яких установлено позовну давність тривалістю в п'ять років, не містять підпису відповідача. При цьому банк не надав суду належних доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови розумів відповідач, підписуючи заяву позичальника, а також те, що Умови містили збільшений строк позовної давності в момент підписання заяви позичальника, або в подальшому такі Умови, зокрема щодо збільшення строку позовної давності, не змінювались.

Крім того, такої ж практики притримується й Верховний Суд, як колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду, зокрема, у постановах: від 25 січня 2018 року у справі № 212/10084/13-ц (провадження № 61-1565св18), від 30 січня 2018 року у справі № 734/1905/16-ц (провадження № 61-245св18), від 20 червня 2018 року у справі №554/2254/16-ц (провадження № 61-19530св18), від 04 липня 2018 рок у справі № 438/489/16-ц (провадження № 61-3365св18), так і колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, зокрема, у постановах: від 29 січня 2018 року у справі № 229/2048/16-ц (провадження № 61-1475св18), від 07 лютого 2018 року у справі № 751/5977/17 (провадження № 61-560св17).

За таких обставин, колегія суддів Верховного Суду у складі Обєднаної палати Касаційного цивільного суду вважає, що у разі, якщо Умови та Правила надання банком кредиту, зокрема й умова про збільшення строку позовної давності, не містять підпису позичальника та при цьому банк не надає судам належних доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови розумів відповідач, підписуючи заяву позичальника, а також те, що Умови та Правила містили ту чи іншу спірну умову, зокрема і щодо збільшеного строку позовної давності, у момент підписання заяви позичальника, або в подальшому не змінювались, то такі Умови та Правила надання банком кредиту не можуть вважатися складовою частиною кредитного договору банку з цим позичальникам.

Тобто, при розгляді справ з аналогічними фактичними обставинами банки, на підтвердження тих чи інших умов кредитування, повинні надавати судам підписані позичальником Умови та Правила надання банком кредиту або докази, які б підтверджували, що саме ці Умови розумів відповідач, підписуючи заяву позичальника, наприклад, підписану заяву позичальника, яка містить посилання на конкретну редакцію таких Умов, відповідно, із наданням суду цієї редакції Умов або докази на підтвердження того, яка саме редакція Умов була чинною на дату підписання заяви позичальником, тощо.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 червня 2018 року справа № 754/13763/15-ц провадження № 61-5918сво18 передана на розгляд Обєднаної Палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

Підставою для передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду суд вказав необхідність відступлення від висновків щодо застосування норм права, у подібних правовідносинах, викладених у раніше ухваленому судовому рішенні Верховного Суду України, а також вказав про необхідність формування єдиної практики розгляду судами аналогічних спорів.

У пункті десятому частини першої статті 252 ЦПК України встановлено, що у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі.

Оскільки судові рішення у справі, що передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду, та оскаржуване судове рішення ухвалені у подібних правовідносинах, апеляційний суд дійшов висновку про зупинення апеляційного провадження у справі до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи 754/13763/15-ц.

Керуючись ст. 252 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Зупинити апеляційне провадження у справі за позовом акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - до розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 754/13763/15-ц.

Ухвала набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 6 лютого 2019 року.

Головуючий:

Судді: