ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 546/918/18 Номер провадження 22-ц/814/3184/19Головуючий у 1-й інстанції Лизенко І. В. Доповідач ап. інст. Бутенко С. Б.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого судді: Бутенко С.Б.

Суддів: Кузнєцової О.Ю., Хіль Л.М.

розглянув в м. Полтаві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк»

на ухвалу Решетилівського районного суду Полтавської області від 23 жовтня 2019 року у складі судді Лизенко І.В. про застосування заходу процесуального примусу

у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

У вересні 2018 року представник АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду із вищевказаним позовом до ОСОБА_1 , у якому просить стягнути з останнього суму заборгованості за кредитним договором № б/н від 25.07.2006 року у розмірі 23 364,46 грн, а також понесені судові витрати у розмірі 1762,00 грн, посилаючись на неналежне виконання відповідачем своїх обов`язків, як позичальника за кредитним договором.

Ухвалою Решетилівського районного суду Полтавської області від 23 жовтня 2019 року за клопотанням відповідача ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 застосовано до АТ КБ «ПриватБанк» заходи процесуального примусу у виді штрафу у розмірі 0,3 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 576 грн. 30 коп.

Стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк», юридична адреса: 01001, м. Київ, вулиця Грушевського, будинок 1Д, Кореспондентський рахунок: НОМЕР_1 у Національному банку України, IBAN-код Кореспондентського рахунку у Національному банку України АТ КБ «ПриватБанк» UA2901026, МФО Національного банку України 300001, Розрахунковий рахунок НОМЕР_2 , МФО 305299, , ІПН 21, на користь держави штраф у розмірі 0,3 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 576 грн. 30 коп. як захід процесуального примусу.

Зобов`язано АТ КБ «ПриватБанк» надати відповіді на питання відповідача, які містяться у відзиві від 05.06.2019 року, у формі заяви свідка або повідомити про наявність підстав для відмови у їх наданні протягом 15-ти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Ухвала мотивована наявністю підстав для застосування заходів процесуального примусу у зв`язку з невиконанням позивачем АТ КБ «ПриватБанк» процесуального обов`язку, встановленого статтею 93 ЦПК України.

Не погодившись з вказаною ухвалою, представник АТ КБ «ПриватБанк» подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність та необґрунтованість ухвали, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для подальшого розгляду до суду першої інстанції.

Доводи скарги ґрунтуються на тому, що вказана ухвала є передчасною, оскільки банк не зловживав процесуальними правами, суд не перевірив наявність або відсутність підстав для відмови у наданні відповідей, а тому вважає, що підстав для застосування заходів процесуального примусу не було.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення як необґрунтовану, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Колегія суддів Полтавського апеляційного суду, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги.

Згідно частин першої, другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

За результатами розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (пункт 2 частини першої статті 374 ЦПК України).

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині є порушення норм процесуального або неправильне застосування норм матеріального права.

З матеріалів справи вбачається, що 03 вересня 2018 року АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою судді Решетилівського районного суду Полтавської області від 06 вересня 2018 року ОСОБА_3 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Розгляд справи не було завершено, у зв`язку зі звільненням судді ОСОБА_3 у відставку 27 вересня 2018 року.

У зв`язку з відсутністю у Решетилівському районному суді Полтавської області суддів, які б мали повноваження на здійснення судочинства, проведення автоматизованого розподілу справи між суддями було неможливим, що підтверджується відповідним протоколом від 19 жовтня 2018 року.

За результатами повторно проведеного автоматизованого розподілу справ між суддями, 19 лютого 2019 року справу передано на розгляд складу суду із головуючою Лизенко І.В. (відряджена до Решетилівського районного суду Полтавської області на підставі Рішення Вищої ради правосуддя від 22.01.2019 № 175/о/15-19).

Ухвалою судді Лизенко І.В. від 20 травня 2019 справу прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судовий розгляд на 23 жовтня 2019 року.

05 червня 2019 року відповідач ОСОБА_1 надав суду відзив на позовну заяву АТ КБ «ПриватБанк», в якому відповідачем на підставі статті 93 ЦПК України було поставлено позивачу десять питань про обставини, що мають значення для вирішення справи. Відзив направлено іншій стороні 05 червня 2019 року, що підтверджується відповідною квитанцією.

15 липня 2019 року від позивача надійшла відповідь на відзив з доданими письмовими доказами. Заява свідка або інше повідомлення про відсутність підстав для надання відповідей на запитання від представника позивача не надходили.

15 липня 2019 року до суду від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив.

05 серпня 2019 року від позивача надійшли письмові пояснення щодо аргументів, викладених у запереченнях відповідача.

Застосовуючи заходи процесуального примусу у вигляді накладення штрафу, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем АТ КБ «ПриватБанк» не виконано процесуальний обов`язок, встановлений статтею 93 ЦПК України, а саме заява свідка або інше повідомлення про відсутність підстав для надання відповідей на запитання від представника позивача не надходили, у поданих позивачем відповіді на відзив та письмових поясненнях не повідомлено про відсутність підстав для надання відповідей на питання іншої сторони. Також зазначив, що заяви позивача по суті фактично містять контраргументацію на заяви по суті відповідача, та не містять прямої вичерпної відповіді на поставлений перелік питань, зокрема і письмові пояснення, які подано не у формі заяви свідка.

Колегія суддів апеляційного суду з таким висновком місцевого суду погодитись не може, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 93 ЦПК України учасник справи має право поставити в першій заяві по суті справи, що ним подається до суду, не більше десяти запитань іншому учаснику справи про обставини, що мають значення для справи. Учасник справи, якому поставлено питання позивачем, зобов`язаний надати вичерпну відповідь окремо на кожне питання по суті. На запитання до учасника справи, який є юридичною особою, відповіді надає її керівник або інша посадова особа за його дорученням. Відповіді на запитання подаються до суду учасником справи - фізичною особою, керівником або іншою посадовою особою юридичної особи у формі заяви свідка не пізніш як за п`ять днів до підготовчого засідання, а у справі, що розглядається в порядку спрощеного провадження, - до першого судового засідання. Копія такої заяви свідка у той самий строк надсилається учаснику справи, який поставив письмові запитання. Учасник справи має право відмовитися від надання відповіді на поставлені запитання:1) з підстав, визначених статтями 70, 71 цього Кодексу; 2) якщо поставлене запитання не стосується обставин, що мають значення для справи; 3) якщо учасником справи поставлено більше десяти запитань. За наявності підстав для відмови від відповіді учасник справи повинен повідомити про відмову іншого учасника та суд у строк для надання відповіді на запитання.

Відповідно до пункту 6 частини другої та частини третьої статті 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки. У випадку невиконання учасником справи його обов`язків суд застосовує до такого учасника справи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 143 ЦПК України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 144 ЦПК України заходами процесуального примусу є, зокрема, штраф.

Відповідно до частини першої статті 148 ЦПК України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках невиконання процесуальних обов`язків, зокрема, ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового розгляду; зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству; неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин.

Отже, підставою для стягнення в дохід державного бюджету штрафу в порядку процесуального примусу є факт недобросовісного виконання процесуальних обов`язків учасником судового процесу, ухилення, тобто уникнення, ігнорування вчинення дій, покладених судом без поважних причин, зловживання процесуальними правами, що має певну мету перешкоджання судочинству, та умисне, без поважних причин, неподання доказів або повідомлення про неможливість їх подання.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали, місцевим судом не наведено обґрунтованих підстав застосування заходу процесуального примусу (штрафу) до АТ КБ «ПриватБанк» у зв`язку з невиконанням процесуальних обов`язків, оскільки за нормами частини другої статті 93 ЦПК України зобов`язання надати вичерпну відповідь на кожне запитання по суті покладається на учасників справи, крім позивача, який є ініціатором таких запитань, а за нормами частини сьомої цієї статті суд може зобов`язати учасника справи надати відповідь у разі визнання відсутніми підстав для відмови від відповіді.

В даному випадку запитання в першій заяві по суті справи було поставлено відповідачем ОСОБА_1 позивачеві та стороною позивача на адресу суду було направлено відповідь на відзив із додатковими обґрунтуваннями та доказами з приводу заявленого спору. Висновки суду, що надавши таку відповідь у формі іншій, ніж заява свідка, позивач не виконав свого процесуального обов`язку є помилковими та не ґрунтуються на нормах процесуального права. Зобов`язання надати відповідь на поставлені запитання до постановлення оскаржуваної ухвали судом на позивача не покладалось.

Отже, застосувавши заходи процесуального примусу, суд першої інстанції не встановив факту правопорушення позивача, що призвело до постановлення помилкової ухвали.

Враховуючи наведе, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції в оскаржуваній частині - скасуванню, оскільки судом першої інстанції судове рішення ухвалене з порушенням норм процесуального права.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» - задовольнити.

Ухвалу Решетилівського районного суду Полтавської області від 23 жовтня 2019 року в частині стягнення з Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на користь держави штрафу в розмірі 0,3 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 576 грн. 30 коп., в порядку процесуального примусу - скасувати.

Справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя: С.Б. Бутенко

Судді: О.Ю. Кузнєцова

Л.М. Хіль