Єдиний унікальний номер 243/5179/17 Номер провадження 22-ц/804/414/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2019 року Донецький апеляційний суд у складі:

головуючого-судді Соломахи Л.І.

суддів Агєєва О.В., Мальованого Ю.М.

за участю:

секретаря судового засідання Розпутько Я.О.

представника позивача Удовиченка О.В.

представника відповідача - адвоката Поляцько О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Бахмут Донецької області у залі судових засідань № 3 цивільну справу № 243/5179/17 за позовом Акціонерного товариства "ДТЕК Донецькі електромережі" до ОСОБА_4 про стягнення вартості електроенергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем правил користування електричною енергією, з апеляційною скаргою позивача - Акціонерного товариства "ДТЕК Донецькі електромережі" на рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 09 листопада 2018 року у складі судді Кузнецова Р.В., -

В С Т А Н О В И В:

08 червня 2017 року Публічне акціонерне товариство "ДТЕК Донецькобленерго" (далі ПАТ "ДТЕК Донецькобленерго") звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення вартості електричної енергії не облікованої внаслідок порушення споживачем правил користування електричною енергією.

Зазначало, що ПАТ "ДТЕК Донецькобленерго" є постачальником електричної енергії до об'єкту споживання за адресою: АДРЕСА_1, за якою мешкає відповідач.

20 березня 2017 року при перевірці представниками позивача дотримання Правил користування електричною енергією для населення за місцем проживання відповідача (АДРЕСА_1) було виявлено самовільне підключення електроустановок до електричної мережі іншого споживача (ЖЕК № 6) з порушенням схеми обліку, про що складено акт про порушення № 211028.

Відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ України № 562 від 04 травня 2006 року з наступними змінами та доповненнями, на підставі зазначеного акту визначено обсяг та вартість спожитої не облікованої електричної енергії - 32 372,94 грн.

Посилаючись на те, що до теперішнього часу вартість не облікованої електричної енергії відповідачем не сплачена, просило стягнути з відповідача на користь ПАТ "ДТЕК Донецькобленерго" вартість електричної енергії не облікованої внаслідок порушення правил користуванні електричною енергією в розмірі 32 372,94 грн. (а.с. 2 - 4 т. 1).

Під час розгляду справи позивач ПАТ "ДТЕК Донецькобленерго" змінив своє найменування на Акціонерне товариство "ДТЕК Донецькі електромережі" (скорочена назва АТ "ДТЕК Донецькі електромережі").

Згідно Статуту Акціонерного товариства "ДТЕК Донецькі електромережі" в редакції, яка затверджена річними загальними зборами акціонерів ПАТ "ДТЕК Донецькобленерго" 20.04.2018 року, цей Статут є новою редакцією Статуту ПАТ "ДТЕК Донецькобленерго". Товариство є юридичною особою з новим найменуванням, у результаті проведення державної реєстрації змін до Статуту, які пов'язані з набранням чинності Законом України "Про акціонерні товариства". Товариство є правонаступником ВАТ "Донецькобленерго" та ПАТ "ДТЕК Донецькобленерго" (а.с. 139 т. 1).

Рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 09 листопада 2018 року у задоволенні позовних вимог АТ "ДТЕК Донецькі електромережі" відмовлено.

Стягнуто з АТ "ДТЕК Донецькі електромережі" на користь ОСОБА_4 7 000 грн. компенсації судових витрат (а.с. 151 - 154 т. 1).

Не погоджуючись з рішенням суду, позивач АТ "ДТЕК Донецькі електромережі" в апеляційній скарзі посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 09 листопада 2018 року та ухвалити нове рішення про задоволення його позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що 20 березня 2017 року під час перевірки дотримання Правил користування електричною енергією для населення представниками позивача було виявлено самовільне підключення квартири відповідача до мережі іншого споживача (ЖЕК № 6) з порушенням схеми обліку, змонтована розетка з прихованою електропроводкою; при включенні навантаження в цю розетку диск електролічильника не обертається, електрична енергія споживається, електролічильником не враховується, про що складено акт. У додатку до акту зображено схему електропостачання споживача та зазначено точку самовільного підключення. Акт складено в присутності споживача ОСОБА_4 та підписано трьома представниками енергопостачальника, споживач від підписання акту відмовився. Споживачу було роз'яснено порушення та запропоновано з'явитись 10 квітня 2017 року на комісію з розгляду зазначеного акту.

У зв'язку із відсутністю доказу належного повідомлення споживача про дату комісії позивач 30 березня 2017 року повторно надіслав відповідачу поштою повідомлення про засідання комісії 24 квітня 2017 року.

24 квітня 2017 року комісією АТ "ДТЕК Донецькі електромережі" розглянуто акт від 20 березня 2017 року у присутності ОСОБА_4, за результатами засідання комісії складено протокол та встановлено, що нанесені енергопостачальнику збитки складають 32 372,94 грн. Від підписання протоколу та його отримання ОСОБА_4 відмовився, у зв'язку з чим копія протоколу йому направлена поштою.

Висновки суду про те, що засіб обліку електричної енергії знаходиться в електророзподільній щитовій, доступ до якої при проведенні контрольного огляду приладу обліку є вільним, не спростовує факт самовільного підключення додаткової прихованої електропроводки для безоблікового споживання електричної енергії.

Свідки допитані в суді першої інстанції пояснили, що самовільне підключення до мережі іншого споживача виявити під час проведення контрольного огляду приладу обліку не було можливості, оскільки воно носить скритий (прихований) характер, про що зазначено в акті від 20 березня 2017 року.

Позивач не заперечує, що електролічильник встановлено поза квартирою відповідача. Проте суд не врахував, що згідно акту внаслідок самовільного підключення з порушенням схеми обліку електрична енергія споживалася відповідачем та електролічильником не обліковувалася.

Факт порушення відповідачем Правил користування електричною енергією підтверджено актом, який складений у його присутності та засвідчений підписами трьох представників енергопостачальника.

Згідно протоколу засідання комісії нею було прийнято рішення про нарахування вартості не облікованої електричної енергії за період з 20 березня 2014 року по 20 березня 2017 року за первинними даними, які зазначені в акті про порушення, а також було з'ясовано, що за період розрахунку технічні перевірки за адресою відповідача не проводилися. Посилання суду на те, що позивачем не надано доказів не проведення за період розрахунку за актом технічної перевірки, є необґрунтованим.

