Справа № 495/1025/18
17 січня 2019 року м. Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:
головуючої одноособово судді Шевчук Ю.В.
при секретарі Савенко М.В.,
розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі, -
В С Т А Н О В И В:
Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 17 січня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задоволено частково; Стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця: ІНФОРМАЦІЯ_2, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6 у розмірі по 2000,00 гривень на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 09.02.2018 року до досягнення сином ОСОБА_3 повноліття, тобто до 13.05.2027 року, а з 14.05.2027 року до досягнення ОСОБА_4 повноліття, тобто до 24.02.2031 року.

Однак, судом при винесенні рішення не було вирішено питання про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу.

Відповідно до ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення не ухвалено рішення.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що по даній справі необхідно ухвалити додаткове рішення щодо стягнення витрат на правничу допомогу з наступних підстав.

Так, рішення суду повинно бути повним, тобто повинно вирішувати усі позовні вимоги та усі питання, повязані із розглядом спору. Способом усунення неповноти рішення суду є ухвалення додаткового рішення. Ухвалюючи рішення, суд повинен враховувати первісні вимоги, а також усі уточнення (доповнення або зміни) до них, які заявлялися в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. До витрат повязаних з розглядом справи належать в тому числі і витрати на професійну правничу допомогу.

Як вбачається з матеріалів справи в рішенні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 17 січня 2019 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі не вирішено питання про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу.

Відповідно до ч. 3 ,4 ,5 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Витрати на правничу допомогу, які мають бути документально підтверджені та доведені, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правничої допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій тощо).

До матеріалів справи адвокатом в інтересах позивача надано Ордер та Виписку із договору між адвокатом ОСОБА_5 та позивачкою ОСОБА_1 Будь-яких інших документів (актів прийому-передачі виконаних робіт, що є підтвердженням обсягу виконаних робіт саме у цій справі тощо) на підтвердження понесених витрат адвокатом в інтересах ОСОБА_1 суду не надано. Також, суд зазначає, що представником позивача не надано суду платіжних доручень (квитанцій) на підтвердження сплати наданих послуг щодо здійснення представництва в суді, тому виписка з договору №14 не приймається судом з огляду на відсутність будь-яких посилання на справу, а також обсяг та вид наданих послуг. Вищевказане позбавляє суд можливості вирішити питання щодо стягнення судових витрат на правову допомогу.

Враховуючи вищезазначене та відсутність поданих документів позивачем на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку, що вказані документи не можуть слугувати належними та допустимими доказами для підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу у справі № 495/1025/18, а тому суд не знаходить підстав для їх стягнення.

Керуючись ст. 270 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог в частинні стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу- відмовити.

Додаткове рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області апеляційної скарги про апеляційне оскарження рішення суду протягом 30-ти днів з дня винесення додаткового рішення.

Суддя: