Справа № 308/4419/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2019 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Іванов А.П., при секретарі судового засідання Боті О.І., за участі представника третіх осіб - адвоката Дубровської О.М., представника відповідача Сатмарі Н.М., розглянувши у підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Держгеокадастру в Закарпатській області, Товариства з обмеженою відповідальністю «МІЛКОР», приватного нотаріуса Селехман Олександра Анатолійовича, третіх осіб, які заявляють самостійні вимог щодо предмету спору на стороні позивача ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про скасування наказів Головного Управління Держгеокадастру в Закарпатській області, договору оренди землі від 12.06.2018 року № 36/57-18 ДО та скасування рішення державного реєстратора Іршавського районного управління юстиції Худан Івана Івановича, скасування рішення приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу Селехман Олександра Анатолійовича, про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,

встановив:

09.12.2019 представником третіх осіб, які заявляють самостійні вимог щодо предмету спору на стороні позивача адвокатом Дубровською О.М. подано до суду клопотання про передачу вищевказаної цивільної справи до Іршавського районного суду Закарпатської області.

В обґрунтування поданого клопотання зазначає, що предметом спору є земельні ділянки, які належать позивачам на праві постійного користування, і такі розташовані як в, так і поза межами с. Доробратового Іршавського району, а позови, що виникають з приводу нерухомого майна повинні розглядатися за місцезнаходження такого майна, або основної її частини.

В судовому засіданні представник третіх осіб, які заявляють самостійні вимог щодо предмету спору на стороні позивача адвокат Дубровька О.М. підтримала подане клопотання, просила передати справу до Іршавського районного суду Закарпатської області.

Представник відповідача ГУ Держгеокадастру в закарпатській області Сатмарі Н.І. заперечила проти передачі справи за підсудністю, посилаючись на те, що провадження у даній справі вже відкрито.

Заслухавши позицію учасників судового процесу, ознайомившись з матеріалами клопотання та справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до положень ч.1 ст.30 ЦПК України, позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду 24 жовтня 2018 року у справі № 296/1657/17 зроблено висновок, що виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. Згідно з положеннями статті 181 ЦК України до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна; про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна; про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Таким чином, правила виключної підсудності застосовуються до будь-яких позовів пов`язаних з правом особи на нерухоме майно (виникненням, зміною, припиненням), про недійсність договорів щодо такого майна та застосування наслідків недійсності договору, з приводу невиконання умов договору, предметом якого є нерухоме майно, з приводу звернення стягнення на нерухоме майно.

Як вбачається із матеріалів позовної заяви, предметом спору є земельні ділянки, місце розташування яких Іршавський район Закарпатської області. З врахуванням наведеного вище, на спірні правовідносини поширюються правила виключної підсудності, яким надається пріоритет у разі конкуренції правил підсудності.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.31ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Беручи до уваги наведене вище, оскільки предметом даного позову є нерухоме майно, а саме земельні ділянки, які розташовані в Іршавському районі Закарпатської області, а тому дана позовна заява не підсудна Ужгородському міськрайонному суду, матеріали справи слід передати до Іршавського районного суду Закарпатської області для розгляду за підсудністю.

Керуючись ст.ст. 27, 30, 31, 187, 260, 354, 355 ЦПК України, суд

постановив:

матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Держгеокадастру в Закарпатській області, Товариства з обмеженою відповідальністю «МІЛКОР», приватного нотаріуса Селехман Олександра Анатолійовича, третіх осіб, які заявляють самостійні вимог щодо предмету спору на стороні позивача ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про скасування наказів Головного Управління Держгеокадастру в Закарпатській області, договору оренди землі від 12.06.2018 року № 36/57-18 ДО та скасування рішення державного реєстратора Іршавського районного управління юстиції Худан Івана Івановича, скасування рішення приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу Селехман Олександра Анатолійовича, про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою передати до Іршавського районного суду Закарпатської області для розгляду за підсудністю.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (підписання) до Закарпатського апеляційного суду.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду А.П. Іванов