Суд першої інстанції залишив поза увагою, що неправильний розрахунок вартості не облікованої електричної енергії, зокрема, періоду нарахування, не звільняє споживача від відповідальності за порушення Правил користування електричною енергією в цілому, а лише в частині надмірно нарахованих сум.

Покладаючи на позивача витрати відповідача на професійну правничу допомогу, судом прийнято лише попередній розрахунок, наданий представником відповідача, та детальний опис робіт, виконаних адвокатом.

Проте в порушення норм статей 133, 137 ЦПК України суд не врахував, що в матеріалах справи відсутній договір про надання правничої допомоги.

Належними доказами, що підтверджують реальний розмір витрат на правничу допомогу є докази, які доводять відображення адвокатом доходів, отриманих від незалежної професійної діяльності, як самозайнятої особи, у Книзі обліку доходів та витрат, затвердженої наказом Міндоходів від 16.09.2013 року № 481.

Суд першої інстанції не дав належну оцінку наданим заявником доказам на підтвердження витрат на правову допомогу, не визначив фактичний обсяг правової допомоги, співмірність витрат на правничу допомогу та формально (без надання оцінки доказам та аргументам) вказав про необхідність компенсації таких витрат. Суд неповно з'ясував обставини справи, порушив норми процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення спору, що відповідно до ст. 376 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду (а.с. 162 - 166 т. 1).

Відповідач ОСОБА_4 копію апеляційної скарги позивача АТ "ДТЕК Донецькі електромережі" отримав 09 січня 2019 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 185 т. 1).

22 січня 2019 року до апеляційного суду електронною поштою надійшов письмовий відзив відповідача на апеляційну скаргу позивача, в якому відповідач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - залишити без змін.

Відповідач посилається на те, що доводи апеляційної скарги не відповідають дійсності.

Позивач вводить суд в оману, стверджуючи, що 30 березня 2017 року йому повторно надіслано поштовою кореспонденцією повідомлення про дату проведення комісії 24 квітня 2017 року. Такого повідомлення взагалі не існувало, що встановив суд першої інстанції.

Суд правильно встановив, що про засідання комісії 24 квітня 2017 року він був повідомлений листом ПАТ "ДТЕК Донецькобленерго" від 20.04.2017 року № 1822, який він отримав 10 травня 2017 року, тобто вже після того, як акт був розглянутий без його участі, незважаючи на те, що у разі неповідомлення або несвоєчасного повідомлення побутового споживача про час і дату засідання комісії акт про порушення не розглядається.

Суд правильно встановив, що невиконання позивачем встановленої законодавством процедури призвело до того, що акт про порушення Правил, не розглянутий у визначеному ПКЕЕН порядку протягом 50 календарних днів від дня його складання, вважається недійсним і підлягає скасуванню.

Позивач безпідставно зазначає в апеляційній скарзі про те, що він відмовився від підписання протоколу, складеного 24.04.2017 року за результатами засідання комісії. На момент складання протоколу він про час та дату засідання комісії поінформований не був, а тому не мав можливості його підписати. Про існування протоколу засідання комісії він дізнався лише після отримання копії позову із додатками до нього.

Судом дана належна оцінка наданим доказам на підтвердження понесених витрат на правову допомогу, а доводи апеляційної скарги в цій частині є неконкретизованими (а.с. 203 - 205 т. 1).

В судовому засіданні апеляційного суду 23 січня 2019 року представник позивача АТ "ДТЕК Донецькі електромережі" Удовиченко О.В., який діє на підставі довіреності юридичної особи від 23.05.2018 року № 540/39 (а.с. 190 т. 1) та брав участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції через Краматорський міський суд Донецької області, доводи апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити.

Відповідач ОСОБА_6 у судове засідання апеляційного суду не з'явився, з'явився його представник - адвокат Поляцько О.Ю., яка діє на підставі ордера серії ДН № 049087 від 21.01.2019 року (а.с. 232 т. 1) та брала участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції через Краматорський міський суд Донецької області. Представник відповідача проти доводів апеляційної скарги заперечувала, просила її відхилити, а рішення суду залишити без змін.

23 січня 2019 року у судовому засіданні апеляційного суду була оголошена перерва з метою надання позивачем якісних копій протоколу засідання комісії Слов'янського РЕМ від 24 квітня 2017 року та службової записки працівників Слов'янського РЕМ, за участю яких був складений акт, оскільки до позовної заяви були додані копії, які є фактично нечитабельними.

У судове засідання апеляційного суду 20 лютого 2019 року представник позивача АТ "ДТЕК Донецькі електромережі" Удовиченко О.В., відповідач ОСОБА_6 не з'явилися. З'явився представник відповідача - адвокат Поляцько О.Ю., яка брала участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції через Краматорський міський суд Донецької області.

Позивач судову повістку - повідомлення про розгляд справи 20 лютого 2019 року отримав 19 лютого 2019 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 11 т. 2). Крім того, представник позивача Удовиченко О.В. про розгляд справи 20 лютого 2019 року у зв'язку з тим, що 13 лютого 2019 року з технічних причин не відбувся відеоконференцзв'язок з Краматорським міським судом Донецької області, був повідомлений телефонограмою 14 лютого 2019 року, яка зареєстрована в журналі телефонограм по цивільним справам за № 97 (а.с. 9, а.с. 10 т. 2).

Представник позивача апеляційний суд про причини неявки у судове засідання 20 лютого 2019 року не повідомив і відповідно до частини 3 ст. 131 ЦПК України вважається, що він не з'явився у судове засідання без поважних причин.

Апеляційний суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представника позивача та відповідача ОСОБА_4, явка яких у судове засідання обов'язковою не визнавалася, оскільки відповідно до частини 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга позивача АТ "ДТЕК Донецькі електромережі" підлягає частковому задоволенню. До таких висновків апеляційний суд дійшов, виходячи з наступного:

Відповідно до частин 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до частини 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Судом першої інстанції встановлено, що 23 лютого 2016 року між ПАТ "ДТЕК Донецькобленерго" та ОСОБА_4 укладено договір про користування електричною енергією № НОМЕР_1, згідно пункту 11 якого споживач електричної енергії зобов'язується дотримуватися вимог нормативно-технічних документів та договору про користування електричною енергією, забезпечувати належний технічний стан та безпечну експлуатацію свої внутрішніх електромереж, електроустановок та побутових електроприладів тощо (а.с. 49 - 50 т. 1).

