Провадження № 2/734/240/19 Справа № 734/66/19
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

13 вересня 2019 року смт. Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської областї, в складі:

головуючого - судді Бараненка С.М.,

за участю:

секретарів судових засідань - Москалюк О.Є. та Галюк Л.В.

позивача ОСОБА_1

прокурорів Баринової Л.В. та Крупини Л.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні залу суду в смт. Козелець цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного Управління Національної поліції в Чернігівській області і Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями службових осіб органу державної влади, що здійснює оперативно-розшукову діяльність і досудове розслідування,-

В С Т А Н О В И В:

До суду з позовом до Головного Управління Національної поліції в Чернігівській області і Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями службових осіб органу державної влади, що здійснює оперативно-розшукову діяльність і досудове розслідування, звернувся ОСОБА_1 , мотивуючи позов зокрема наступним.

12.02.2014 року , на території ринку за адресою АДРЕСА_1 , державним інспектором з питань інтелектуальної власності та представниками правоохоронних органів , згідно протоколу огляду та вилучення від 12 лютого 2014 року, у позивача було вилучено оптичні DVD-диски з записами у кількості 273 шт , марковані контрольними марками України , які нібито, на думку інспектора, не відповідали вимогам реєстру одержувачів контрольних марок.

Вказані оптичні диски, які належали позивачеві на праві володільця вказаного майна, було передано до Козелецького РВ УМВС України в Чернігівській області на зберігання.

13.02.2014 року слідчим СВ Козелецького РВ УМВС України в Чернігівській області Змаженко О.Д. було відкрите кримінальне провадження №0000087 за ч.1 ст. 203-1 КК України , у якому позивач був у якості свідка.

Під час проведення розслідування вказаного провадження, слідчим було допущено порушення вимог п.5 ст.110 КПК України, от. 164-9, ст.164-ІЗ,ст.221, ст.255 КУпАП, що підтверджується постановою прокурора С.Е.Кочурського від 07.05.2014 року, про скасування незаконної постанови слідчого ОСОБА_2 . за що останній отримав дисциплінарне стягнення.

А також в межах вказаного провадження, слідчим, всупереч вимогам КПК України, було передано на експертне дослідження оптичні СD-диски невідомого походження, які в мене не вилучались, що підтверджується протоколом огляду та вилучення від 12 лютого 2014 року, та незаконно було долучено до матеріалів кримінального провадження експертний висновок №157, який суперечить та не відповідає вказаному протоколу, та суперечить відомостям, зазначеним у постанові прокурора С.Е.Кочурського від 07.05.2014 року.

09.05.2014 року, т.в.о. старшого слідчого СВ Козелецького РВ УМВС України в Чернігівській області О.Д.Змаженко було винесено постанову про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000087 , у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, та ні яких звинувачень позивачу не було пред`явлено.

Але вилучені оптичні DVD диски з записами у кількості 273 шт. позивачу було не повернуто.

Згідно повідомлення від 12 вересня 2016 року , за підписом заступника начальника СВ Козелецького ВП ГУНП в Чернігівській області Савчука М.Р., зазначено, що вилучені у позивача речові докази оптичні диски у кількості 273 шт. були знищені.

Згідно акту №575 від 22.01.2016 року, у знищенні вказаних оптичних дисків брали участь співробітники Козелецького ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Вказаними незаконними діями позивачу було завдано матеріальної та моральної шкоди.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та пояснив, що він в підтвердження своїх позовних вимог надав суду всі докази, які наявні в матеріалах справи.

Прокурор в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, та пояснила, що свою позицію щодо даного позову зазначила в письмовму поясненні, яке приєднане до матеріалів справи.

Представники відповідача Державної казначейської служби України в судове засідання не з`явився, але надав суду відзив на позовну заяву, та просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача Головного Управління Національної поліції в Чернігівській області в судове засідання не з`явився, але надав суду письмову заяву про розгляд справи без їх участі та в задоволенні позовних вимог відмовити, а також надав відзив на позовну заяву.

Суд заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи та матеріали кримінального провадження № 0000087, приходить до наступних висновків.

Відповідно ст.. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ч. 1,5 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Під час судового розгляду встановлено наступне.

12.02.2014 року на ринку у смт. Козелець Чернігівської області у ОСОБА_1 вилучені примірники аудіовізуальних творів, фонограм, комп`ютерних програм та баз даних на DVD-дисках у кількості 273 шт, загальною сумою 10920.00 гривень (згідно протоколу від 12 лютого 2014 року огляду та вилучення, складеного представником Державної служби інтелектуальної власності України).

13 лютого 2014 року за вказаним фактом внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-1 КК України.

