Провадження № 2-з/521/413/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2019 року суддя Малиновського районного суду м. Одеси Мурзенко М.В., розглянувши заяву про забезпечення позову Заступника прокурора Одеської області в інтересах Одеської міської ради по цивільній справі за позовом Заступника прокурора Одеської області, в інтересах Одеської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання недійсним свідоцтва про право власності, договорів купівлі-продажу та дарування, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Заступник прокурора Одеської міської ради, який дії в інтересах Одеської міської ради звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання недійсним свідоцтва про право власності, договорів купівлі-продажу та дарування, зобов`язання вчинити певні дії.

Разом з позовною заявою позивач подав заяву про забезпечення позову, в якій просить суд:

1.Накласти арешт на житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1 , який має реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №01;

2.Накласти арешт на житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1 , який має реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №101;

3.Заборонити державним реєстраторам, суб`єктам, які здійснюють, повноваження у сфері державної реєстрації прав проводити будь-які реєстраційні дії щодо житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 , який має реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №01.

4.Заборонити державним реєстраторам, суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав проводити будь-які реєстраційні дії щодо житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 , який має реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №101.

5.Заборонити ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п.: НОМЕР_1 ), ОСОБА_3 (р.н.о.к.п.п.: НОМЕР_2 ), ОСОБА_4 (р.н.о.к.п.п.: НОМЕР_3 ) вчиняти будь - які дії щодо видозмінення (будівництва, реконструкції, знесення, тощо) об`єктів нерухомості, які розташовані в АДРЕСА_1 ;

6.Заборонити ОСОБА_2 (р.н.о.к.п.п.: НОМЕР_4 ) вчиняти будь - які дії щодо видозмінення (будівництва, реконструкції, знесення, тощо) об`єктів нерухомості, які розташовані в АДРЕСА_1 ;

7.Заборонити Управлінню Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради вчиняти дії щодо реєстрації будь-якої дозвільної документації (повідомлень про початок виконання будівельних робіт, дозволів на виконання будівельних робіт, декларацій про готовність об`єкта до експлуатації тощо) щодо об`єктів, будівництво розташованих в АДРЕСА_1 та 119 АДРЕСА_2 .

Обґрунтовуючи вказану заяву про забезпечення позову позивач посилається на те, що прокуратурою області встановлено, що державним реєстратором Реєстраційної служби Одеської області Заяць К.В. 16.03.2015 за №20009255 прийнято рішення про проведення державної реєстрації за ОСОБА_1 права власності на житловий будинок площею 652 кв.м., який розташований в АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01). На підставі вказаного рішення вищезазначеним державним реєстратором Фоменко Н.І. видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно. У подальшому, на підставі договору купівлі - продажу від 20.03.2015 посвідченого державним нотаріусом Третьої Одеської державної нотаріальної контори Савицькою О.Ю. та зареєстрованого в реєстрі за №2-402, ОСОБА_1 продала 70/100 вказаного житлового будинку ОСОБА_2 . Крім того, на підставі договорів дарування від 20.03.2015 посвідчених державним нотаріусом Третьої Одеської державної нотаріальної контори Савицькою О.Ю. ОСОБА_1 відчужено частини зазначеного житлового будинку наступним чином: 8/100 на користь ОСОБА_3 (реєстраційний номер договору 2-405); 13/100 на користь ОСОБА_4 (реєстраційний номер договору 2-408). У власності ОСОБА_1 на теперішній час залишаються 9/100 спірного житлового будинку. На підставі заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 29.08.17 подану ОСОБА_2 , технічного паспорту № б/н від 23.08.2017 виготовленого ТОВ «ПІВДЕНЬЖИТЛОБУД» та висновку виготовленого вказаною установою без номеру та дати, державним реєстратором КП «Реєстраційна служба Одеської області» Махортовим І.О. 31.08.2017 за № 3684752 прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зокрема щодо фактичного виділення в окрему одиницю належних ОСОБА_2 70/100 частин житлового будинку, який розташований в АДРЕСА_1 в окремий об`єкт нерухомості площею 454 кв.м., якому в ході проведення державної реєстрації присвоєно адресу по АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта 101). Крім того, державним реєстратором Махортовим І.О. 12.09.2017 прийнято рішення №37036752, яким внесено зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо вищевказаного об`єкта, зокрема змінено прикріплений при попередній реєстрації права власності технічний на виготовлений ТОВ «ПІВДЕНЬЖИТЛОБУД» б/н від 11.09.2017 з відмінними технічними характеристиками об`єкта нерухомості, а саме замінено другий аркушу вказаного технічного паспорту (Схематичний план земельної ділянки), відповідно до якого загальна площа земельної ділянки, яка використовується ОСОБА_2 стала складати 873 кв.м. (замість 1178 кв.м.), з них під будівлями 490 кв.м. (замість 472 кв.м.) та під двором 383 (заміть 706 кв.м.). Таким чином, в результаті прийняття вищевказаного рішення державного реєстратора за ОСОБА_2 фактично було зареєстровано право власності на самочинно реконструйовані житлові будівлі за відсутності документів, які б підтверджували їх прийняття до експлуатації. Враховуючи те, що предметом спору за позовом прокурора є нерухоме майно, право власності на яке є оспорюється, а його реконструкція чи відчуження унеможливить подальше виконання рішення суду у даній справі, вважає за необхідне вжити заходи забезпечення позову щодо об`єктів нерухомого майна, розташованого за адресою АДРЕСА_3 до винесення судом рішення по цій справі.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Сторони в судове засідання не викликались.