20 березня 2017 року представниками ПАТ "ДТЕК Донецькобленерго" за місцем проживання відповідача за адресою: АДРЕСА_1, був складений акт № 211028 за фактом самовільного підключення відповідачем електроустановок до електричної мережі іншого споживача - ЖЕК № 6 з порушенням схеми обліку, виявити яке представники ПАТ "ДТЕК Донецькобленерго" під час проведення контрольного огляду приладу обліку не мали можливості; змонтована розетка з прихованою електропроводкою; при увімкненні навантаження у розетку диск електролічильника не обертається, електроенергія споживається, лічильником не враховується; точка підключення знаходиться у щитовій. Порушення виявлено двополюсним показчиком напруги "Поиск-4", "фаза" у 3-ій клемі.

В акті зазначено, що споживач або уповноважена ним особа запрошується на засідання комісії з розгляду акту 10 квітня 2017 року.

В акті є відмітка, що споживач ОСОБА_7 від підпису відмовився (а.с. 5 - 6 т. 1).

Згідно повідомлення про вручення поштового відправлення поштове відправлення - "акт", яке було відправлено ПАТ "ДТЕК Донецькобленерго" 30 березня 2017 року, отримано ОСОБА_4 04 квітня 2017 року (а.с. 10 т. 1).

10 квітня 2017 року відповідач ОСОБА_4 звернувся до ПАТ "ДТЕК Донецькобленерго" з заявою для розгляду на комісії з розгляду акту про порушення ПКЕЕН № 211028 від 20 березня 2017 року, в якій наведено заперечення щодо акту, згідно яких жодного втручання до роботи приладу обліку електроенергії та самовільного підключення він не здійснював (а.с. 34 - 35 т. 1).

Листом № 1822 від 20 квітня 2017 року ПАТ "ДТЕК Донецькобленерго" відповідачу надано відповідь, якою його повідомлено, що акт про порушення № 211028, складений за адресою АДРЕСА_1, буде розглядатися комісією 24 квітня 2017 року, оскільки акт № 211028 споживачем згідно повідомленням про вручення поштового відправлення був отриманий 04 квітня 2017 року, відповідно до п. 53 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357, енергопостачальник повідомляє побутового споживача не пізніше ніж за 20 календарних днів до дня засідання комісії (а.с. 42 т. 1).

Згідно протоколу засідання комісії № 114 від 24 квітня 2017 року по розгляду акту про порушення ПКЕЕ для населення за наслідками розгляду акту комісія прийшла до висновку, що акт складений у відповідності до вимог п. 53 ПКЕЕН, розрахунок суми недорахованої електроенергії необхідно провести згідно із п. 3.1.5 Методики розрахунку обсягу та вартості недорахованої електроенергії внаслідок порушення побутовим споживачем ПКЕЕН (а.с. 7, а.с. 224 т. 1).

Згідно з протоколом засідання комісії № 114 від 24 квітня 2017 року та розрахунком збитків за актом про порушення ПКЕЕН № 211028 від 20 березня 2017 року вартість необлікованої електричної енергії за період з 20 березня 2014 року по 20 березня 2017 року складає 32 372,94 грн. (а.с. 7, а.с. 8 - 9, а.с. 224 т. 1).

Згідно листа Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) № 4602/20.3/9-17 від 27 червня 2017 року щодо відповідності дій ПАТ "ДТЕК Донецькобленерго" вимогам законодавства НКРЕКП в межах компетенції встановлено, що енергопостачальником не було повідомлено побутового споживача у порядку, передбаченому пунктом 53 ПКЕЕН (не пізніше ніж за 20 календарних днів до дня засідання комісії), про проведення 24 квітня 2017 року засідання комісії з розгляду акта, а тому ПАТ "ДТЕК Донецькобленерго" не мало права розглядати акт на засіданні комісії з розгляду актів про порушення. Оскільки енергопостачальником не було розглянуто акт у порядку, передбаченому пунктом 53 ПКЕЕН, протягом 50 календарних днів від дня його складення, вказаний акт та здійснені на його підставі нарахування підлягають скасуванню (а.с. 54 - 56 т. 1).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не був повідомлений енергопостачальником про засідання комісії 24 квітня 2017 року у порядку, встановленому пунктом 53 ПКЕЕН (не пізніше, ніж за 20 календарних днів до дня засідання комісії), а тому комісія ПАТ "ДТЕК Донецькобленерго"з розгляду актів про порушення не мала права розглядати акт на засіданні 24 квітня 2017 року. Доказів про належне повідомлення відповідача про засідання комісії 24 квітня 2017 року позивачем не надано. Оскільки енергопостачальником акт у порядку, встановленому пунктом 53 ПКЕЕН, протягом 50 календарних днів від дня його складення не було розглянуто, акт та здійснені на його підставі нарахування підлягають скасуванню.

Крім того, розрахунок вартості не облікованої електричної енергії за актом від 20 березня 2017 року здійснено з порушенням пунктів 3.1.5, 3.3, 2.4, 2.5 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04 травня 2006 року № 562, згідно яких розрахунок вартості не облікованої електричної енергії здійснюється у разі самовільного підключення споживачем електроустановок, струмоприймачів або проводів до електричних мереж енергопостачальника - із дня набуття споживачем права власності на електроустановку чи права користування електроустановкою або із дня здійснення останньої технічної перевірки електричної мережі, до якої було здійснене самовільне підключення. Відомостей про те, коли саме було проведено останню технічну перевірку електричної мережі, до якої було здійснене самовільне підключення, чи коли у відповідача виникло право користування електроустановкою, з урахуванням чого мало б здійснюватися вирахування періоду, за який розраховується вартість не облікованої електричної енергії, відповідачем суду не надано. Суд не погоджується з твердженнями позивача про те, що відповідачем були вчинені дії, що призвели до недообліку спожитої електричної енергії, виявити які представники постачальника електричної енергії під час проведення контрольного огляду приладу обліку не мали можливості, оскільки змонтована електропроводка чи розетка, яка приєднана до електричної мережі, знаходились у щитку і є доступною для загального огляду під час контрольного огляду засобу обліку. В акті не конкретизовано спеціальний прилад "Поиск - 4", а саме, не зазначено його інвентаризаційний номер, дата повірки (а.с. 151 - 154 т. 1).

