Справа №464/7068/14-ц
Провадження №2/463/95/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2019 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Нора Н.В.

при секретарі судового засідання Кисиличин М.В.

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові заяву головуючого судді Нора Н.В. про самовідвід в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання факту проживання за певною адресою, користування господарською будівлею, визнання співвласником садиби , суд

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернулась до суду із позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання факту проживання за певною адресою, користування господарською будівлею, визнання співвласником садиби.

Вказана справа відповідно до ст. 11-1 ЦПК України автоматизованою системою документообігу суду передана в провадження судді Нора Н.В.

Вивчивши матеріали заяви, суд вважає, що є підстави для заявлення самовідводу головуючому по справі з наступних мотивів.

Відповідно до ч.1 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Згідно з правовими позиціями, висловленими у рішеннях Європейського суду з прав людини (надалі ЄСПЛ), який констатує порушення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року N 475/97-ВР (далі - Конвенція), де зазначено, що кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків або при висуненні проти неї будь-якого кримінального обвинувачення має право на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

Відповідно до ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Згідно з п.12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів при винесенні судових рішень, у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від будь-яких зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що впливають на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки зі сторони сторін в конкретному розгляді, але і зі сторони суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. Інакше довіру до незалежної судової влади буде підірвано.

Як вбачається із матеріалів справи та з пояснень в судовому засіданні відповідача ОСОБА_1 , вона не довіряє складу Личаківського районного суду м. Львова і має намір добиватися відводів всіх суддів даного складу суду, оскільки вважає, що всі судді даного суду включаючи і суддю Нора Н.В. не приймуть законного рішення у даній справі, оскільки Постановою восьмого апеляційного адміністративного суду від 26.12.2019 року було визнано протиправну бездіяльність голови суду і судді даного суду в подальшому настроєні проти неї і на її думку, будуть їй мстити, включаючи і головуючого суддю Нора Н.В.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України» зазначено, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду». Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного». У випадку ж самовідводу сам суддя повинен бути переконаним, що є достатньо фактів, що свідчать про його безсторонність. Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими».

З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, «правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться».

Головна мета відводу гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу, відповідно, - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді.

Дослідивши заяву та матеріали справи суд вважає, що на даний час підстав для твердження того, що суддя є небезстронннім у розгляді справи не має, однак з метою забезпечення справедливого і публічного розгляду справи незалежним і безстороннім судом, в очах будь-якого розумного спостерігача та суспільства в цілому приходжу до висновку, що у цій справі слід заявити самовідвід.

З врахуванням наведеного, для забезпечення умов, за яких у сторін не виникало б будь-яких сумнів в об`єктивності та неупередженості судді, головуючий по справі підлягає самовідводу.

Керуючись ст.40 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

Заяву головуючого судді Нора Н.В. задовольнити.

Відвести суддю Нора Назарія Васильовича від розгляду справи за заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання факту проживання за певною адресою, користування господарською будівлею, визнання співвласником садиби.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її проголошення.

Суддя: Нор Н. В.