Справа № 450/3026/19 Провадження № 2/450/1541/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/заочне/

"07" листопада 2019 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Мельничук І. І.

при секретарі судових засідань Лаба С. П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -

в с т а н о в и в:

позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати ОСОБА_2 1982 року народження, ОСОБА_3 1980 року народження, та ОСОБА_4 2001 року народження, такими що втратили право користування житловим приміщенням, а саме: житловим будинком АДРЕСА_1 .

В обґрунтовування позову вказує на те, що вона є власником житлового будинку АДРЕСА_1 . У житловому будинку крім позивач зареєстровані також її племінники ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , та дочка племінниці ОСОБА_4 , які зареєстровані, однак фактично понад тринадцять останніх років, в зазначеному будинку не проживають, та не з`являються. Зокрема, вказані особи у 2005 році покинули територію України та виїхали до Іспанії де і проживають упродовж усього часу. Відповідачі жодного разу не з`являлись за місцем реєстрації, жодної участі в утриманні будинку не брали, комунальних послуг не сплачували, всі витрати по утриманню будинку несе позивачка. В свою чергу відповідачі, які не проживають за адресою АДРЕСА_1 , втратили право на користування будинком, внаслідок їх відсутності без поважних причин понад один рік, фактичне місце їхнього проживання позивачу невідоме. Оскільки, за вищевказаною адресою відповідачі не проживають, виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, які не надаються, але нараховуються за них, чим об`єктивно порушуються права позивача, а також обмежуються її права, щодо одержання субсидій, тому вона змушена звернутися за захистом до суду.

Ухвалою від 09.09.2019 року відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання.

07.10.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися, подали до суду заяви, в яких позов підтримали в повному обсязі, просять справу розглядати у їх відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечили.

Відповідачі в судові засідання повторно не з`явилися, відзив не подали, про причини неявки не повідомили, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи.

Проаналізувавши матеріали цивільної справи, з`ясувавши думку позивача, висловлену у письмовій заяві, суд вважає, що існує достатньо підстав визначених ст. 280 ЦПК України для проведення судового розгляду справи, без участі відповідача, у відповідності до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, за наявними у ній доказами та ухвалення за його результатом заочного рішення, відповідно ст. 282 ЦПК України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно з копією реєстраційним посвідченням серії КММ № 055609 виданого ЛОДКП «БТІ та ЕО» 12.04.2001 року вбачається, що на праві особистої власності ОСОБА_5 належить житловий будинок АДРЕСА_1 .

Відповідно до довідки виконавчого комітету Давидівської сільської ради № 1661 від 05.09.2019 слідує, житловий будинок, який згідно реєстраційного посвідчення від 12.04.2001 року, не має вулиці, а лише № 39, змінив свою поштову адресу з АДРЕСА_1 АДРЕСА_1 .

Стаття 41 Конституції України встановлює, що кожен має право володіти, користуватись та розпоряджатись своєю власністю, а ч.4 даної статті зазначає, що право приватної власності є непорушним, що також закріплено і в ч.1 ст. 321 ЦК України, яка вказує, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути позбавлений його чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння.

Як вбачається з довідки про склад сім`ї, виданої Давидівською сільською радою № 1660 від 05.09.2019 року у будинку АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_1 , голова домогосподарства, - позивачка у справі та ОСОБА_2 1982 року народження, ОСОБА_3 1980 року народження, ОСОБА_4 , 2001 року народження, - відповідачі.

З актів обстеження житлово-побутових умов від 21.09.2018 року, 30.11.2018 року, 12.12.2018 року, 03.01.2019 року, 13.02.2019 року, 26.3.2019 року, 05.04.2019 року, 21.05.2019 року, 20.06.2019 року, 08.07.2019 року, 01.08.2019 року, 03.09.2019 року, складених та підписаних уповноваженими членами комісії, встановлено, що відповідачі ОСОБА_2 , 1982 року народження, ОСОБА_3 , 1980 року народження, ОСОБА_4 , 2001 року народження, за адресою реєстрації: АДРЕСА_1 не проживають з 21.09.2018 року.

Судом встановлено, що позивач є власником жилого приміщення. Протягом більш як одного років відповідачі вказаним житловим будинком не користується. Місце проживання відповідачів не відоме, оскільки вони покинули будинок і більше не появляються, не проживають у будинку, своїх речей не зберігають, поштової кореспонденції не отримують, не здійснюють оплату комунальних послуг, не несуть обов`язку по утриманню житла в належному технічному стані.

Статтею 405 ЦК України визначені права членів сім`ї власника житлового приміщення на користування цим приміщенням.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

З`ясовуючи причини відсутності відповідача понад встановлені строки у спірному житловому будинку, суд не встановив, що такі є поважними.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що дослідженими в судовому засіданні доказами повністю доведено, що відповідачі протягом тривалого часу не проживають у спірному житловому будинку, однак будучи зареєстрованими там як члени сім`ї власника, добровільно забрали особисті речі, не несуть витрат, пов`язаних з утриманням житла, виїхали в невідоме місце проживання, будь-яких договорів щодо користування будинком позивача не існує, як і не встановлено прояви відповідачами інтересу до вказаного житла понад рік, а тому реєстрація відповідачів порушує права позивача та створює останній незручності як власнику, остання змушена нести додаткові витрати на утримання житла та позбавлена можливості у повній мірі розпоряджатися своєю власністю. Отже, вимоги позивача є підставними та підлягають до задоволення у повному обсязі.

На підставі ст.ст. 16, 316, 317, 319, 321, 383, 391, 405 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 12, 76, 89, 141, 258, 259, 263, 265, 280-283 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням задоволити.

Визнати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованих за адресою: АДРЕСА_1 , такими, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме: житловим будинком АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про його перегляд, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається в порядку визначеному ЦПК України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 07.11.2019 року.

СуддяІ. І. Мельничук