Висновок суду першої інстанціїпро порушення позивачем порядку розгляду акту, встановленого пунктом 53 Правил користування електричною енергією для населення, апеляційний суд вважає законним та обґрунтованим.

Правовідносини, які виникли між сторонами, на час виникнення спірних правовідносин регулювалися ст. 714 ЦК України, ст. ст. 26, 27 Закону України від 16.10.1997 року № 575/97-ВР "Про електроенергетику", Правилами користування електричною енергією для населення, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 26.07.1999 року (з наступними змінами та доповненнями, які діяли на час виникнення спірних правовідносин та втратили чинність згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 20.06.2018 року № 502), Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, яка затверджена постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04.05.2006 року №562 (зареєстрована у Міністерстві юстиції України 04.07.2006 року за № 782/12656), із змінами і доповненнями, внесеними постановою НКРЕ України від 14.10.2010 року № 1338).

Відповідно до ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Відповідно до ст. 26 Закону України від 16.10.1997 року № 575/97-ВР "Про електроенергетику" споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником.

Відповідач ОСОБА_4 визнає той факт, що він є споживачем електричної енергії за об'єктом, який розташований за адресою: АДРЕСА_1

23 лютого 2016 року між ПАТ "ДТЕК Донецькобленерго" та ОСОБА_4 укладено договір про користування електричною енергією № НОМЕР_1 за цим об'єктом споживання (а.с. 49 - 50 т. 1).

На ім'я споживача ОСОБА_4 за цією адресою АТ "ДТЕК Донецькі електромережі" відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 (а.с. 14 т. 1).

Відповідно до статей 26, 27 Закону України від 16.10.1997 року № 575/97-ВР "Про електроенергетику" споживач енергії зобов'язаний додержуватися вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії.

Безпечну експлуатацію енергетичних установок споживача та їх належний технічний стан забезпечує сам споживач.

Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною і тепловою енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно із законодавством України.

Порушеннями в електроенергетиці є, зокрема, крадіжка електричної і теплової енергії, самовільне підключення до об'єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку; порушення правил користування енергією.

Відповідно до п. 37 Правил користування електричною енергією для населення, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 26.07.1999 року (з наступними змінами та доповненнями, які діяли на час виникнення спірних правовідносин) (далі ПКЕЕН), енергопостачальник має право: перевіряти справність приладів обліку, знімати показання відповідно до умов договору та проводити обстеження електроустановок споживачів щодо виявлення споживання електричної енергії поза приладами обліку; вимагати від споживача відшкодування збитків, завданих порушеннями, допущеними споживачем під час користування електричною енергією.

Відповідно до п. 42 ПКЕЕН споживач електричної енергії зобов'язаний: дотримуватися вимог нормативно-технічних документів та договору; забезпечувати належний технічний стан та безпечну експлуатацію своїх електроустановок та побутових електроприладів; забезпечувати збереження приладів обліку і пломб на них у разі розміщення приладу обліку в квартирі або на іншому об'єкті споживача; невідкладно повідомляти енергопостачальника про недоліки в роботі приладу обліку; узгоджувати з енергопостачальником нові підключення та переобладнання внутрішньої електропроводки, здійснювані з метою збільшення споживання електричної потужності; забезпечувати доступ представникам енергопостачальника після пред'явлення ними службових посвідчень до квартири або іншого об'єкта для обстеження засобу обліку, електроустановок та електропроводки.

Відповідно до п. 48 ПКЕЕН споживач несе відповідальність згідно із законодавством за: порушення правил користування електричною енергією; розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку; пошкодження приладу обліку.

Відповідно до п. 53 ПКЕЕН (в редакції постанов Кабінету Міністрів України від 17.07.2009 року № 731 та від 23.08.2016 року № 591) у разі виявлення представником енергопостачальника порушення побутовим споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та побутовим споживачем чи представником побутового споживача (особою, яка є співвласником об'єкта або має право користуватися цим об'єктом відповідно до договору). Один примірник акта вручається побутовому споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Побутовий споживач має право внести до акта свої зауваження.

У разі відмови побутового споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника.

Акт про порушення цих Правил розглядається комісією з розгляду актів, що утворюється енергопостачальником і складається не менш як з трьох уповноважених представників енергопостачальника.

Побутовий споживач має право бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів.

Енергопостачальник повідомляє побутового споживача не пізніше ніж за 20 календарних днів до дня засідання комісії про його час і дату.

Акт про порушення цих Правил не розглядається у разі неповідомлення або несвоєчасного повідомлення побутового споживача про час і дату засідання комісії.

Акт про порушення Правил, не розглянутий у визначеному цими Правилами порядку протягом 50 календарних днів від дня його складення, вважається недійсним та підлягає скасуванню.

Рішення комісії з розгляду актів оформляється протоколом, копія якого видається побутовому споживачу.

У протоколі зазначається інформація про причетність побутового споживача до порушення цих Правил.

У разі причетності побутового споживача до порушення цих Правил у протоколі зазначаються: відомості щодо обсягу та вартості не облікованої електричної енергії; розрахунок проведених нарахувань з посиланням на відповідні пункти цих Правил та затвердженої постановою НКРЕ від 4 травня 2006 року № 562 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення побутовими споживачами правил користування електричною енергією.

У разі відмови побутового споживача від сплати вартості необлікованої електричної енергії енергопостачальник звертається з позовом до суду та має право припинити постачання електричної енергії після прийняття судом рішення на користь енергопостачальника (крім випадку виявлення факту самовільного підключення).

Якщо між побутовим споживачем і енергопостачальником не досягнуто згоди щодо користування електричною енергією, її оплати, збереження засобів обліку тощо, спірні питання вирішуються в установленому законодавством порядку.

Згідно акту про порушення ПКЕЕН № 211028 від 20.03.2017 року представниками Слов'янського РЕМ ПАТ "ДТЕК Донецькобленерго" Сухаревою Н.М., Бутовським О.В., Чуприною Д.О., за участю споживача ОСОБА_4 під час перевірки встановлено, що споживач ОСОБА_4 при користуванні електричною енергією за адресою: АДРЕСА_1 порушив Правила користування електричною енергією для населення, а саме, самовільне підключення електроустановок до електромережі іншого споживача (ЖЕК № 6) з порушенням схеми обліку, виявити яке під час проведення контрольного огляду приладу обліку представники енергопостачальника не мали можливості; змонтована розетка із прихованою електропроводкою; при увімкненні навантаження у розетку диск електролічильника не обертається, електрична енергія споживається, лічильником не враховується; точка підключення знаходиться у щитовій; порушення виявлено двополюсним показчиком напруги "Поиск-4", "фаза" у 3-ій клемі (а.с. 5 - 6 т. 1).

