РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2019 року

м. Рівне

Справа № 565/1225/18

Провадження № 22-ц/4815/96/19

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючого Ковальчук Н. М.

суддів:Бондаренко Н. В., Гордійчук С. О.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_3,

відповідач - Публічне акціонерне товариство «Комерційний Банк «ПриватБанк»

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «ПриватБанк» на рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 25 жовтня 2018 року у складі судді Зейкана І.Ю., ухвалене в м. Вараш Рівненської області о 16 год. 51 хв., повний текст рішення складено 26 жовтня 2018 року,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (надалі - АТ КБ «Приватбанк») про стягнення безпідставно набутих грошових коштів в сумі 18 288,98 грн. та процентів за користування чужими грошовими коштами в сумі 15 526,61 грн.. Свої позовні вимоги обгрунтоввував тим, що 24 квітня 2008 року між ним та ПАТ «КБ «Приватбанк» укладено кредитно-заставний договір №RОС0АN21294428, за умовами якого позивач отримав у кредит грошові кошти в сумі 44 813,62 грн. на придбання автомобіля та оплату платежів, необхідних для оформлення кредиту, терміном повернення до 23 квітня 2015 року, на умовах сплати відсотків по процентній ставці 8,52% річних та винагороди за резервування ресурсів (комісії) у розмірі 6,96% річних, під заставу транспортного засобу, на придбання якого він надається - автомобіля марки «Daewoo Matiz» 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1. Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 27 листопада 2017 року встановлено, що кошти в сумі 33660,00 грн., що надійшли в банк 24 вересня 2012 року, були банком розподілені того ж дня в сумі 15728,85 грн. та 11 жовтня 2012 року в сумі 17931,15 грн., і таким чином була погашена заборгованість за кредитним договором та допущена переплата коштів в сумі 18288,98 грн.. Просив стягнути грошові кошти в сумі 18 288,98 грн. як переплату за кредитом та 15526,61 грн. як проценти за користування чужими грошовими коштами.

Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 25 жовтня 2018 року позов задоволено частково. Стягнуто із Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на користь ОСОБА_3 безпідставно набуті грошові кошти по кредитно-заставному договору №ROC0AN21294428 від 24 квітня 2008 року в сумі 18 288 грн. 98 коп., а також судовий збір в сумі 381 грн. 16 коп.. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено за безпідставністю.

Рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову вмотивовано передбаченим законом обов'язком особи, яка набула майно без достатньої правової підстави повернути потерпілому це майно, та обґрунтоване тим, що оскільки за наслідками реалізації заставного автомобіля, яке перебувало у користуванні позивача, ПАТ КБ «ПриватБанк» переплачено суму кредитної заборгованості позивача за кредитно-заставним договором, то ця сума підлягає стягненню з Банку на користь позивача.

Рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення процентів за користування коштами вмотивоване тим, що в укладеному сторонами договорі не передбачено сплати процентів за користування чужими грошовими коштами, а розмір процентів за користування чужими грошовими коштами, у разі переплати за кредитним договором, не встановлено законом або іншим актом цивільного законодавства.

Вважаючи рішення суду незаконним, необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права в частині задоволених позовних вимог, АТ КБ «ПриватБанк» оскаржило його в апеляційному порядку. В поданій апеляційній скарзі зазначає, що при вирішення даного спору судом не було встановлено правову природу спірних правовідносин, не перевірив обставин правомірності правочину, на виконання якого позивач сплатив кошти, зокрема, чи встановлена його недійсність законом, чи визнаний він недійсним в судовому порядку, чи є він неукладеним, та якими доказами це підтверджується. Пояснює, що кошти, які надійшли від реалізації заставного автомобіля були перераховані Банком для погашення заборгованості за даним договором, і ця обставина не спростована позивачем та підтверджується матеріалами справи. Стверджує, що суд припустився порушення у застосуванні до спірних правовідносин ст. 1212 ЦК України, оскільки в даному випадку набуття однією зі сторін зобов'язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов'язання не є безпідставним. Додає, що договірний характер спірних правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень ч. 1 ст. 1212 ЦК України. Звертає увагу, що в оскаржуваному рішенні не наведено жодних розрахунків, що підтверджують суму переплати у розмірі 18 288,98 грн.. Вказує, що випискою по рахунку клієнта, який відкритий за кредитною угодою від 24.04.2008р., сума залишку становить 11494,80 грн.. Наголошує, що кошти знаходяться на рахунку клієнта, Банком не використовуються, а тому відсутні підстави для їх стягнення з власного рахунку Банку. З наведених міркувань просить скасувати оскаржуване рішення суду в частині задоволених позовних вимог та в цій частині ухвалити нове судове рішення про відмову у їх задоволенні, а в решті залишити рішення суду першої інстанції без змін.

