Справа № 639/7423/17
Провадження №2/639/133/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2019 рокуЖовтневий районний суд м. Харкова

в складі: головуючого - судді Баркової Н.В.,

участю секретаря - Кузнецової (Тіщенко) А.О.,

представника відповідача - адвоката Позднякова С.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по аліментам, неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів та індексації, -

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м. Харкова надійшла позовна заява позивача ОСОБА_3 до відповідача ОСОБА_2 , в якій позивач просить стягнути з відповідача заборгованість по аліментам на утримання сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з 06.02.2015 року по 31.10.2017 року у розмірі 10 092, 82 грн., стягнути неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 06.02.2015 року по 31.10.2017 року у розмірі 4 307, 16 грн. та індексацію розміру аліментів за період з 06.02.2015 року по 31.10.2017 року в сумі 369,31 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_3 посилається не те, що вона перебувала з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 07.11.2009 року.Від сумісного проживання позивач та відповідач мають неповнолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В лютому 2015 року між сторонами були припинені шлюбно-сімейні стосунки, з цього часу вони спільно не проживають, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, що, як вказує позивач, стало підставою для звернення з позовами до суду про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 20.11.2015 року шлюб між сторонами був розірваний.Крім того, рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 24.04.2015 року з ОСОБА_2 на користь позивача були стягнуті аліменти на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі щомісячно у розмірі 600 грн., починаючи з 06.02.2015 року й до досягнення дитиною повноліття.На підставі вказаного судового рішення Жовтневим районним судом м. Харкова виданий виконавчий лист, який пред`явлений ОСОБА_3 для примусового виконання до виконавчої служби. Постановою державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській Міньковою В.В. відкрито виконавче провадження №51632202 по примусовому виконанню виконавчого листа.Як вказує позивач, судове рішення про стягнення аліментів відповідач не виконує у повному обсязі ні у добровільному, ні у примусовому порядку, аліменти щомісяця у належній сумі не сплачує та ухиляється від сплати аліментів. Внаслідок таких неправомірних дій відповідача виникла заборгованість. Так, згідно довідок про розмір заборгованості, виданих державними виконавцями Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області загальна сума боргу ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_5 за період з 06.02.2015 року по 31.10.2017 року складає 10 092 грн. 82 коп.

Враховуючи наведене, для захисту своїх прав та прав дитини, позивач вважає за необхідне звернутися до суду з цим позовом про стягнення з відповідача заборгованості по сплаті аліментів, а також пені та індексації відповідно до закону та розрахунків позивача.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 28.12.2017 року прийнято позов до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі, яка призначена до розгляду в підготовчому засіданні.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 16.02.2018 року підготовче провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по аліментам, неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів та індексації - закрито. Призначено справу до судового розгляду по суті.

10.06.2018 року від відповідача ОСОБА_2 надійшли письмові заперечення на позовну заяву, в яких відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, оскільки фактичні данні не відповідають дійсності та заборгованість відсутня. До своїх заперечень відповідачем додані копії квитанцій про сплату ним аліментів (а.с.69-74).

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 25.03.2019 року зобов`язано Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області надати суду розрахунок заборгованості за аліментами за виконавчим листом №639/1013/15-ц, виданим 24.06.2015 року Жовтневим районним судом м. Харкова за період з 06.02.2015 року по 31.10.2017 року включно із зазначенням щомісячних платежів та дати їх вчинення, суми заборгованості станом на 31.10.2017 року.

Позивач ОСОБА_6 подала до суду заяву, в якій просила проводити розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити та одночасно зазначала про стягнення заборгованості по аліментам з 06.02.2015 року «по теперішній час». Однак, таку заяву суд не вважає зміною позовних вимог, оскільки вказана заява не відповідає вимогам, що ставляться до форми зміни позовних вимог нормами ЦПК України.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_7 брали участь в судових засіданнях, при цьому відповідач пояснив, що він вчасно і навіть в деяких випадках наперед сплачував аліменти шляхом переказів з іншої країни, де він працював. В останні судові засідання відповідач та його представник не з`явилися, надали заяву, в якій просили провести розгляд справи у їх відсутність, посилаючись на довідки державного виконавця та письмові пояснення, що містять контррозрахунок відповідача.

Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджено копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , актовий запис №2621, виданого повторно 31.03.2015 року. Батьками дитини зазначені ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (а.с. 6).

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 24.04.2015 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа: Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про визначення місця проживання малолітньої дитини та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини-задоволено. Визначено місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом з його матір`ю ОСОБА_3 . Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 на утримання малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти у твердій грошовій сумі щомісячно у розмірі 600 (шістсот) гривень, з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з 06.02.2015 року до досягнення дитиною повноліття. Допущено негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 судовий збір у сумі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп. Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави судовий збір у сумі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп. Рішення набрало законної сили (а.с.7-9).

20.11.2015 рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова розірвано шлюб, зареєстрований між ОСОБА_2 і ОСОБА_3 07 листопада 2009 р. у відділі реєстрації актів цивільного стану по м.Харкову Харківського міського управління юстиції під актовим записом № 2316 (а.с.10).

З копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 вбачається, що ОСОБА_3 та ОСОБА_8 зареєстрували шлюб 14.04.2018 року, про що зроблено актовий запис №90 у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Головного територіального управління юстиції Харківської області, прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу ОСОБА_9 (а.с.93).

Постановою державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 12.07.2016 року ОСОБА_10 В . В . відкрито виконавче провадження №51632202 по примусовому виконанню рішення Жовтневого районного суду м. Харкова про стягнення з ОСОБА_2 на Користь ОСОБА_3 аліментів на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 600,00 грн., щомісячно, починаючи з 06.02.2015 року до повноліття дитини (а.с.11).

Під час розгляду справи позивачем надано суду:

- розрахунок заборгованості по аліментам від 09.08.2016 року, складений державним виконавцем Жовтневого відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Мінькової В.В., відповідно до якого заборгованість станом на 01.08.2016 становить 10692,82 -3000 =7692, 82 грн. і вказано, що 08.08.2016 року боржником на особистому прийомі державного виконавця заявлено про наявність інших квитанцій, що підтверджують сплату аліментів, які він зобов`язується надати для долучення до матеріалів виконавчого провадження, у зв`язку з чим розрахунок може бути перераховано (а.с.12);

- розрахунок заборгованості по аліментам від 16.10.2017 року, складений старшим державним виконавцем Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області В`юнником К.С., згідно з яким заборгованість станом на 01.10.2017 року становить 7692,82=240=10092,82 грн. (а.с.13),

-також позивачем в тексті позову проведено розрахунок неустойки (пені) за період з 06.02.2015 року по 31.10.2017 року в розмірі 4307 грн. 16 коп. та суми індексації аліментів за період з 06.02.2015 року по 01.12.2017 року в розмірі 369 грн. 31 коп.(а.с.3-5).

В подальшому суду надано розрахунок заборгованості по аліментам від 06.09.2018 року, складений старшим державним виконавцем Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Ізотовим П.П., в якому вказано, що згідно попереднього розрахунку заборгованості державного виконавця станом на 01.10.2017 року заборгованість боржника по сплаті аліментів становить 10092, 82 грн. Разом заборгованість станом на 06.09.2018 року становить 17624,07 грн. (а.с.91-92),

Разом з тим відповідачем надано розрахунок заборгованості по аліментам від 22.11.2018 року, складений старшим державним виконавцем Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Ізотовим П.П. за період з 06.02.2015 року до 22.11.2018 року, відповідно до якого заборгованість станом на 01.10.2018 року відсутня, переплата становить 182, 63 грн. Також з вказаного розрахунку вбачається, що сплата аліментів проводилась або у відповідний місяць, або наперед, або у наступний місяць за попередній (а.с.110-111).

Аналогічний розрахунок заборгованості надано державним виконавцем і у відповідь на ухвалу суду (а.с 130) Також надано розрахунок заборгованості по аліментам від 26.04.2019 року, складений старшим державним виконавцем Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Ростовським Р.В., однак за інший, ніж позовний період, з 06.09.2018 року станом на 01.04.2019 року (а.с. 131).

Крім того відповідачем надано виписку з рахунку про перерахування аліментів ОСОБА_3 за 2015 рік через Сбербанк з відповідною довідкою щодо курсу Української гривні по відношенню до Російського рубля (а.с.70-71). Також відповідачем надані власні графіки сплати аліментів (а.с.72-73).

Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до статті 12 ЦПК України та згідно з ч.ч. 1, 5 та 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частиною 2 статті 78 ЦПК України зазначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Передбачені способи захисту цивільних прав та інтересів, перелік яких не є вичерпним.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину.

Згідно зі ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Відповідно до ч.3 зазначеної статті за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Крім того, за правилами ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Відповідно до п.7 ст. 5 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, проводиться за рахунок коштів платника аліментів.

Частиною 4 ст. 194 СК України передбачено, що заборгованість по аліментам стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття, а у випадку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу, - до досягнення нею двадцяти трьох років.

Згідно з ч.3 ст.195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Відповідно до ст. 197 СК України з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів суд може відстрочити або розстрочити сплату заборгованості за аліментами. За позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження", максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження». Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Як роз`яснено у п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення аліментів.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки.

Правові висновки щодо порядку обчислення неустойки (пені) по аліментам викладені Верховним Судом України в постановах по справах: № 6-94цс15 від 1 липня, № 6-2022цс15 від 25 листопада та № 6-2696цс15 від 16 грудня 2015р., № 6-300цс16 від 16 березня 2016 року,

Разом з тим, з огляду на те, що принцип верховенства права передбачає наявність правової визначеності, зокрема і при вирішенні питання щодо необхідності відступу від висновку щодо застосування норми права у подібних відносинах, Велика Палата Верховного Суду постановою від 25 квітня 2018 року № 572/1762/15-ц вважала за необхідне відступити від висновків Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше прийнятих постановах від 02 листопада 2016 року у справі N 6-1554цс16, від 16 березня 2016 року у справі N 6-2589цс15, від 03 лютого 2016 року у справі N 6-1477цс15, від 16 березня 2016 року у справі N 6-300цс16, і вважає, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто, заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %.

За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.

Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання.

У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %.

Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.

У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %.

В даному випадку судом на підставі досліджених письмових доказів встановлено, що заборгованість по аліментам відповідача ОСОБА_2 на утримання сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з 06.02.2015 року по 31.10.2017 року відсутня. При цьому розрахунок неустойки (пені), наданий позивачем не відповідає чинній практиці Верховного Суду щодо вирішення аналогічних спорів, а підстави для розрахунку судом неустойки (пені), яка підлягає стягненню з відповідача відсутні, оскільки з довідки державного виконавця вбачається як відсутність заборгованості за аліментами у вказаний період так і відсутність таких періодів тимчасової несплати аліментів, з яких можливо розрахувати неустойку (пеню) з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу. Передбачені законом підстави для стягнення індексації розміру аліментів судом також відсутні.

Отже позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають в повному обсязі.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити суду, та відмінності, які існують в державах - учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. (Проніна проти України, №63566/00, пр.23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 р.).

Відмовляючи в задоволенні позову в повному обсязі, а також враховуючи те, що позивача на підставі Закону України «Судовий збір» звільнено від сплати судового збору, суд вирішує питання про розподіл судових витрат відповідності до ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.4, 11-13, 76-83, 141, 229, 259, 263-265, 268, ЦПК України, ст.ст. 180, 181, 184, 194-197 СК України, 49, 549 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по аліментам, неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів та індексації - відмовити в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через Жовтневий районний суд м. Харкова до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі проголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи - протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН: НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН: НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 .

Повне рішення складено 24.09.2019 року.

Суддя Н.В.Баркова