Акт про порушення № 211028 від 20.03.2017 року має три підписи представників енергопостачальника (а.с. 5 - 6 т. 1), тобто відповідно до п. 53 ПКЕЕН акт на час його складення вважався дійсним.

В той же час пунктом 53 ПКЕЕН (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 23.08.2016 року № 591) регламентовано порядок розгляду акту про порушення, а саме, акт про порушення цих Правил розглядається комісією з розгляду актів, що утворюється енергопостачальником і складається не менш як з трьох уповноважених представників енергопостачальника.

Побутовий споживач має право бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів.

Енергопостачальник повідомляє побутового споживача не пізніше ніж за 20 календарних днів до дня засідання комісії про його час і дату.

Акт про порушення цих Правил не розглядається у разі неповідомлення або несвоєчасного повідомлення побутового споживача про час і дату засідання комісії.

Крім того, встановлено наслідки порушення зазначеного порядку розгляду акту, які є імперативними, а саме, акт про порушення Правил, не розглянутий у визначеному цими Правилами порядку протягом 50 календарних днів від дня його складення, вважається недійсним та підлягає скасуванню.

Імперативна норма - це норма, яка виражає в категоричних розпорядженнях держави чітко позначені дії й не допускає ніяких відхилень від вичерпного переліку прав і обов'язків суб'єктів. Інакше: імперативні норми прямо наказують правила поведінки.

Суд першої інстанції правильно встановив, що в акті про порушення № 211028 від 20.03.2017 року у пункті 9 зазначено, що комісія енергопостачальника з розгляду акту про порушення буде проводити засідання 10 квітня 2017 року за адресою: м. Слов'янськ, вул. Л.Толстого, 14, приймальні дні понеділок - п'ятниця з 9.00. до 16.00 (а.с. 44 - 47 т. 1). Підпис споживача ОСОБА_4 в акті відсутній.

Згідно рекомендованого поштового повідомлення відповідач ОСОБА_4 04 квітня 2017 року отримав направлений на його ім'я 30 березня 2017 року "акт" (а.с. 10 т. 1). Незважаючи на те, що в цьому повідомленні не зазначено відправника, ОСОБА_4 визнає, що 04 квітня 2017 року ним отримано саме акт про порушення № 211028 від 20 березня 2017 року.

Апеляційний суд звертає увагу, що час засідання комісії 10 квітня 2017 року в акті про порушення № 211028 від 20 березня 2017 рокуне конкретизовано, зазначено "приймальні дні понеділок - п'ятниця з 9.00. до 16.00".

Інші докази, які б підтверджували, що споживач ОСОБА_4 був повідомлений про засідання комісії 10 квітня 2017 року з зазначенням конкретного часу початку її засідання, позивачем суду не надано.

Згідно пояснень представника відповідача ОСОБА_4 - адвоката Поляцько О.Ю, ОСОБА_4 10 квітня 2017 року з'явився до Слов'янського ЦОК ПАТ "ДТЕК Донецькобленерго", проте йому повідомили, що розгляд акта про порушення 10 квітня 2017 року здійснюватися не буде, коли відбудеться засідання комісії йому не повідомили.

Та обставина, що ОСОБА_4 10 квітня 2017 року був у Слов'янському ЦОК ПАТ "ДТЕК Донецькобленерго", підтверджується його заявою на адресу Слов'янського ЦОК ПАТ "ДТЕК Донецькобленерго" від 10.04.2017 року з його поясненнями щодо порушення ним Правил користування електричною енергією для населення (а.с. 34 - 37 т. 1).

Позивач визнає той факт, що 10 квітня 2017 року засідання комісії з розгляду акту про порушення № 211028 від 20 березня 2017 рокуне відбулося.

З матеріалів справи встановлено, що засідання комісії з розгляду акта про порушення №211028 від 20 березня 2017 рокувідбулося 24 квітня 2017 року.

Згідно протоколу засідання комісії Слов'янського РЕМ ПАТ "ДТЕК Донецькобленерго" №114 від 24 квітня 2017 року по розгляду акту про порушення ПКЕЕ для населення комісія у складі: ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, розглянувши акт № 211028 від 20 березня 2017 року (змонтована розетка із скритою проводкою), дійшла висновку, що акт складено у відповідності з вимогами п. 53 ПКЕЕН, розрахунок суми недорахованої електроенергії проведено згідно п. 3.1.5 Методики розрахунку обсягу та вартості недорахованої електроенергії внаслідок порушення побутовим споживачем ПКЕЕН; комісією прийнято рішення: розрахунок здійснити за пропускною спроможністю електролінії за 3 роки за період з 20.03.2014 року по 20.03.2017 року, сума складає 32 372,94 грн. (а.с. 7, а.с. 224 т. 1).

В протоколі засідання комісії у графі "додаткова інформація, яка надана споживачем на комісію" зазначено: "без аб-та", тобто розгляд акта комісією було здійснено без участі споживача ОСОБА_4 (а.с. 7, а.с. 224 т. 1), що підтверджує пояснення представника відповідача про те, що ОСОБА_4 не був присутнім на засіданні комісії 24 квітня 2017 року, та спростовує доводи апеляційної скарги позивача про те, що 24 квітня 2017 року споживач ОСОБА_4 був присутній на засіданні комісії, але від підписання протоколу та його отримання відмовився.

Той факт, що споживач ОСОБА_4 не був присутній на засіданні комісії підтверджується і тим, що в протоколі засідання комісії відсутня відмітка членів комісії про те, що ОСОБА_4 від підписання акту відмовився.

Згідно пояснень відповідача ОСОБА_4 про засідання комісії 24 квітня 2017 року він дізнався лише 10 травня 2017 року, отримавши лист ПАТ "ДТЕК Донецькобленерго" від 20.04.2017 року вих. № 1822, копія якого ним надана до суду першої інстанції.

Листом від 20.04.2017 року вих. № 1822 на ім'я ОСОБА_4 ПАТ "ДТЕК Донецькобленерго" повідомляє відповідача, що у зв'язку з тим, що згідно повідомлення про вручення поштового відправлення акт був отриманий споживачем 04 квітня 2017 року, акт про порушення № 211028 буде розглядатися комісією 24 квітня 2017 року, відповідно до п. 53 Правил користування електричною енергією для населення енрегопостачальник повідомляє побутового споживача не пізніше ніж за 20 календарних днів до дня засідання комісії (а.с. 42 т. 1).