Суд, дослідивши матеріали справи, доходить до висновку, що заява про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Згідно із ч.ч. 1 та 2 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Види забезпечення позову визначені положеннями статті 150 ЦПК України та до них належать: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

При цьому, відповідно до вимог ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Вирішуючи питання про забезпечення позову та приймаючи за ним рішення, суд зобов`язаний враховувати обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, та зазначені ним докази, що підтверджують кожну обставину.

Відповідно до п.п. 4,5,6 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладання арешту, або майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Відповідно до ч.1 ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути обмежений в своїй власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Враховуючи викладене, беручи до уваги, що предметом розгляду зазначеної справи є визнання недійсними правовстановлюючих документів відповідачів на спірне майно та скасування державної реєстрації права власності відповідачів на нього, суд вважає, що вимоги позивача про вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони будь-яким суб`єктам державної реєстрації прав та державним реєстраторам прав на нерухоме майно вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо спірного майна.

В іншій частині заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає, оскільки позивачем не надано доказів здійснення або наміру здійснення відповідачами видозмінення спірного майна, зокрема проведення будь-яких будівельних робіт на час звернення до суду з позовом, суд не вправі без достатніх правових підстав втручатись в здійснення діяльності органів державної влади та місцевого самоврядування, в т.ч. органів державного архітектурно-будівельного контролю.

Суд звертає увагу, що забезпечення позову направлено на охорону матеріально - правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій відповідача, і не є обмеженням права власності особи в повній мірі та носить тимчасовий характер.

Враховуючи, що з наданих суду відомостей не вбачається, що вжиття заходів забезпечення позову в обраний судом спосіб може спричинити збитки відповідачу по справі, суд не вбачає підстав для застосування зустрічного забезпечення.

Керуючись ст.ст. 149-154, 259, 260 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Заяву заступника прокурора Одеської області про забезпечення позову задовольнити частково.

Заборонити будь-яким суб`єктам державної реєстрації прав та державним реєстраторам прав на нерухоме майно вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо наступних об`єктів нерухомого майна:

-Житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 ;

-Житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

В іншій частині в задоволенні заяви відмовити.

Зустрічне забезпечення не застосовувати.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення учаснику справи копії ухвали.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Головуючий: