УХВАЛА

20 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 159/1640/19

провадження № 61-17022ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Червинської М. Є. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Волинського апеляційного суду від 05 вересня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання непрацездатного батька,

ВСТАНОВИВ :

У березні 2019 року ОСОБА_2 , в інтересах якого діє ОСОБА_3 , звернувся до суду з указаним позовом до ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , у якому просив стягнути з кожного з відповідачів аліменти на його утримання в розмірі 2 000 грн щомісячно, починаючи з дати подання позову і довічно, та стягнути солідарно з відповідачів судові витрати, пов`язані з наданням професійної правничої допомоги.

Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 01 листопада 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Волинського апеляційного суду від 05 вересня 2019 року апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 задоволено частково. Рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 01 липня 2019 року скасовано. Стягнуто щомісячно з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 аліменти на його утримання у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн щомісячно, починаючи з 25 березня 2019 року і довічно. Стягнуто щомісячно з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на його утримання у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн щомісячно, починаючи з 25 березня 2019 року і довічно. В решті позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У вересні 2019 року до суду касаційної інстанції надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову Волинського апеляційного суду від 05 вересня 2019 року.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України встановлено, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Пунктом першим частини шостої статті 19 ЦПК України передбачено, що для цілей цього Кодексу малозначними справами є, зокрема, справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Пунктом 3 частини першої статті 176 ЦПК України встановлено, що ціна позову визначається у позовах про стягнення аліментів - сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців.

Предметом позову ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , ОСОБА_1 є стягнення з кожного з відповідачів аліментів на утримання батька в розмірі 2 000 грн щомісячно, у зв`язку з чим ціна позову у справі № 159/1640/19 не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому справа є малозначною згідно з наведеними приписами ЦПК України.

Касаційний цивільний суд, перевіривши доводи касаційної скарги, вважає, що наведені заявником обставини, передбачені підпунктом 1 пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не дають підстав для висновку про те, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, у зв`язку з чим відсутні підстави для відкриття касаційного провадження.

Пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України встановлено, що суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, містяться у статті 129 Конституції України, відповідно до якої основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» від 19 грудня 1997 року).

З огляду на викладене, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Волинського апеляційного суду від 05 вересня 2019 року слід відмовити з підстав, встановлених пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України.

Керуючись пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Волинського апеляційного суду 05 вересня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання непрацездатного батька відмовити.

Суддя М. Є. Червинська