ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2019 року

м.Харків

справа № 627/760/19

провадження № 22-ц/818/6027/19

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого : Колтунової А.І.,

суддів: Бровченка І.О., Бурлаки І.В.

за участю: секретаря - Семикрас О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до фермерського господарства «Озєрова Л.М.», державного реєстратора Краснокутської районної державної адміністрації Харківської області про усунення перешкод у реалізації права вільного володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою шляхом припинення договірних відносин за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Краснокутського районного суду Харківської області від 29 жовтня 2019 року, постановлену суддею Вовк Л.В., в залі суду в смт. Краснокутськ, Харківської області,-

ВСТАНОВИВ:

19 липня 2019 року ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до фермерського господарства «Озєрова Л.М.» (далі ФГ «Озєрова Л.М.»), державного реєстратора Краснокутської районної державної адміністрації Харківської області про усунення перешкод у реалізації права вільного володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою шляхом припинення договірних відносин.

29 жовтня 2019 року ОСОБА_1 та її представники ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подали до суду заяву про забезпечення позову.

В обґрунтування заяви посилалися на ті обставини, що відповідач як орендар земельних ділянок, не спростував обставин фальсифікації договорів за їх підписами без узгодження та підпису безпосередньо орендодавцем. Позивач вимушена захищати своє право, так як земельна ділянка не повернута, сфальсифікована державна реєстрація додаткових договорів (угод) не скасована.

У зв`язку з чим, просили суд до вирішення позовних вимог по суті заборонити ОСОБА_4 », представникам ОСОБА_4 » та будь яким третім особам, уповноваженим ОСОБА_4 » або його представниками, у будь- який спосіб та будь яким чином проводити роботи або вчиняти дії по засіванню земельної ділянки після збору врожаю 2019 року, площею 7,1058 га в межах згідно з планом, розташованої за межами населених пунктів на території Китченківської сільської ради Краснокутського району Харківської області, за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належної на праві приватної власності ОСОБА_1 відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХР № 019245 від 20 грудня 2004 року, кадастровий номер :02:000:0185.

Ухвалою Краснокутського районного суду Харківської області від 29 жовтня 2019 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_4 » проводити роботи або вчиняти дії щодо засівання орендованої земельної ділянки, що знаходиться на території Китченківської сільської ради Краснокутського району Харківської області, сільськогосподарськими культурами.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій вона просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та задовольнити заяву про забезпечення позову, посилаючись на ті обставини, що ухвала суду постановлена з порушенням норм процесуального права, висновки суду не відповідають фактичним обставинам по справі. Вказує, що суд першої інстанції проігнорував той факт, що діяльність відповідача порушує право володіння та право власності позивача, що є безпідставним та таким, що порушує права позивача як землевласника. Зазначає, що при обранні заходів забезпечення позову слід враховувати необхідність збереження балансу прав і законних інтересів усіх учасників спірних правовідносин, в тому числі землевласника, який позбавлений права вільного володіння земельної ділянки, починаючи з липня 2019 року. Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення внаслідку продовження користування земельною ділянкою до закінчення наступного врожайного сезону. Але землевласник при цьому буде без права володіння та користування власної земельної ділянки. Також, посилається на ч.2 ст. 152 Земельного кодексу України, в якій зазначено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 представник ФГ «Озєрова Л.М.» просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, мотивуючи тим, що ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм процесуального права.

В суд апеляційної інстанції сторони не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином (а.с. 79-82).

Представник ФК «Озєрова Л.М.» та державний реєстратор сектору державної реєстрації Краснокутської районної державної адміністрації Харківської області Бондар М. в заявах просили слухати справу за їх відсутності (а.с. 60, 78).

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони ФГ «Озєрова Л.М.» проводити роботи або вчиняти дії щодо засівання орендованої земельної ділянки, що знаходиться на території Китченківської сільської ради Краснокутського району Харківської області, сільськогосподарськими культурами, суд першої інстанції виходив із того, що обраний вид забезпечення позову ОСОБА_1 щодо заборони проводити роботи та вчинення дій по засіванню орендованої відповідачем земельної ділянки порушує інтереси суб`єкта господарської діяльності. Також, суду не надано доказів того, що невжиття заходів забезпечення позову в спосіб, обраний заявником, може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову, оскільки при розірванні спірного договору відповідач буде зобов`язаний повернути земельну ділянку позивачу.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з таких підстав.

Відповідно до частин першої, другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Згідно із частиною третьою статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) з урахуванням доказів, наданих стороною для підтвердження своїх вимог, має пересвідчитись, зокрема у тому, що між сторонами дійсно виник спір, існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також співмірність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, що звернулася з таким клопотанням, заявленим позовним вимогам.

Обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та, що невжиття заходів забезпечення позову призведене до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об`єктивний характер.

Під час оцінки такої співмірності необхідно враховувати безпосередній зв`язок заяви про забезпечення позову з предметом позову, співвідношення заявленій вимозі, необхідність вжиття забезпечувальних заходів.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні бути реалізовані лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

ОСОБА_1 не надано доказів, що невжиття заходів забезпечення позову може спричинити негативні наслідки у вигляді неможливості виконання рішення суду про усунення перешкод у реалізації права вільного володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою шляхом припинення договірних відносин.

Також, не надано доказів щодо вчинення ОСОБА_4 » неправомірних дій, пошкодження спірної земельної ділянки, що належить ОСОБА_1 .

Із матеріалів справи, вбачається, що земельну ділянку за договором оренди землі від 15 липня 2009 року ОСОБА_1 передала відповідачу в оренду для здійснення товарного сільськогосподарського виробництва. Орендар набув право користування даною земельною ділянкою на підставі вищевказаного договору оренди, який на даний час є чинним. Заборона відповідачу обробляти та засівати земельну ділянку сільськогосподарського призначення (ріллю) перешкодить його господарській діяльності.

За таких обставин заборона ОСОБА_4 » проводити роботи або вчиняти дії щодо засівання орендованої земельної ділянки значно обмежує права відповідача та є втручанням у господарську діяльність підприємства.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм процесуального права.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, були предметом розгляду судів першої та апеляційної інстанції, зазначеним доводам надана належна оцінка, висновків суду вони не спростовують.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що правові підставі для скасування ухвали суду та задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись, ст. ст. 367, 368, 371, п.1. ч.1 ст. 374, ст. 375, ст. 381, ст. 382, ст. 383, ст. 384, ст. 389 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Краснокутського районного суду Харківської області від 29 жовтня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 24 грудня 2019 року.

Головуючий: А.І. Колтунова

Судді: І.О. Бровченко

І.В. Бурлака