Згідно з висновком експерта № 157 від 27 лютого 2014 року надані на дослідження 273 оптичні диски для лазерних систем зчитування містять об`єкти інтелектуальної власності у сфері авторського права та суміжних прав, які у відповідності до ст. 2 Закону України «Про розповсюдження примірників аудіовізуальних творів, фонограм, відеограм, комп`ютерних програм, баз даних» відносяться до примірників аудіовізуальних творів, комп`ютерних програм та фонограм. Надані на дослідження диски для лазерних систем зчитування мають ознаки контрафактності.

За постановою від 09 травня 2014 року т.в.о. слідчого СВ Козелецького РВ УМВС України в Чернігівській області Змаженка О.Д. кримінальне провадження № 0000087, що внесене 13 лютого 2014 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-1 КК України, закрите у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Відповідно до змісту листа від 12 серпня 2016 року, наданого заступником начальника СВ Козелецького ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області Савчука М.Р., зокрема, виходить, що речові докази у вказаному кримінальному провадженні - оптичні диски - знищені відповідно до акту знищення речових доказів № 575 від 22 січня 2016 року.

Згідно ухвали слідчого судді Козелецького районного суду Чернігівської області від 21 березня 2018 року визнані незаконними дії т.в.о. старшого слідчого СВ Козелецького РВ УМВС України в Чернігівській області Змаженка О.Д., вчинені ним під час досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні, що полягають у неповерненні власнику ОСОБА_1 тимчасово вилученого майна - оптичних дисків у кількості 273 шт.

Відповідно до п.3 ч.9 ст.100 КПК України майно, що було предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним обігом передається відповідним установам або знищується.

Відповідно до положень ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч.1 ст. 1167 ЦК України - моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно ч.2 ст. 1167 ЦК України - моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт.

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995 (з наступними змінами) під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору (п. 5 вищевказаної Постанови Пленуму ВСУ).

Статтею 1173 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Згідно ст. 1176 ЦК України шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування як запобіжного заходу тримання під вартою або підписки про невиїзд, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових осіб органу дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду. Право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом.

Законом України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду" встановлено вичерпний перелік випадків, умов та порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові внаслідок незаконних дій органів, що здійснюють оперативно- розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду.

Згідно ст. 1 вказаного Закону підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок: 1) незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході

кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення

арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та

інших процесуальних дій, що обмежують права громадян; 2) незаконного застосування адміністративного арешту чи виправних робіт, незаконної конфіскації майна, незаконного накладення штрафу; 3) незаконного проведення оперативно-розшукових заходів, передбачених законами України "Про оперативно-розшукову діяльність", "Про організаційно-правові основи боротьби з організованою злочинністю" та іншими актами законодавства.

Статтею 2 вказаного Закону встановлено, що право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадках:

1)постановлення виправдувального вироку суду;

1-1) встановлення в обвинувальному вироку суду чи іншому рішенні суду (крім ухвали суду про призначення нового розгляду) факту незаконного повідомлення про підозру у вчиненні

кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно,

незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують чи порушують права та свободи громадян, незаконного проведення оперативно-розшукових заходів;

2) закриття кримінального провадження за відсутністю події кримінального правопорушення, відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення або невстановленням достатніх доказів

для доведення винуватості особи у суді і вичерпанням можливостей їх отримати;

4) закриття справи про адміністративне правопорушення.

У відповідності до ст.3 Закону у наведених в статті 1 цього Закону випадках громадянинові відшкодовуються (повертаються):

1)заробіток та інші грошові доходи, які він втратив внаслідок незаконних дій;

2)майно (в тому числі гроші, грошові вклади і відсотки по них, цінні папери та відсотки по них, частка у статутному фонді господарського товариства, учасником якого був громадянин, та прибуток, який він не отримав відповідно до цієї частки, інші цінності), конфісковане або звернене в доход держави судом, вилучене органами досудового розслідування, органами, які здійснюють оперативно-розшукову діяльність, а також майно, на яке накладено арешт;

3)штрафи, стягнуті на виконання вироку суду, судові витрати

та інші витрати, сплачені громадянином;

4)суми, сплачені громадянином у зв`язку з поданням йому юридичної допомоги;

5)моральна шкода.

Згідно ст. 1 Закону України «Про авторське право і суміжні права» контрафактний примірник твору, фонограми, відеограми - примірник твору, фонограми чи відеограми, відтворений, опублікований і (або) розповсюджуваний із порушенням авторського права і (або) суміжних прав, у тому числі примірники захищених в Україні творів, фонограм і відеограм, що ввозяться на митну територію України без згоди автора чи іншого суб`єкта авторського права і (або) суміжних прав, зокрема з країн, в яких ці твори, фонограми і відеограми ніколи не охоронялися або перестали охоронятися.

Тобто розповсюдження вказаної продукції є незаконним обігом.

Під час досудового розслідування НДЕКЦ при УМВС України в Чернігівській області проводилась судова експертиза у сфері інтелектуальної власності щодо встановлення, чи містять вилучені диски об`єкти інтелектуальної власності та чи мають ознаки контрафактності.

Відповідно до висновку експерта від 27.02.2014 № 157 надані на дослідження 273 оптичні диски для лазерних систем зчитування містять об`єкти інтелектуальної власності у сфері авторського права та суміжних прав, які у відповідності до ст.2 Закону України "Про розповсюдження примірників аудіовізуальних творів, фонограм, відеограм, комп`ютерних програм, баз даних" відносяться до примірників аудіовізуальних творів, комп"ютерних програм та фонограм. Надані на дослідження 273 оптичні диски для лазерних систем зчитування мають ознаки контрафактності.

У зазначеному висновку, зокрема вказано, що об`єкти надано на дослідження упакованими у чотири полімерні пакети, горловини яких перев`язані смугами прозорої липкої плівки та опечатані відрізками аркушів паперу розміром 210 мм на 50 мм з написами «смт. Козелець 12.02.2014 Держ. інспектор Бут П.М. (підпис), ОСОБА_1 (підпис), поняті 1 (підпис), 2 (підпис)», які виконані рукописним способом, та відбитком круглої печатки «Державний інспектор з питань інтелектуальної власності»; два надані на дослідження диски у футлярах без упаковки перев`язані смугами прозорої липкої плівки та опечатані відрізками аркушів паперу розміром 210 мм на 50 мм з написами «смт. Козелець 12.02.2014 Держ. інспектор Бут П . М . (підпис), ОСОБА_1 (підпис), поняті 1 (підпис), 2 (підпис)», які виконані рукописним способом, та відбитком круглої печатки «Державний інспектор з питань інтелектуальної власності»; упаковки зберігають цілісність і виключають можливість несанкціонованого доступу до об`єкту дослідження.

З вище викладеного можна зробити висновок, що експертом досліджувались диски, які були вилучені згідно протоколу від 12.02.2014 і тому немає підстав вважати висновок експерта недопустимим доказом, як просить позивач у своєму письмовому клопотанні, виходячи з наступного.

Згідно ч.1ст.78 ЦПК України - суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Стороною позивача не надано суду жодного доказу, що висновок експерта від 27.02.2014 № 157 одержаний з порушенням порядку, встановленого законом, і тому на даний час є чинним.

Також стороною позивача не надано доказів про незаконне чи протиправне вилучення 12 лютого 2014 року представником Державної служби інтелектуальної власності України у ОСОБА_1 на ринку у смт. Козелець Чернігівської області примірників аудіовізуальних творів, фонограм, комп`ютерних програм та баз даних на DVD-дисках у кількості 273 шт .

Отже, контрафактна продукція, що вилучена у позивача ОСОБА_1 , не підлягала поверненню власникові, так як є такою, що незаконно перебувала в обігу.

Також суд вважає, що ухвала слідчого судді судді Козелецького районного суду Чернігівської області від 21 березня 2018 року про визнання незаконними дій т.в.о. старшого слідчого СВ Козелецького РВ УМВС України в Чернігівській області Змаженка О.Д., вчинених ним під час досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні, що полягають у неповерненні власнику ОСОБА_1 тимчасово вилученого майна - оптичних дисків у кількості 273 шт, як і інші ухвали слідчого судді, додані позивачем до матеріалів кримінального провадження, не мають преюдиціального значення при вирішенні спірних правовідносин у цій цивільній справі. Аналізуючи в сукупності вище викладене, суд остаточно приходить до висновку, що права та законні інтереси позивача ОСОБА_1 не є порушеними. Законні підстави для відшкодування матеріальної та моральної шкоди відповідачами позивачеві ОСОБА_1 відсутні. Тому в задоволенні позову необхідно відмовити в повному обсязі.

Питання по судових витратах вирішити в порядку передбаченому ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 1166, 1167, 1173 1176 ЦК України, ст. 1 2 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», ст. 1 Закону України «Про авторське право і суміжні права», ст.ст. 76, 78, 81, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 352, 354 355 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного Управління Національної поліції в Чернігівській області і Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями службових осіб органу державної влади, що здійснює оперативно-розшукову діяльність і досудове розслідування - відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Козелецький районний суд Чернігівської області до Чернігівського апеляційного суду.

Рішення в повному обсязі виготовлено 23 вересня 2019 року.

Головуючий: С.М. Бараненко