Справа № 452/1142/19
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження у справі

05 квітня 2019 року м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області у складі судді Кравціва В.І., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України (за відсутності осіб, які беруть участь у справі та нездійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу) скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Самбірського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області про накладення арешту на майно та оголошення заборони його відчуження, скасування постанови про арешт майна та зобов`язання внести дані до державного реєстру речових прав на нерухоме майно,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 2 квітня 2019 року звернувся до суду у порядку ст. 447 ЦПК України зі скаргою на дії Самбірського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області у якій просив: визнати неправомірною постанову Самбірського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області від 27 січня 2016 року № 46186632 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, скасувати вказану постанову та зобов`язати Самбірський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області внести дані до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

У обґрунтування скарги посилався на те, що на виконанні Самбірського МРВ ДВС ГТУЮ у Львівській області перебувало виконавче провадження № 46186632 щодо примусового виконання виконавчого напису, вчиненого 19 березня 2013 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Войтовським В.С. про звернення стягнення на нежитлову будівлю загальною площею 1657, 4 кв. м. по АДРЕСА_1 , житловий будинок загальною площею 408,1 кв. м. по АДРЕСА_2 .

Дане виконавче провадження перебувало на виконанні у вказаному відділі з 22 січня 2015 року по 25 липня 2017 року та завершене на підставі п. 3) ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» та під час його виконання державним виконавцем 27 січня 2016 року винесено постанову про арешт майна боржника та оголошено заборону його відчуження на підставі якої внесено дані до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, однак державним виконавцем всупереч вимог Закону України «Про виконавче провадження» накладено арешт на все його майно, а не на майно, яке зазначене у виконавчому документі, а тому вважає вказану постанову державного виконавця про арешт майна боржника незаконною та такою, що порушує його права щодо володіння, користування та розпорядження власністю.

У відкритті провадження за вказаною скаргою необхідно відмовити, керуючись таким.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції 1950 року кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні перевірити належність справ до їх юрисдикції та підсудності.

Згідно ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Як вбачається зі змісту скарги, ОСОБА_1 оскаржується рішення державного виконавця під час примусового виконання виконавчого документа -виконавчого напису приватного нотаріуса Київського нотаріального округу Войтовського В.С. від 19 березня 2013 року про звернення стягнення на майно.

Відповідно до статтей 14 та 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник, а учасниками виконавчого провадження є виконавець, сторони, представники сторін, прокурор, експерт, спеціаліст, перекладач, суб`єкт оціночної діяльності - суб`єкт господарювання, особи, права інтелектуальної власності яких порушені, - за виконавчими документами про конфіскацію та знищення майна на підставі статей 176, 177 і 229 Кримінального кодексу України, статті 51- 2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Статтею 74 зазначеного Закону України встановлено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Згідно ст. 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Згідно п. 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07.02.2014 року № 6 не підлягають розгляду у порядку цивільного судочинства скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі й під час виконання виконавчих написів нотаріуса. Такі скарги подаються до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом (частина п`ята статті 82 Закону про виконавче провадження).

Ураховуючи наведене, а також те, що предметом оскарження є постанова державного виконавця, яка винесена на підставі виконавчого напису нотаріуса, сказана скарга не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства, так як процесуальним законодавством оскаржуване рішення віднесено до юрисдикції відповідного окружного адміністративного суду і така скарга підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст. ст. 186, 258-261 ЦПК України,

постановив:

Відмовити у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Самбірського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області про накладення арешту на майно та оголошення заборони його відчуження, скасування постанови про арешт майна та зобов`язання внести дані до державного реєстру речових прав на нерухоме майно,

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, і може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через суд першої інстанції, який постановив ухвалу протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя