Пр. №2/505/1086/2019
У Х В А Л А

"11" лютого 2019 р. Котовський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Вергопуло А. К.

розглянувши в м. Подільську Одеської області заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, та просив стягнути з відповідача суму боргу за договором позики у розмірі 138241,43 грн., а також судові витрати по справі.

Разом з позовом позивач подав до суду заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на будь-яке майно, яке належить ОСОБА_2Свою вимогу мотивував тим, що він має підстави побоюватись, що відповідач може розпорядитись майном, що їй належить та відчужити його на користь невідомих осіб, що ускладнить або зробить неможливим виконання рішення суду і унеможливить компенсацію заподіяної шкоди. Також йому відомо, що відповідач офіційно не працює.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно із ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до предявлення позову так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

В обґрунтування забезпечення позову позивач зазначив, що враховуючи поведінку відповідача, небажання добровільно повертати борг за договором позики, відповідач офіційно не працює, позивач вимушений звернутись з заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно відповідача. Однак, заявником не зазначено жодних вагомих підстав необхідності забезпечення позову. Поведінка відповідача, небажання добровільно повертати заборгованість за договором позики, те, що відповідач офіційно не працює, не є підставою для забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно останньої. Крім того, у заяві не зазначено, на яке саме майно необхідно накласти арешт, а також не надано доказів належності його відповідачу. Спроб відповідачем відчужити належне їй нерухоме майно заявником також не зазначено та не доведено.

Враховуючи вимоги діючого законодавства та викладене вище, суд вважає, що підстав для задоволення заяви немає.

Керуючись ст. ст. 149-154, 260 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена протягом 15 днів з дня проголошення ухвали безпосередньо до Одеського апеляційного суду. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні скарги подаються учасниками справи через Котовський міськрайонний суд Одеської області.

Судд я - ОСОБА_3