ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8809/19 Справа № 210/3149/19 Головуючий у першій інстанції: Хлистуненко О. В. Суддя-доповідач: Красвітна Т. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2019 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Красвітної Т.П.,

суддів: Свистунової О.В., Єлізаренко І.А.,

при секретарі Догоновій О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» на рішення Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 серпня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» про стягнення моральної шкоди, в зв`язку з ушкодженням здоров`я, -

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом, посилаючись на те, що з 10.04.1997 року по 16.03.2015 року працювала у шкідливих умовах праці на підприємстві відповідача. На даний час перебуває на обліку в Фонді соціального страхування професійних захворювань. Під час роботи у шкідливих умовах праці протягом 18 років, виконувала роботи показники якої перевищували нормативні значення через недосконалість робочого місця. Робота у шкідливих умовах спричинила шкоду здоров`ю ОСОБА_1 , у зв`язку з чим останній було встановлено професійне захворювання та діагноз хронічна попереко-крижова радикулопатія L5. S1 ліворуч, стан після інтерламінарної дискектомії L5-S1 ліворуч, в стадії затухаючого загострення з помірно вираженим статико-динамічними порушеннями. По факту професійного захворювання позивача було проведене розслідування за результатами якої 18.12.2018 року було складено акт 18.12.2018 року. За висновком МСЕК від 12.02.2019 року позивачу була встановлена втрата професійної працездатності в розмірі 30% та третя група інвалідності. За результатами проведеного розслідування професійного захворювання позивача встановлено, що профзахворювання виникло з вини відповідача, який не забезпечив безпечні умови праці. Постановою відділення Фонду соціального страхування позивачу було призначено виплати, моральна шкода відшкодована не була. В наслідок отримання професійного захворювання змінилось життя позивача, погіршилась його якість, ОСОБА_1 постійно відчуває біль у грудях та між лопатковій дільниці, слабкість, запаморочення. Такий стан здоров`я не дає позивачу можливості жити звичайним життям. Тому, позивач просила стягнути з Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» на її користь у відшкодування моральної шкоди 150000,00 грн. без врахування податків та інших обов`язкових платежів.

Рішенням Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 серпня 2019 року позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відшкодування моральної шкоди 50000,00 грн. без врахування податків та інших обов`язкових платежів; стягнуто з Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» на користь держави судовий збір в розмірі 768,40 грн.; в задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, порушення норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового про відмову у задоволені позовних вимог у повному обсязі.

Колегія суддів звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом сторони повідомлені належним чином у відповідності до вимог ст. 128-130 ЦПК України, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення судової повістки ОСОБА_1 та ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», які долучено до матеріалів справи.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги та зміни оскаржуваного рішення, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що ОСОБА_1 з 01.07.1991 року по 12.04.1996 року працювала зварювальником верху взуття по третьому розряду в Акціонерному товаристві по виготовленню взуття "Комекс", з 29.04.1996 року по 27.06.1996 року працювала прибиральником в Криворізькому комбінаті Благоустрою, з 01.07.1996 року по 31.03.1997 року працювала двірником в Житлово-комунальній конторі №44, з 10.04.1997 року по 16.03.2015 року працювала ізолювальником у ВАТ «КГМК «Криворіжсталь» правонаступником якого є ПАТ"АрселорМітталКривий Ріг", що підтверджується трудовою книжкою позивача(а.с. 21-24).

З п. 16 Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання №17 від 18.12.2018 року вбачається, що ОСОБА_1 , працюючи з 10.04.1997 року по 16.03.2015 року ізолювальником ЕРЦ ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», виконувала: накладення виткової і корпусної ізоляції на попередньо очищенні мідні стрижні і секції еклектичних машин в умовах не зручної робочої пози впродовж 60% робочого часу, показники котрої перевищували нормативні значення через недосконалість робочого місця.

Відповідно п. 17 Акту, причиною виникнення професійного захворювання визначено перебування у незручній позі 60%, при нормативному значенні до 25%, згідно з вимогами ДСН та П «Гігієнічна класифікація праці за показниками шкідливості та небезпечності факторів виробничого середовища, важкості та напруженості трудового процесу» за №248 від 08.04.2014 року (а.с. 4-8).

За висновком МСЕКвід 12.02.2019 року ОСОБА_1 встановлено 30% втрати професійної працездатності, з 04.02.2019 року по 01.03.2020 року, та третю групу інвалідності (а.с. 4).

Статтею 173 КЗпП України закріплено за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків.

Згідно ст. 237-1 КЗпП України передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у тому числі у фізичному болю та стражданнях, яких зазнала особа у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

У відповідності до ст. 4 ЗУ «Про охорону праці», державна політика в області охорони праці, базується; зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці, соціального захисту працівників, повного відшкодування шкоди особам, які постраждали від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань.

У пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам, у їх сукупності; встановивши, що позивач зазнала ушкодження здоров`я, пов`язане з виконанням нею трудових обов`язків в шкідливих умовах праці на підприємстві відповідача, з 10.04.1997 року по 16.03.2015 року, що становить 17 років 11 місяців, у зв`язку з чим отримала 30% втрати професійної працездатності; встановивши, що третю групу інвалідності позивачці присвоєно на строк по 01.03.2020 року, - місцевий суд дійшов правильного висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивачки моральної шкоди, яка спричинена втратою здоров"я, отриманням професійного захворювання під час перебування в трудових стосунках з відповідачем.

Доводи відповідача щодо відсутності причинного зв`язку між завданою позивачу моральною шкодою і протиправною поведінкою відповідача - не спростовують викладених вище висновків суду, оскільки встановлено, що ОСОБА_1 зазнала ушкодження здоров`я у зв"язку з виконанням нею трудових обов`язків в шкідливих умовах праці, незабезпеченням відповідачем дотримання вимог щодо безпеки праці.

При визначенні розміру компенсації спричиненої позивачу моральної шкоди колегія виходить зі ступеню, тривалості та характеру моральних переживань, що пов"язані з перенесенням позивачем фізичного болю, необхідністю відвідувати медичні заклади та проходити діагностику і лікування, необхідністю вжиття позивачем додаткових зусиль для організації свого життя у зв"язку зі встановленням групи інвалідності та частковою втратою працездатності. Крім того, колегія приймає до уваги, що третя група інвалідності встановлена позивачу тимчасово - по 01.03.2020 року.

Враховуючи наведене, колегія дійшла висновку, що розмір моральної шкоди у сумі 50000,00 грн. є завищеним, тому, з урахуванням вимог справедливості, співмірності та розумності, наявні підстави для зміни оскаржуваного рішення, зменшення присудженої до стягнення моральної шкоди до 30000,0 грн.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З урахуванням наведеного, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції підлягає зміні.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» - задовольнити частково.

Рішення Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 серпня 2019 рокув частині розміру стягнутої з Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» на користь ОСОБА_1 моральної шкоди, - змінити з 50000,00 грн. на 30000 (тридцять тисяч) грн. 00 коп.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий

Судді