Доказів про дату отримання відповідачем цього листа позивачем суду не надано. Але враховуючи, що відповідно до п. 53 Правил енергопостачальник повідомляє побутового споживача не пізніше ніж за 20 календарних днів до дня засідання комісії про його час і дату, апеляційний суд вважає, що про засідання комісії 24 квітня 2017 року позивач повідомив споживача ОСОБА_4 листом від 20.04.2017 року вих. № 1822 несвоєчасно - лист був відправлений відповідачу лише за 4 дні до засідання комісії, а не за 20 днів, як передбачено Правилами.

Будь - яких інших доказів про повідомлення споживача ОСОБА_4 про те, що засідання комісії з розгляду акту відбудеться 24 квітня 2017 року, позивачем суду першої інстанції надано не було.

Як вбачається з листа Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП), від 27.06.2017 року № 4602/20.3/9-17 саме таку інформацію щодо повідомлення споживача про засідання комісії з розгляду акту про порушення ПАТ "ДТЕК Донецькобленерго" надано і НКРЕКП, зокрема, що акт побутовому споживачу енергопостачальником було вручено 04 квітня 2017 року, що 20 квітня 2017 року ПАТ "ДТЕК Донецькобленерго" побутовому споживачу було направлено лист № 1822 з повідомленням про те, що засідання комісії постачальника електричної енергії з розгляду акту відбудеться 24 квітня 2017 року, що 24 квітня 2017 року було розглянуто акт на засідання комісії з розгляду актів про порушення ПКЕЕН, за результатами якого енергопостачальником було прийнято рішення, оформлене протоколом № 114, застосувати положення Методики для здійснення на підставі акту розрахунку обсягу та вартості не облікованої електричної енергії, сума нарахувань склала 32 372,94 грн. (а.с. 54 - 56 т. 1).

Відповідно до п. 53 Правил акт про порушення цих Правил не розглядається у разі неповідомлення або несвоєчасного повідомлення побутового споживача про час і дату засідання комісії.

Отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що споживач ОСОБА_4 не був повідомлений енергопостачальником про засідання комісії 24 квітня 2017 року у порядку, встановленому пунктом 53 ПКЕЕН (не пізніше, ніж за 20 календарних днів до дня засідання комісії), а тому комісія ПАТ "ДТЕК Донецькобленерго"з розгляду актів про порушення не мала права розглядати акт на засіданні 24 квітня 2017 року. Такого ж висновку дійшла і НКРЕКП за наслідками розгляду звернення ОСОБА_4, про що зазначено у її листі від 27.06.2017 року № 4602/20.3/9-17 на адресу споживача ОСОБА_4, енергопостачальника - ПАТ "ДТЕК Донецькобленерго" та регіонального Управління НКРЕКП у Дніпропетровській області (а.с. 54 - 56 т. 1).

Оскільки енергопостачальником акт не було розглянуто у порядку, встановленому пунктом 53 ПКЕЕН, протягом 50 календарних днів від дня його складення, тобто в строк до 10 травня 2017 року, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що акт № 211028 від 20 березня 2017 року вважається недійсним та підлягає скасуванню, у зв'язку з чим підстави для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача вартості не облікованої електричної енергії, нарахованої на підставі зазначеного акту № 211028 від 20 березня 2017 року, відсутні.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до частини 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

До суду апеляційної інстанції після оголошеної у судовому засіданні 23 січня 2019 року перерви разом з витребуваними апеляційним судом належної якості копіями протоколу засідання комісії від 25 квітня 2017 року та службовою запискою працівників енергопостачальника, за участю яких було складено акт про порушення (а.с. 224, а.с. 225 т. 1), позивачем надано копію повідомлення від 30 березня 2017 року без зазначення вихідного номера на ім'я ОСОБА_4 про те, що у зв'язку із виявленим порушенням Правил користування електричною енергією для населення на Ваше ім'я складено акт про порушення ПКЕЕН за № 211028 від 20 березня 2017 року, пропонуємо з'явитися на засідання комісії по розгляду акту с 10.00 24 квітня 2017 року до каб. № 7 Слов'янський РЕМ, який знаходиться за адресою: м. Слов'янськ, вул. Л. Толстого, 14 (а.с. 227 т. 1).

Відповідно до частини 3 ст. 367 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються апеляційним судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

Враховуючи, що позивачем не надано доказів неможливості подання повідомлення від 30 березня 2017 року без зазначення вихідного номера на ім'я ОСОБА_4 до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього, ухвалою апеляційного суду від 20 лютого 2019 року, яка постановлена з занесенням до протоколу судового засідання, зазначене повідомлення від 30 березня 2017 року як новий доказ, який поданий до суду апеляційної інстанції, не прийнято. Крім того, апеляційний суд звертає увагу, що копія цього повідомлення представником позивача в установленому законом порядку не посвідчена.

Посилання представника позивача на те, що зазначене повідомлення було направлено відповідачу 30 березня 2017 року одночасно з актом про порушення, є недоведеними, оскільки в повідомленні про вручення поштового відправлення, копія якого була надана до суду першої інстанції, зазначено, що цим поштовим відправленням ОСОБА_4 було направлено лише "акт", посилання на відправку будь-яких інших документів відсутнє (а.с. 10, а.с. 227 т. 1). Опис вкладення у спірне поштове відправлення позивачем суду не надано.

Представник відповідача факт отримання такого повідомлення споживачем ОСОБА_4 не визнає.

Крім того, інформація про таке повідомлення позивачем не надавалася і НКРЕКП на звернення ОСОБА_4, що випливає з її листа від 27.06.2017 року № 4602/20.3/9-17 на адресу споживача ОСОБА_4, енергопостачальника - ПАТ "ДТЕК Донецькобленерго" та регіонального Управління НКРЕКП у Дніпропетровській області (а.с. 54 - 56 т. 1).

