ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
12 лютого 2019 року м. Чернігів
Головуючий у першій інстанції - Логвіна Т.В.
Апеляційне провадження № 22-з/4823/10/19
Чернігівський апеляційний суд у складі
головуючої - судді Шитченко Н.В.,
суддів Бобрової І.О., Висоцької Н.В.,
із секретарем Зіньковець О.О.,
відповідач - Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк»,
розглянув в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 03 травня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» про захист прав споживачів,
місце ухвалення рішення суду - м. Чернігів,
дата складання повного тексту судового рішення - 02 липня 2018 року.
У жовтні 2017 року ОСОБА_2 звернулась з позовом до ПАТ «Альфа-Банк», в якому просила встановити нікчемність п.п. 3.1 п. 3 укладеного з відповідачем 29 грудня 2016 року кредитного договору № 500577471, яким передбачено обов'язок ОСОБА_2 сплачувати щомісячну комісію з обслуговування кредитної заборгованості в сумі 950 грн, починаючи з 29 грудня 2016 року, а також зобов'язати відповідача спрямувати сплачені нею кошти, які зараховувалися банком як оплата щомісячної комісії з обслуговування кредитної заборгованості, на погашення тіла кредиту за цим договором і здійснити відповідне коригування зобов'язань по процентах, неустойці тощо.
Рішенням від 03 травня 2018 року Деснянський районний суд м. Чернігова у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовив. Не погоджуючись з указаним судовим рішенням, ОСОБА_2 звернулась з апеляційною скаргою.

Постановою від 26 червня 2018 року Апеляційний суд Чернігівської області апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнив частково. Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 03 травня 2018 року скасував. Позов ОСОБА_2 задовольнив частково. Зобов'язав ПАТ «Альфа-Банк» відкоригувати графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки, з урахуванням вартості всіх супутніх послуг, наведений у додатку № 1 до угоди про надання кредиту № 500577471 від 29 грудня 2016 року, що укладена між ПАТ «Альфа-Банк» і ОСОБА_2., виключивши з них щомісячну комісію за обслуговування кредитної заборгованості (Пакет послуг - 4) у розмірі 950 грн.

Зобов'язав ПАТ «Альфа-Банк» здійснити перерахунок заборгованості ОСОБА_2. за угодою про надання кредиту № 500577471 від 29 грудня 2016 року, що укладена між нею та ПАТ «Альфа-Банк», шляхом зарахування всіх здійснених ОСОБА_2 на дату проведення цього перерахунку платежів на погашення заборгованості з щомісячної комісії за обслуговування кредитної заборгованості (Пакет послуг - 4) у розмірі 950 грн на місяць, погасивши коштами, отриманими від сплати ОСОБА_2 цих платежів, кредитну заборгованість у порядку черговості погашення платежів, що встановлений законом. Стягнув з ПАТ «Альфа-Банк» на користь держави 3200 грн судового збору.

08 січня 2019 року ОСОБА_2 звернулась до апеляційного суду із заявою про ухвалення додаткового судового рішення, у якому просила вирішити питання понесених нею судових витрат. У мотивування своєї заяви зазначила, що її представник у справі Серкін К.Ю. є адвокатом, що свідчить про те, що нею понесені витрати саме на професійну допомогу адвоката, а не особи з іншим статусом.

Вказувала, що апеляційним судом при винесенні рішення, яким скасовано рішення суду першої інстанції та частково задоволено її позов, не було вирішено питання про судові витрати на професійну правничу допомогу, понесених нею під час розгляду справи в суді першої та апеляційної інстанції і які повністю підтверджені наявними у матеріалах справи письмовими доказами.

Також звернула увагу на ту обставину, що законодавством України не встановлено відповідних вимог до розрахункового документа, який повинен надати адвокат при сплаті клієнтом послуг, а також не встановлено форму такого документу.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи заяви, апеляційний суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

За змістом п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до приписів ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи, до яких, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 141 ЦПК України визначений порядок розподілу витрат між сторонами. Так, у разі задоволення позову судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються на відповідача (п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК). Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (ч. 13 ст. 141 ЦПК).

Відповідно ч.ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України).

