Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/236/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.02.2019 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючий-суддя Левко Т.Ю., секретар судового засідання Чернянчук К.П.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду м.Виноградів цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та Виноградівської міської ради про визнання права власності на частину нерухомого майна в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2, Виноградівської міської ради про визнання права власності на частину нерухомого майна в порядку спадкування.

Свої вимоги мотивує тим, що 16.01.1973 року на підставі Договору купівлі-продажу його наші батьки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 придбали 11/12 частин житлового будинку в м.Виноградів по вул.Пушкіна, 50 Закарпатської області. 20.02.2012 року в м.Виноградів помер батько ОСОБА_5. 10.04.2016 року в м.Виноградів померла матір ОСОБА_4. На підставі Свідоцтв про право на спадщину за законом від 16.05.2017 року, позивачу ОСОБА_1, та його сестрі, ОСОБА_2, на праві приватної власності належать по 11/72 частин житлового будинку по вул.Пушкіна, 48 м.Виноградів Закарпатської області. 27.06.2017 року позивачу ОСОБА_2 видано Свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті матері ОСОБА_4, яка померла 10.04.2016 року. Спадщина, на яку видано це свідоцтво складається з 44/72 частин житлового будинку в м.Виноградів, вул.Пушкіна, 48 (бувший №50). Отримавши спадщину після смерті батьків, сторони звернулися до приватного нотаріуса Виноградівського районного нотаріального округу ОСОБА_6 з метою оформити документи для укладення договору купівлі-продажу цілого житлового будинку в м.Виноградів по вул.Пушкіна, 48. Листом нотаріуса від 10.01.2019 року їм було повідомлено про неможливість укладення та нотаріального посвідчення такого договору у звязку із відсутністю правовстановлюючого документу на 1/12 частку вищевказаного житлового будинку. Серед архівних документів БТІ позивачем було знайдено Заключение о регистрации домовладения від 05.05.1950 року, в якому зазначено, що 1/12 частина домоволодіння, яка належить ОСОБА_7, яка знаходиться на невідомому місці, передана в комунальний відділ міста Виноградів на спец облік під охорону. Листом міського голови №02-9/94 від 17.01.2019 року позивача та його сестру повідомили, що житловий будинок за №48 по вул.Пушкіна в м.Виноградів, в тому числі 1/12 частина будинку, не відноситься до комунальної власності територіальної громади міста Виноградів та не перебуває на балансі Виноградівської міської ради. Рекомендовано для вирішення питання про визнання права власності на 1/12 частину житлового будинку за №48 по вул.Пушкіна в м.Виноградів звернутися до суду. Позивач просить суд визнати за ним право власності на 1/12 частину житлового будинку, що розташований в м.Виноградів, вул.Пушкіна, 48 Закарпатської області.

Сторони в судове засідання не з'явилися.

Позивач подав до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі. Вимоги заяви підтримує повністю та просить суд такі задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 подала до суду нотаріально посвідчену заяву про розгляд справи без її участі та про визнання заявленного до неї позову.

Представником відповідача подано до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає повністю та не заперечує щодо їх задоволення.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого судового провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідачами позов визнано повністю, що не суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому в порядку ст.206 ЦПК України визнання ними позову прийнято судом.

Обстеживши матеріали справи та клопотання сторін, визнаючи в порядку ст.223 ЦПК України необов'язковим відібрання особистих пояснень від учасників процесу, і враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін та визнання позову відповідачами, суд вважає за можливе у підготовчому судовому засіданні ухвалити рішення про задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

В судовому засіданні належними та допустимими доказами встановлено наступне.

16.01.1973 року на підставі Договору купівлі-продажу, який посвідчено нотаріусом Виноградівської державної нотаріальної контори за реєстровим №105 батьки сторін ОСОБА_3 та ОСОБА_4 придбали 11/12 частин житлового будинку в м.Виноградів по вул.Пушкіна, 50 Закарпатської області.

20.02.2012 року в м.Виноградів помер батько сторін ОСОБА_5 (свідоцтво прос мерть серії І-ФМ №129713 від 20.02.2012 року).

10.04.2016 року в м.Виноградів померла матір сторін ОСОБА_4 (свідоцтво прос мерть серії І-ФМ №210725 від 28.04.2016 року).

На підставі Свідоцтв про право на спадщину за законом від 16.05.2017 року, посвідчених державним нотаріусом Виноградівської державної нотаріальної контори ОСОБА_8, ОСОБА_1 та ОСОБА_2, на праві приватної власності належать по 11/72 частин житлового будинку по вул.Пушкіна, 48 м.Виноградів Закарпатської області.

27.06.2017 року державним нотаріусом Виноградівської державної нотаріальної контори ОСОБА_2, видано Свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті матері ОСОБА_4, яка померла 10.04.2016 року. Спадщина, на яку видано це свідоцтво складається з 44/72 частин житлового будинку в м.Виноградів, вул.Пушкіна, 48 (бувший №50).

Отримавши спадщину після смерті батьків, сторони звернулися до приватного нотаріуса Виноградівського районного нотаріального округу ОСОБА_6, з метою оформити документи для укладення договору купівлі-продажу цілого житлового будинку в м.Виноградів по вул.Пушкіна, 48.

Листом нотаріуса №7/01-16 від 10.01.2019 року було повідомлено про неможливість укладення та нотаріального посвідчення такого договору у звязку із відсутністю правовстановлюючого документу на 1/12 частку вищевказаного житлового будинку.

Серед архівних документів БТІ сторонами було знайдено Заключение о регистрации домовладения від 05.05.1950 року, в якому зазначено, що 1/12 частина домоволодіння, яка належить ОСОБА_7, яка знаходиться на невідомому місці, передана в комунальний відділ міста Виноградів на спец облік під охорону.

Отримавши такий документ, сторонами сформовано заяву, яка адресована міському голові ОСОБА_9, а саме про передачу 1/12 частини житлового будинку в м.Виноградів по вул.Пушкіна, 48 у власність для забезпечення прав володіння майном.

Листом міського голови №02-9/94 від 17.01.2019 року повідомлено, що житловий будинок за №48 по вул.Пушкіна в м.Виноградів, в тому числі 1/12 частина будинку, не відноситься до комунальної власності територіальної громади міста Виноградів та не перебуває на балансі Виноградівської міської ради. Рекомендовано для вирішення питання про визнання права власності на 1/12 частину житлового будинку за №48 по вул.Пушкіна в м.Виноградів звернутися до суду.

Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року.

В силу вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Оформити спадкування нотаріально за законом позивач не має змоги, у звязку із відсутністю правовстановлюючого документу на 1/12 частку вищевказаного житлового будинку.

Смерть власника являється однією із підстав для припинення права власності, що випливає із норм статті 346 Цивільного кодексу України.

Згідно приписів ст.16 ЦК України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом.

Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвеціїї про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

В той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, а також якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою (ст.344, ст.382 ч.2, ст.392 ЦК України).

Відповідно до п.37 постанови № 5 від 07.02.2014 року Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті 15 статті 392 ЦК власник майна має право пред'явити позов про визнання його права власності, до це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним Документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.

Беручи до уваги вищенаведені обставини, суд вважає, що за ОСОБА_1 слід визнати право власності на 1/12 частину житлового будинку, що розташований в м.Виноградів, вул.Пушкіна, 48 Закарпатської області в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4, яка померла 10.04.2016 року.

Керуючись ст.ст.10, 12, 13, 43, 49, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцем та мешканцем м.Виноградів, вул.Пушкіна, 48 Закарпатської області, РНОК НОМЕР_1, право власності на 1/12 частину житлового будинку, що розташований в м.Виноградів, вул.Пушкіна, 48 Закарпатської області в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4, яка померла 10.04.2016 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної іннстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня вручення копії рішення суду.

ГоловуючийОСОБА_10