У поданому на апеляційну скаргу відзиві ОСОБА_3 вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, у зв'язку з чим просить залишити його без зміни, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Дослідивши матеріали та обставини справи на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, вивчивши доводи апеляційної скарги стосовно дотримання норм матеріального і процесуального права судом першої інстанції, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції - залишенню без змін.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що 24 квітня 2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_3 укладено кредитно-заставний договір №ROC0AN21294428, за умовами якого ОСОБА_3 отримав кредит в сумі 44813,62 грн. на придбання автомобіля та оплату платежів, необхідних для оформлення кредиту, терміном повернення до 23 квітня 2015 року, на умовах сплати відсотків по процентній ставці 8,52% річних та винагороди за резервування ресурсів (комісії) у розмірі 6,96% річних, під заставу транспортного засобу, на придбання якого він надається - автомобіля «Daewoo Matiz», 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1.

Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 27 листопада 2017 року у справі №565/275/15-ц встановлено, що 14 лютого 2011 року представник ПАТ КБ «Приватбанк» отримав від ОСОБА_3 автомобіль «Daewoo Matiz», 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1, який являється предметом застави за укладеним між сторонами договором, та який ОСОБА_3 добровільно передав, доручивши ПАТ КБ «Приватбанк» передати його на реалізацію за ціною згідно експертної оцінки і направити виручені кошти на погашення заборгованості по кредиту.

За наслідками реалізації автомобіля, 24 вересня 2012 року та 11 жовтня 2012 року, ПАТ КБ «Приватбанк» надійшли кошти в сумі 15728,85 грн. та в сумі 17931,15 грн. З коштів, які надійшли до ПАТ КБ «Приватбанк» в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_3, за кредитно-заставним договором №ROC0AN21294428 від 24 квітня 2008 року, утворилась переплата в сумі 18288,98 грн.

Рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 27 листопада 2017 року у справі №565/275/15-ц набрало законної сили 30 грудня 2017 року.

Частиною 4 ст.82 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

У зв'язку з наведеним, апеляційний суд відхиляє покликання апеляційної скарги на недостовірність суми та відсутність відповідних розрахунків переплати позивачем ОСОБА_3 коштів за договором №RОС0АN21294428 від 24.04.2008 року, оскільки така сума визначена судовим рішенням, що набрало законної сили, а тому для суду є належним та достовірним доказом.

Що стосується доводів апелянта про те, що місцевим судом безпідставно застосовано до спірних правовідносин положення ст. 1221 ЦК України, то вони апеляційним судом відхиляються з наступних міркувань.

Згідно ч. 1, 2 ст.1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно

і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Ця норма закону застосовується і до вимог повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні.

У разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.

Враховуючи те, що за наслідками реалізації заставного автомобіля, яке перебувало у користуванні ОСОБА_3, ПАТ КБ «ПриватБанк» переплачено суму кредитної заборгованості ОСОБА_3 за кредитно-заставним договором №ROC0AN21294428 від 24 квітня 2008 року на 18288,98 грн., і ці кошти перебувають у володінні Банку без достатньої правової підстави, апеляційний суд приходить до переконання про обґрунтованість їх стягнення місцевим судом з відповідача на користь позивача.

Процесуальне законодавство передбачає, що обставини цивільних справ з'ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо обов'язку доказування і подання доказів, то кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Однак, будь-яких доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, особою, яка подала апеляційну скаргу, не надано. Доводи апеляційної скарги апеляційним судом оцінюються критично, оскільки зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції стосовно установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який їх обґрунтовано спростував.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції були правильно, всебічно і повно встановлені обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в зв'язку із чим рішення підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «ПриватБанк» залишити без задоволення.

Рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 25 жовтня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Повний текст постанови складено 13 лютого 2019 року.

Головуючий суддя підпис Ковальчук Н.М.

Судді: підпис Бондаренко Н.В.

підпис Гордійчук С.О.

Копія вірна: суддя-доповідач Ковальчук Н.М.