Враховуючи, що апеляційний суд погодився з висновком суду першої інстанції про те, що позивачем не дотримано порядку розгляду акту, у зв'язку з чим підстави для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача вартості не облікованої електричної енергії, нарахованої на підставі зазначеного акту № 211028 від 20 березня 2017 року, відсутні, доводи апеляційної скарги позивача про те, що суд дійшов неправильного висновку про період, за який підлягає нарахуванню вартість не облікованої електричної енергії, що неправильний розрахунок вартості не облікованої електричної енергії, зокрема, періоду нарахування, не звільняє споживача від відповідальності за порушення ПКЕЕН вцілому, а є лише підставою для перерахунку нарахованих сум, не впливають на висновок суду щодо відсутності підстав для відшкодування позивачу вартості не облікованої електричної енергії.

Враховуючи зазначене, суд першої інстанції повно та всебічно з'ясував обставини справи, дав належну оцінку наданим сторонами доказам, ухвалив рішення по суті спору з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для скасування рішення суду в частині вирішення спору між сторонами щодо стягнення вартості не облікованої електричної енергії в межах доводів апеляційної скарги не має, доводи апеляційної скарги необґрунтовані і не спростовують висновків суду.

Що стосується доводів апеляційної скарги позивача про безпідставне покладення на позивача понесених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу, апеляційний суд вважає їх обгрунтованими.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов'язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов'язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п'яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34 - 36), від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

З матеріалів справи встановлено, що 08 травня 2018 року відповідачем до суду було подано клопотання про компенсацію попереднього розрахунку витрат на професійну правничу допомогу під час ухвалення судового рішення, в якому він просив стягнути з позивача понесені ним витрати на правову допомогу в розмірі 7 000 грн., які складаються з:

- надання консультацій усних та письмових, збір доказів - 3 год. 40 хв., ціна за 1 год. 600,00 грн.; сума 2 200,00 грн.;

- складання запитів, заперечень, клопотань - 5 год. 30 хв., ціна за 1 год. 600,00 грн.; сума 3 300,00 грн.;

- участь у судових засіданнях у справі, представництво інтересів ОСОБА_4 - 2 год. 30 хв., ціна за 1 год. 600,00 грн.; сума 1 500,00 грн.

Відповідач посилався на те, що між ним та адвокатом Поляцько О.Ю. укладено договір про надання юридичних послуг від 07.04.2017 року у справі про захист прав споживачів, а саме, незаконне відключення від енергопостачання внаслідок складання акту про порушення. Відповідно до умов договору година роботи адвоката становить 600,00 грн. та складає 7 000,00 грн. (а.с. 111 - 112 т. 1).

До зазначеного клопотання відповідачем додано:

- дві квитанції адвоката Поляцько О.Ю. від 10.05.2017 року кожна на суму 3 000,00 грн. (а.с. 113, а.с. 116 т. 1) та квитанція від 04.01.2018 року на суму 4 000,00 грн. (а.с. 114 т. 1);

- акт № 1 від 10.05.2017 року прийому - передачі виконаних робіт (послуг) до договору про надання юридичних послуг від 07.04.2017 року та його копія, згідно яких адвокат юридичної консультації м. Слов'янська Поляцько О.Ю. та ОСОБА_4 склали цей акт про таке:

1. відповідно до умов договору про надання юридичних послуг адвокат виконав, а клієнт прийняв наступні послуги: надання консультацій і роз'яснення з правових питань; складання процесуальних документів правового характеру;

2. вартість вказаних робіт по договору про надання юридичних послуг від 07.04.2017 року складає станом на 10.05.2017 року 3 000,00 грн. (а.с. 115, а.с. 117 т. 1).

Відповідно до ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

З матеріалів справи встановлено, що представництво відповідача ОСОБА_4 у суді першої інстанції у цій справі здійснювала адвокат Поляцько О.Ю. на підставі ордера серії АА №066634 від 21.12.2017 року (а.с. 89 т. 1).

Відомості щодо її участі до 21 грудня 2017 року у цій справі, провадження у якій відкрито 09 червня 2017 року (а.с. 18 т. 1), відсутні.

Позивач в апеляційній скарзі обґрунтовано зазначає, що суд першої інстанції неповно з'ясував обставини щодо надання відповідачу правничої допомоги, не дав належну оцінку поданим заявником доказам на підтвердження витрат на правову допомогу, не визначив фактичний обсяг наданої правової допомоги по цій справі, не врахував, що в порушення норм статей 133, 137 ЦПК України в матеріалах справи відсутній договір про надання правничої допомоги, згідно умов якого має визначатися розмір витрат на правничу допомогу адвоката.

У зв'язку з ненаданням до суду першої інстанції договору про надання правничої допомоги посилання суду на те, що вартість однієї години роботи адвоката складає 600 грн., належними доказами на час ухвалення оскаржуваного судового рішення є недоведеним.

Суд першої інстанції послався на те, що на підтвердження понесених витрат відповідачем надано квитанції та акт приймання - передачі наданих послуг від 10.05.2017 року. Проте суд першої інстанції не врахував, що акт приймання - передачі наданих послуг від 10.05.2017 року складено лише щодо надання послуг: консультації і роз'яснення з правових питань; складання процесуальних документів правового характеру, вартість яких сторонами відповідно до договору про надання юридичних послуг від 07.04.2017 року складає 3 000,00 грн. (а.с. 115, а.с. 117 т. 1).

Акт приймання - передачі наданих послуг на решту суми, яка складає 4 000,00 грн. (7 000 - 3000), відповідачем суду не надано.

Крім того, позовна заява ПАТ "ДТЕК Донецькобленерго" у цій справі надійшла до суду першої інстанції 08 червня 2017 року (а.с. 1 т. 1), провадження у справі відкрито 09 червня 2017 року (а.с. 18 т. 1), а послуги за договором про надання юридичних послуг від 07.04.2017 року були надані відповідачу згідно акту від 10 травня 2017 року ще до надходження до суду позовної заяви.

У судовому засіданні апеляційного суду представник відповідача не змогла надати детальний опис виконаних нею робіт в період до 10 травня 2017 року, що пов'язані з цією справою.

В акті № 1 прийому - передачі виконаних робіт (послуг) від 10.05.2017 року детальний опис робіт адвоката також відсутній, зазначено лише узагальнено - консультації і роз'яснення з правових питань, складання процесуальних документів правового характеру. В акті не зазначена і кількість годин витрачених на надання послуг, зазначених в акті. Отже апеляційний суд вважає, що з акту № 1 не можливо встановити чи пов'язані надані відповідачу юридичні послуги в період до 10 травня 2017 року, тобто ще до звернення позивача до суду з цим позовом, з правничою допомогою, яка надавалася відповідачу у зв'язку із досудовим врегулюванням цього спору.

