Справа № 288/1202/19
Провадження № 2/288/495/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2019 року смт. Попільня

Попільнянський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді - Рудник М. І.,

з участю секретаря судових засідань - Добрянської В.П.,

представника позивача - ОСОБА_1 ,

відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Попільня Житомирської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів у зв`язку з навчанням,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 (далі позивач) звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 (далі відповідач) про стягнення аліментів у зв`язку з навчанням, в якій вказує, що шлюб між її матір`ю ОСОБА_4 та батьком ОСОБА_2 12 червня 2015 року розірвано згідно рішення Попільнянського районного суду Житомирської області.

Позивач є рідною дочкою відповідача.

За рішенням Попільнянського районного суду Житомирської області відповідач виплачував аліменти на користь матері на утримання позивача, так як вона знаходилась і на даний час перебуває на утриманні матері.

В даний час, після досягнення повноліття, позивач проживає з матір`ю ОСОБА_4 , не одружена, не працює. Так як навчається на ІІ курсі Київського національного університету імені Тараса Шевченка на денному відділенні ННЦ «Інститут біології та медицини» і тому потребує матеріальної підтримки.

Крім того у відповідача вже є заборгованість з виплати аліментів, а відсутність матеріального утримання у зв`язку з досягненням позивачем повноліття ставить її у скрутне матеріальне становище, оскільки вона не може працювати в зв`язку з навчанням.

Де працює відповідач не відомо, однак позивач вважає, що він має можливість надавати матеріальну допомогу повнолітній дитині, яка продовжує навчання.

Відповідач добровільно надавати допомогу відмовляється. Мати в даний час забезпечувати матеріально позивача не має можливості оскільки має маленьку заробітну плату та утримує брата позивача, який навчається.

Позивач просить стягувати з відповідача на свою користь аліменти на її утримання, як повнолітньої дитини, що продовжує навчання, в розмірі ј частини з усіх видів доходу відповідача до закінчення нею навчання, тобто до 30 червня 2022 року.

Представник позивача Чопівська Л.С. в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задовольнити їх в повному обсязі.

Відповідач в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечує проти їх задоволення.

Суд, вислухавши представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, оцінивши в сукупності докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Судом встановлено, що батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданого 13 квітня 2001 року Корнинською селищною радою Попільнянського району Житомирської області, запис за № 5 (а.с. 3).

Як вбачається з Витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання виданого 29 квітня 2017 року Державною міграційною службою України в Житомирській області, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання її зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 5).

Відповідно до довідки № 036/189 від 28 травня 2019 року виданої Київським національним університетом імені Тараса Шевченка, ОСОБА_3 дійсно є студенткою 1 курсу бакалавру денної форми навчання (бюджет) спеціальності «Екологія, охорона навколишнього середовища та збалансоване природокористування» ННЦ Інституту біології Київського національного університету імені Тарас Шевченка 4 рівня акредитації. Початок навчання 01 вересня 2018 року. Закінчує навчання 30 червня 2022 року (а.с. 6).

Згідно договору про надання в тимчасове користування ліжко місця в житловій кімнаті № 4133, місць загального користування, меблів, сантехнічного та електричного обладнання в студентському гуртожитку № 9 та збереження майна Київського національного університету імені Тараса Шевченка від 10 вересня 2018 року, університет та ОСОБА_3 уклали цей договір про те, що вона приймає в тимчасове користування ліжко місце в кімнаті (житлове приміщення) для проживання та місця загального користування, укомплектовані меблями, сантехнічним та електротехнічним обладнанням згідно акту приймання передачі, оплату за користування приміщеннями гуртожитку та надані послуги внесено за три місяці, форма оплати безготівкова, договір укладено на один навчальний рік з 01.09.2018 року по 30.06.2019 року та може бути продовжено на наступний рік (а.с. 8-9).

Як вбачається з квитанцій виданих АТ КБ «ПРИВАТ БАНК» ОСОБА_5 Миколаївна перераховувала кошти на рахунок Київського національного університету імені Тараса Шевченка за проживання в гуртожитку та за відшкодування плати за електроенергію (а.с. 10 -15, 18).

Довідкою № 956 від 27 травня 2019 року виданої Корнинською селищною радою Попільнянського району Житомирської області передбачено, що ОСОБА_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , її діти: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дійсно проживають разом з матір`ю і знаходяться на її утриманні.

Таблицею вартості проїзду на маршруті Попільня Київ виданої ТОВ « Еліт Авто Плюс» визначено вартість проїзду від АС «Попільнянська АС» до Київ АС «Дачна», яка становить - 123 гривні 00 копійок (а.с. 19).

Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів № 1353 від 27 травня 2019 року виданого Попільнянським РВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, загальна сума заборгованості по сплаті аліментів за ОСОБА_2 становить 27 778 гривень 86 копійок (а.с. 20).

Згідно постанови про накладення штрафу виданої 27 травня 2019 року начальником Попільнянського РВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, за заборгованість зі сплати аліментів понад 2 роки на ОСОБА_2 накладено штраф на користь стягувача - ОСОБА_4 в розмірі 8 333 гривень 66 копійок (а.с. 21).

Відповідач надав до суду документи з яких вбачається, що на даний час він має іншу сім`ю, перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_7 , має малолітню дочку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживає разом з дружиною, її двома дітьми, їхньою спільною дочкою та з своєю матір`ю, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 , виданого 29.06.2016 року, свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданого 10.10.2016 року та довідками про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 1811 від 10.09.2019 року та про реєстрацію місця проживання особи № 2688 від 27.10.2016 року. Проте вказане не звільняє відповідача ОСОБА_2 від сплати аліментів на користь дочки ОСОБА_3 на період її навчання в Київському національному університеті імені Тараса Шевченка, тобто до 30 червня 2022 року.

Згідно зі статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Це положення відбите в українському законодавстві. Зміст глави 15 Сімейного Кодексу України вказує на обов`язок кожного з батьків утримувати дитину. Таке утримання є безумовним, оскільки Закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обов`язку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є батьки працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання.

Відповідно до пунктів 15, 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року за № 3 роз`яснив, що відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, і своїх повнолітніх дочку, сина. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Згідно статті 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Статтею 182 Сімейного Кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно статті 185 Сімейного Кодексу України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Положеннями статті 141 Сімейного Кодексу України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Судом встановлено, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання повнолітньої дитини чим порушує вимогу статті 198 Сімейного Кодексу України, згідно якої батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Статтею 200 Сімейного Кодексу України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Пленум Верховного Суду України надав роз`яснення щодо підстав виникнення обов`язку батьків по утриманню своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання. Відповідно до пункту 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідно до статті 191 Сімейного Кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Зазначені обставини у їх системному зв`язку свідчать, що є всі підстави для задоволення позову та стягнення з відповідача аліментів на користь позивача на її навчання, починаючи з дня пред`явлення позовної заяви до суду.

Відповідно до статті 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Керуючись Постановою Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року за № 3; статтями 180, 181, 182, 185, 191, 198-200 СК України; статтями 4, 12, 13, 19, 23, 28, 48, 76, 78, 81, 128, 141, 200, 223, 258, 259, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів у зв`язку з навчанням - задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстрованого та жителя АДРЕСА_2 , аліменти на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 , зареєстрована та проживає в АДРЕСА_1 , на її утримання, як повнолітньої дитини, що продовжує навчання, в розмірі ј (однієї чверті) частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14 серпня 2019 року до закінчення навчання, тобто до 30 червня 2022 року, за умови навчання.

Допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстрованого та жителя АДРЕСА_2 , 768 гривні 40 копійок судового збору, зарахувавши його до спеціального фонду Державного бюджету України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Попільнянського

районного суду М. І. Рудник