Справа № 509/3864/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2019 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Кириченко П.Л.

при секретарі Осадченко С.В.,

представника позивачки ОСОБА_1, представника третьої особи ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Овідіополь Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 код НОМЕР_1, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 до Виконавчого комітету Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області код 05582159, розташований за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт. Таїрове, вул. 40 річчя Перемоги,25, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору: ОСОБА_4, код НОМЕР_2 місто Одеса, вулиця Старицького, будинок 10, про визнання рішення незаконним та недійсним,-

ВСТАНОВИВ:

21 жовтня 2016 року позивачка звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначила, що вона будучи власником земельної ділянки площею 0.15 га., цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованої за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, Таїровська селищна рада, с. Лиманка (кол. Мізікевича), ж/м «Червоний хутір», вулиця Березова, ділянка 15 звернулась до відповідача з заявою, але відповідач 31 серпня 2006 року безпідставно відмовив у наданні дозволу на будівництво, а тому позивачка просить визнати рішення № 283 незаконним та визнати його недійсним.

В ході судового розгляду представник позивачки підтримала позовні вимоги.

Відповідач селищна рада до суду не зявився.

Представник третьої особи з позовом не погоджується.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступного.

Відповідно до ст.263 ч.1 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права ,бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ст.13 ч.1 ЦПК України суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Так судом встановлено, що дійсно 25 квітня 2003 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 (код НОМЕР_1) був укладений нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0.15 га., цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованої за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, Таїровська селищна рада, с. Лиманка (кол. Мізікевича), ж/м «Червоний хутір», вулиця Березова, ділянка 15 (а.с.12). Вищевказане нерухоме майно на час розгляду справи не зареєстроване належним чином.

Будучи власником нерухомого майна позивачка звернулась до відповідача з проханням дозволити будівництво .

31 серпня 2006 року Виконком Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області відповідно рішення № 283 відмовив заявниці у розгляді вищевказаної заяви (а.с.13).

Позивачка просить визнати недійсним та незаконним вищевказане рішення, посилаючись на те, що згідно законодавства про місцеве самоврядування в повноваження виконавчого комітету входять розгляд питань в області будівництва та надання дозволу, але відповідач безпідставно відмовив у надані даного дозволу.

Так дійсно, позивачка звернулась до відповідача з заявою про надання дозволу на будівництво, при цьому позивачка при поданні заяви на дозвіл на будівництво не в повному обсягу виконала умови ст.24 Закону України «Про планування і забудову території» № 1699 від 20.04.2000 року, який був чинним на час звернення до виконкому селищної ради.

Таким чином, суд приходить до висновку, що дійсно на час звернення до повноваження відповідача входило прийняття рішення щодо дозволу на будівництво, при цьому позивачка не в повному обсягу надала необхідні документи для прийняття даного рішення, належних та допустимих доказів того, що у позивачки існували дані документи, а саме проект будівництва тощо, позивачка не надала, а тому суд вважає, що хоча відповідач не зазначив це у своєму рішенні, при цьому відмовив у розгляді даної заяви в рамках своїх повноважень. Здійснивши аналіз всіх наданих доказів, суд приходить до висновку, що позивачка не змогла обґрунтувати свої позовні вимоги.

При поданні позову позивач сплатив судовий збір в повному обсягу, вини відповідача у подані позову не має, а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 2-13,77-80,141,258,259,263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовну ОСОБА_3 до Виконавчого комітету Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору: ОСОБА_4,про визнання рішення незаконним та скасування рішення відмовити.

Рішення направити сторонам у справі.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до палати по цивільним справам Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на протязі 30 днів з дня проголошення рішення.

Суддя: Кириченко П.Л.