Посилання суду першої інстанції на те, що надання правової допомоги підтверджується наданим відповідачем попереднім розрахунком судових витрат на професійну правничу допомогу, в якому вказаний опис наданих послуг, що складається з: надання консультацій усних та письмових, збір доказів; складання запитів, заперечень, клопотань; участь у судових засіданнях у справі, загальна сума грошових коштів за наданні послуги становить 7 000 грн., не ґрунтується на законі.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених відповідачем витрат, необхідних для надання правничої допомоги, в розумінні як ст. 76 ЦПК України, так і ст. 137 ЦПК України не є доказом щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості.

Посилання суду першої інстанції на те, що позивач відповідно до частини 5 ст. 137 ЦПК України не подав клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, не ґрунтується на законі, оскільки зазначена норма процесуального права враховується лише у разі доведеності у спосіб, передбачений законом, понесених стороною витрат на правничу допомогу.

Отже, апеляційний суд вважає, що відповідачем не доведено ні обсяг наданих йому адвокатом послуг (виконаних робіт) у цій справі, ні їх вартість. Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не дав належну оцінку поданим заявником доказам на підтвердження витрат на правничу допомогу, не визначив фактичний обсяг наданої правової допомоги, є обгрунтованими.

Згідно матеріалів справи, а саме, протоколів судових засідань, адвокат Поляцько О.Ю. брала участь у судових засіданнях суду першої інстанції у цій справі протягом 1 години 30 хвилин, а саме: 21 грудня 2017 року протягом 30 хвилин 29 сек., 16 лютого 2018 року протягом 20 хвилин 19 сек., 11 липня 2018 року протягом 26 хвилин 34 сек., 08 листопада 2018 року протягом 12 хвилин 5 сек. (а.с. 94, а.с. 102, а.с. 133, а.с. 148 т. 1). Проте вартість години роботи адвоката відповідними доказами, а саме, договором про надання правової допомоги, не підтверджена, що унеможливлює визначення вартості наданої відповідачу правничої допомоги у зв'язку із представництвом його інтересів у судових засіданнях у суді першої інстанції.

До суду апеляційної інстанції відповідачем надано договір про надання юридичних послуг від 07 квітня 2017 року (а.с. 233 т. 1).

Враховуючи, що відповідно до ст. 141 ЦПК України докази щодо розміру витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, подаються до закінчення судових дебатів у справі, що відповідачем не надано доказів неможливості подання договору про надання юридичних послуг від 07 квітня 2017 року до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього, ухвалою апеляційного суду від 20 лютого 2019 року, яка постановлена з занесенням до протоколу судового засідання, зазначений новий доказ, який поданий до суду апеляційної інстанції, відповідно до частини 3 ст. 367 ЦПК України не прийнято.

Відповідно до частини 3 ст. 2, ст. 6 ЦПК України рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом є однією з основних засад (принципами) цивільного судочинства. Суд зобов'язаний поважати честь і гідність усіх учасників судового процесу і здійснювати правосуддя на засадах їх рівності перед законом і судом незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних та інших ознак.

Відповідно до частини 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Враховуючи зазначене, суд першої інстанції неповно з'ясував обставини справи щодо надання відповідачу правничої допомоги, ухвалив рішення в цій частині з порушенням норм процесуального права, яке призвело до неправильного вирішення питання щодо розподілу судових витрат на надання правничої допомоги.

Відповідно до пунктів 1, 4 ст. 376 ЦПК України неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; порушення норм процесуального права є підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення.

Отже, рішення суду в частині компенсації відповідачу понесених судових витрат на правничу допомогу підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового рішення про відмову відповідачу у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000 грн.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до ст. 382 ЦПК України в резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції зазначається, зокрема, новий розподіл судових витрат, понесених у зв'язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення; розподіл судових витрат, понесених у зв'язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Позивачем за подання позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 1 600,00 грн. (а.с. 1 т. 1), за подання апеляційної скарги сплачено судовий збір у розмірі 2 400,00 грн. (а.с. 161 т. 1).

Відповідно до частини 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги позивача в частині вирішення судом першої інстанції спору про стягнення вартості не облікованої електричної енергії без задоволення, а рішення суду про відмову у задоволенні позовних вимог - без змін, судові витрати у зв'язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, а саме, судовий збір за подання апеляційної скарги, покладаються на позивача.

Відповідно до п. 22 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року № 10 "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" уразі оскарження рішення суду лише в частині відшкодування чи розподілу судових витрат, що не пов'язано з позовними вимогами і не стосується суті спору, сторона не повинна оплачувати за таку скаргу судовий збір.

Отже, задоволення апеляційної скарги позивача в частині розподілу судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, на розподіл судового збору за подання апеляційної скарги не впливає.

Відповідно до п. 1 частини 6 ст. 19 ЦПК України зазначена справа є малозначною, оскільки ціна позову складає 32 372,94 грн., що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 1 січня 2017 року, в якому позивачем була подана позовна заява. Відповідно до ст. 7 Закону України від 21.12.2016 року № 1801-VIII "Про Державний бюджет України на 2017 рік" розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01 січня 2017 року встановлено у розмірі 1 600 гривні.

Отже, відповідно до п. 2 частини 3 ст. 389 ЦПК України постанова апеляційного суду у цій справі касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Керуючись ст. 374, ст. 376, ст.ст. 381 - 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу позивача Акціонерного товариства "ДТЕК Донецькі електромережі" задовольнити частково.

Рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 09 листопада 2018 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення вартості електричної енергії не облікованої внаслідок порушення споживачем правил користування електричною енергією - залишити без змін.

Рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 09 листопада 2018 року в частині розподілу судових витрат - стягнення з Акціонерного товариства "ДТЕК Донецькі електромережі" на користь ОСОБА_4 7 000 гривень 00 коп. компенсації за понесені судові витрати - скасувати та ухвалити в цій частині нове.

Відмовити ОСОБА_4 у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000 гривень 00 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку, як така що ухвалена у малозначній справі, не підлягає, крім випадків, встановлених пунктом 2 частини 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий: Л.І. Соломаха

Судді: О.В. Агєєв

Ю.М. Мальований

Повне судове рішення складено 21 лютого 2019 року.

Головуючий суддя: Л.І. Соломаха