Справа № 466/4345/19 Головуючий у 1 інстанції: Невойт П.С.
Провадження № 22-ц/811/2540/19 Доповідач в 2-й інстанції: Шеремета Н. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2019 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Шеремети Н.О.

суддів: Крайник Н.П., Цяцяка Р.П.

секретаря: Куцика І.Б.

з участю: представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 ,

представника ОСОБА_3 ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_5 на ухвалу Шевченківського районного суду м.Львова від 16 липня 2019 року,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся з позовом до ОСОБА_1 про стягнення 10 000 доларів США боргу в українській валюті за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення, 681,36 доларів США 3% річних в українській валюті за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення.

10.07.2019 року адвокат Галушка Г.М. подав заяву про забезпечення позову, в якій, з врахуванням уточнення, просив заборонити ОСОБА_1 та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії щодо відчуження, здійснення інших юридичних правочинів, реєстрації права власності щодо об`єкта нерухомого майна, що належить ОСОБА_1 , а саме квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 01, загальна площа 115,3 кв.м., житлова площа 52 кв.м.

Заява мотивована тим, що ним подано до суду позовну заяву про стягнення з ОСОБА_1 на його користь 10000 доларів США боргу, а також 681,36 доларів США 3% річних в українській валюті за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Заявник зазначає про те, що з метою виконання можливого рішення суду про задоволення позову виконання такого рішення є можливим за рахунок звернення стягнення на майно квартиру, оскільки у відповідача інших доходів, за рахунок яких можливе погашення боргу немає, а тому існує загроза того, що вказана квартира може бути яким-небудь чином відчужена третім особам, що в свою чергу може призвести до утруднення виконання рішення суду або зробити його неможливим.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 16 липня 2019 року заяву представника ОСОБА_4 про забезпечення позову - задоволено.

В порядку забезпечення позову заборонено ОСОБА_1 та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії щодо відчуження, здійснення інших юридичних правочинів на перехід права власності, реєстрації права власності щодо об`єкта нерухомого майна, що належить ОСОБА_1 , а саме квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 01, загальна площа 115,3 кв.м, житлова площа 52 кв.м.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Львова від 19 липня 2019 року внесено виправлення в ухвалу від 16 липня 209 року та зазначено місце знаходження - квартири АДРЕСА_2 .

Ухвалу суду оскаржив представник ОСОБА_1 адвокат Іськів Іван Зіновійович, в апеляційній скарзі вказує, що ухвала суду винесена з порушенням норм процесуального права, при неповно з`ясованих обставинах справи. Вказує, що суду першої інстанції не звернув увагу на те, що позивачем не представлено, а матеріали справи не містять доказів щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову, а саме лише посилання позивача в заяві на можливість відчуження спірної квартири на користь третіх осіб не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви. Крім того, забезпечуючи позов, суд першої інстанції не встановив конкретних обставин справи, а саме не пересвідчився в тому, що між сторонами дійсно існує спір та не дослідив на якій правовій підставі надавались позивачем кошти та чи забезпечено основне зобов`язання заставою, іпотекою чи в інший передбачений законом спосіб. Також судом не враховано, що обраний позивачем вид забезпечення позову не відповідає позовним вимогам, зокрема, позивачем заявлено вимоги про стягнення грошових коштів, а позивачем заявлено про вжиття забезпечення позову шляхом заборони відчуження квартири, при цьому позивачем не надано жодних доказів того, що вказана квартира була передана в іпотеку чи заставу для забезпечення виконання зобов`язання за договором позики. Більше того, вжиті судом заходи забезпечення позову є неспіврозмірними із заявленими позовними вимогами, оскільки матеріали справи не містять відомостей про дійсну вартість квартири. Просить ухвалу суду скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на підтримання доводів апеляційної скарги, заперечення представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 щодо задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Задовольняючи заяву представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 про вжиття заходів забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що наявність у відповідача правовстановлюючих документів на об`єкт нерухомого майна робить можливим відчуження відповідачем спірної квартири до вирішення даного спору по суті судом, що значно може ускладнити виконання рішення суду, ухваленого у майбутньому, а тому в порядку забезпечення позову слід заборонити ОСОБА_1 та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії щодо відчуження, здійснення інших юридичних правочинів на перехід права власності, реєстрації права власності щодо об`єкта нерухомого майна, що належить ОСОБА_1 , а саме квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 01, загальна площа 115,3 кв.м., житлова площа 52 кв.м.

Забезпечення позову - це заходи припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим, і повинні гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі задоволення позову, які направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання рішення суду.

Стаття 149 чинного ЦПК України передбачає, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь - якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пункти 1, 2, 3 ч. 1 ст. 150 ЦПК України передбачають, що позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору.

Пункт 10 ч. 1 ст. 150 ЦПК України передбачає, що позов забезпечується іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених, оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечується заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. (ч.3 ст. 150 ЦПК України).

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

При зверненні до суду із заявою про забезпечення позову позивач повинен, по - перше, аргументовано обґрунтувати причини, у зв"язку з якими потрібно забезпечити позов та необхідність у цьому, по - друге, довести, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Відповідно до роз`яснень п. п. 1, 4 постанови Пленуму Верховного суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову допускається на будь - якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого п.4 ст. 151 ЦПК, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З позовної заяви вбачається, що позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача на його користь 10 000 доларів США боргу в українській валюті за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення, 681,36 доларів США 3% річних в українській валюті за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення.

Звертаючись із заявою про забезпечення позову, представник позивача зазначив, що відчуження відповідачем спірного об`єкта майна може значно ускладнити виконання рішення суду, прийнятого за результатами розгляду даної цивільної справи, а несвоєчасне забезпечення позову дасть відповідачу можливість безперешкодно відчужити квартиру, а відтак невжиття такого заходу забезпечення позову, як накладення арешту на нерухоме майно, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, поновлення порушених прав позивача.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, який постановляючи оскаржувану ухвалу та задовольняючи заяву про забезпечення позову, виходив з того, що позивачем заявлено вимоги майнового характеру, а саме, стягнення з відповідача на його користь 10 000 доларів США боргу та 681,36 доларів США 3 % річних, відповідач має реальну можливість відчужити належну йому на праві власності квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 01, загальна площа 115,3 кв.м., житлова площа 52 кв.м, що в подальшому, за відсутності іншого майна, може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, ефективний захист, поновлення оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що позивачем у заяві про вжиття заходів забезпечення позову не зазначено достатніх причин та обґрунтування необхідності вжиття саме таких заходів забезпечення позову, спростовуються заявою представника позивача ОСОБА_4 про вжиття заходів забезпечення позову, у якій заявник зазначив та обґрунтував причини необхідності вжиття заходів забезпечення позову, які вірно були враховані судом першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали.

На думку колегії суддів, при вирішенні питання про забезпечення позову, суд першої інстанції в повній мірі дав оцінку доводам заявника щодо необхідності вжиття такого заходу забезпечення позову, врахував вимоги розумності, обґрунтованості заявником необхідності забезпечення позову, забезпечення збалансованості інтересів сторін.

За вищенаведеного, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, в тому числі і доводи апелянта щодо не співмірності заходів забезпечення позову заявленим позовним вимогам.

Відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки оскаржувана ухвала постановлена з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги вірних висновків суду першої інстанції не спростовують, така підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Керуючись ст. 367, ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381 - 384 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду м.Львова від 16 липня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 26.12.2019 року.

Головуючий: Шеремета Н.О.

Судді: Крайник Н.П.

Цяцяк Р.П.