Справа № 341/1868/18
Провадження № 2/349/23/19
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

18 лютого 2019 року м. Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області

у складі головуючого судді Лошак О.О.

з участю секретаря судового засідання Сірко І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом АТ КБ "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в:

АТ КБ "Приватбанк" звернувся в суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 07.04.2011 в розмірі 37123,94 гривень.

У позовній заяві зазначено, що відповідно до анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, яка є частиною укладеного договору № б/н від 07 квітня 2011 року ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 50000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку.

Банк відповідно до умов договору виконав свої зобов'язання щодо надання кредитних коштів, однак відповідачем належним чином умови договору не виконувались, були порушені строки повернення кредиту та сплати відсотків.

У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором, відповідач станом на 31 серпня 2018 року має заборгованість по кредиту в розмірі 37123, 94 грн., яка складається з наступного: заборгованість по тілу кредиту 25000, 34 грн., заборгованість по відсотках за користування кредитом - 9702, 08 грн., заборгованість за пенею та комісією - 177, 52 грн., а також штрафу відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 2244,00 грн. (зокрема фіксована частина - 500, 00 грн., процентна складова - 1744, 00 грн.)

Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю із підстав, наведених у позовній заяві, просив позов задовольнити.

Відповідачка у судове засідання не прибула, не повідомила суд про причини своєї неявки, не подала клопотання про відкладення розгляду справи, чи слухання справи без її участі, не подала відзиву на позов, про місце, дату і час судового засідання була повідомлена в установленому законом порядку.

Участь у судових засіданнях це право, а не обов'язок сторін по справі. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Зі згоди представника позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ч.1 ст.280 ЦПК України.

Суд, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 07 квітня 2011 року між АТ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір, відповідно до умов якого остання отримала кредит у розмірі 50000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок з процентною ставкою 36,00 % річних.

Договір про надання банківських послуг є договором приєднання згідно ст. 634 України, який складають: заява відповідача, "Умови та правили надання банківських послуг" та "Тарифи банку", викладені на банківському сайті: www/privatbank.ua.

Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦПК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до змісту п. п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг, кредитний ліміт встановлюється банком на підставі наданих ним клієнтом документів, та позивач надає згоду на прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту і його зміну (збільшення, зменшення, анулювання) за рішенням банку.

Згідно з п. п. 2.1.1.5.5, 2.1.1.5.6 договору, відповідач зобов'язувався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, на перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах передбачених цим договором. У разі невиконання зобов'язань за Договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі прострочених кредитах і овердрафту), оплату винагороди банку.

Відповідно до змісту п. п. 2.1.1.12.5, 2.1.1.12.6 договору у разі непогашення клієнтом боргових зобов'язань за кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійсненні трати, за користування кредитом клієнт сплачує банку проценти в розмірі, зазначеному в тарифах, що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті з розрахунку 360/365 календарних днів на рік. У разі виникнення прострочених зобов'язань за кредитом клієнт сплачує банку проценти в подвійному розмірі від зазначених в тарифах, що діють на дату нарахування.

При непогашенні суми простроченого кредиту, згідно п. 2.1.1.12.6.1 договору, на суму від 100 грн. клієнт сплачує банку пеню відповідно до встановлених тарифів. Пеня нараховується в день нарахування відсотків по кредиту.

Відповідно до змісту п. п. 2.1.1.7.6 договору, при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500,00 грн. +5 % від суми заборгованості по кредитному ліміту з врахуванням нарахованих і протермінованих процентів і комісій.

Пунктом 1.1.7.12 договору передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк.

Сторонами не надано суду документів, які б підтверджували припинення дії цього договору.

Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 629 ЦК договір є обов'язковим для виконання сторонами.

На підставі ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншими актами цивільного законодавства.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення ст. ст. 1046-1053 цього Кодексу, якщо інше не встановлено параграфом 2 Глави 71 і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Положеннями ч. 1 ст. 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів.

Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 1050 ЦК України встановлено, що уразі порушення боржником зобов'язання він зобов'язаний сплатити неустойку.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові уразі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

Проте, статтею 61 Конституції України встановлено, що ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Оскільки, відповідно до ст. 549 ЦК України, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Зазначена правова позиція викладена Верховним Судом України у постанові № 6-2003цс15 від 21 жовтня 2015 року.

За умовами договору відповідач зобов'язаний сплатити неустойку (штраф та пеню) в разі порушення ним зобов'язання, проте з огляду на законодавчу заборону одночасного їх застосування суд вважає доцільним стягнути з відповідача неустойку у виді штрафу, враховуючи наступне.

Відповідно до висновків, що містяться у абз. 3 п. п. 3.2 п. 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 10.11.2011 р. N 15-рп/2011 у справі про захист прав споживачів кредитних послуг, відповідно до яких держава має підтримувати на засадах пропорційності розумний баланс між публічним інтересом ефективного перерозподілу грошових накопичень, комерційними інтересами банків щодо отримання справедливого прибутку від кредитування і правами та охоронюваними законом інтересами споживачів їх кредитних послуг.

З урахуванням цих підстав, на засадах розумності і пропорційності, враховуючи розмір отриманого позивачем кредиту, період та розрахунок нарахування пені одночасно з комісією, а також здійснені відповідачем періодичні погашення заборгованості, які першочергово списувались банком в рахунок сплати пені, з метою дотримання рівності прав та інтересів учасників справи, суд вважає необхідним стягнути з відповідача саме пеню, а тому у задоволенні вимог щодо стягнення штрафу відмовляє.

На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за заявою № б/н від 07.04.2011 доведені та підлягають задоволенню в частині стягнення тіла кредиту в розмірі 25000,34 грн., процентів за користування кредитом - 9702, 08 грн., пені - 177, 52 грн. у задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача понесені ним і документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в сумі 1762 грн.

Керуючись ст.ст.12,13,81,259,263-265, 283-284 ЦПК України суд,-

в и р і ш и в :

Позов АТ КБ "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором № б/н від 07 квітня 2011 року станом на 31 серпня 2018 року у розмірі: тіло кредиту - 25 000, 34 грн. (двадцять п`ять тисяч гривень 34 коп.), відсотки за користування кредитом - 9702, 08 грн. (дев`ять тисяч сімсот дві гривні 08 коп.), пеню - 177, 52 грн., а також 1762 грн. (тисячу сімсот шістдесят дві гривні 00 коп.) сплаченого судового збору. Всього на загальну суму 36 641, 94 грн. (тридцять шість тисяч шістсот сорок одна гривня 94 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач: акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" , місцезнаходження: 49094, м. Дніпро вул. Набережна Перемоги, буд. № 50, рахунок № 3111 МФО 305299.

Відповідач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_1

Дата складення рішення суду 18 лютого 2019 року.

Суддя: Лошак О.О.