Разом з тим, суд апеляційної інстанції при винесенні постанови від 26 червня 2018 року за результатами розгляду апеляційної скарги ОСОБА_2, якою частково задовольнив позовні вимоги, не вирішив питання про судові витрати.

Зі змісту договору про надання правової допомоги від 01 січня 2017 року вбачається, що ОСОБА_2 уповноважила адвоката Серкіна К.Ю. представляти її інтереси перед юридичними і фізичними особами, зокрема, в судах всіх юрисдикцій, органах, установах, організаціях, із наданням усіх прав, які належать позивачу, відповідачу, третій особі тощо (а.с. 3). Умовами договору також визначений перелік і інших прав представника при розгляді справи в суді. Повноваження адвоката у суді першої інстанції підтверджено також ордером (а.с. 57).

Згідно з квитанцією № 1 від 15 січня 2018 року адвокатом Серкіним К.Ю. прийнято від ОСОБА_2 за надання правової допомоги в суді першої інстанції по справі № 750/10497/17 згідно договору про надання правової допомоги від 01 січня 2017 року 3000 грн (а.с. 20). На підтвердження зазначеної суми в матеріалах справи наявна калькуляція вартості правової допомоги та акт виконаних робіт від 15 січня 2018 року (а.с. 19).

В ході розгляду справи у суді першої інстанції представник відповідача клопотань про зменшення розміру витрат на правничу допомогу у зв'язку з їх неспівмірністю не заявляв.

Беручи до уваги наведене, колегія суддів вважає, що понесені ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу під час розгляду справи судом першої інстанції у розмірі 3000 грн підтверджені належним чином, тому підлягають відшкодуванню на користь заявника у повному обсязі.

Вирішуючи питання щодо розміру судових витрат, понесених ОСОБА_2 на правничу допомогу під час апеляційного розгляду справи, апеляційний суд враховує наступне.

Відповідно квитанції до прибуткового касового ордеру № 14 від 26 червня 2018 року Серкіним К.Ю. прийнято від ОСОБА_2 3000 грн на підставі акту виконаних робіт від 26 червня 2018 року (а.с. 86). З вказаного акту (а.с. 85) вбачається, що виконавець (адвокат Серкін К.Ю.) надав, а Замовник (ОСОБА_2.) прийняв юридичні послуги, відповідно до договору про надання правової допомоги, за надання комплексу правової допомоги для перегляду рішення суду першої інстанції по справі № 750/10497/17 в апеляційному провадження, зокрема, написання апеляційної скарги.

При цьому розрахунку витрат на правову допомогу, в якому повинно бути зазначено, які саме юридичні послуги були надані адвокатом Серкіним К.Ю., їх кількість та витрачений на них час (калькуляція вартості), позивачем до суду апеляційної інстанції ані під час розгляду справи за апеляційною скаргою, ані під час розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення надано не було.

Частиною 4 ст. 137 ЦПК України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

Беручи до уваги наведену норму, зміст апеляційної скарги, який є майже аналогічним зі змістом позовної заяви, складність цивільної справи, те, що актом виконаних робіт від 26 червня 2018 року участь адвоката під час апеляційного розгляду справи не передбачена, а також пропорційність відшкодування особі судових витрат відповідно до задоволених вимог, колегія суддів вважає за необхідне відшкодувати ОСОБА_2 1500 грн судових витрат під час розгляду справи апеляційним судом.

Зважаючи на викладене вище, апеляційний суд дійшов висновку про наявність передбачених чинним цивільним процесуальним законодавством підстав для часткового задоволення заяви ОСОБА_2, стягнувши з ПАТ «Альфа-Банк» на її користь 4500 грн судових витрат, понесених позивачем на правничу допомогу.

Керуючись п. 3 ч. 1 ст. 270, ст. 367, 374, 381-384, 389, 390 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення - задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк», (01001, вул. Десятинна № 4/6 м. Київ; ) на користь ОСОБА_2 (АДРЕСА_1; РНОКПП НОМЕР_1) 4500 (чотири тисячі п'ятсот) грн судових витрат.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст додаткової постанови складено 14 лютого 2019 року.

Головуючий Судді: