Справа № 513/590/18
Провадження № 2/513/53/19
Саратський районний суд Одеської області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2019 року Саратський районний суд Одеської області у складі: головуючого судді Бучацької А.І., за участю: секретаря судового засідання Златіної О.І., позивача ОСОБА_1, відповідачки ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в смт. Сарата цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Ярославської сільської ради Саратського району Одеської області, про визнання права власності в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

19 червня 2018 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на 1/4 частку земельної ділянки площею 4,61 га, розташованої на території Ярославської сільської ради Саратського району Одеської області, яка згідно державного акту серії НОМЕР_5, виданого 2 червня 2001 року, на ім'я ОСОБА_3, належала матері позивача ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Позовні вимоги обґрунтував тим, що після смерті батька ОСОБА_5, мати ОСОБА_4, прийняла спадщину, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину, виданим державним нотаріусом Татарбунарської районної державної нотаріальної контори Одеської області 24 червня 2011 року за реєстровим № 1385. За життя ОСОБА_4 склала заповіт, яким призначила відповідачку ОСОБА_2 спадкоємцем усього належного їй на момент смерті майна. Позивач зазначає, що як момент смерті матері, так і на теперішній час він є інвалідом третьої групи та відповідно до ч.1 ст.1241 ЦК України має право на обов'язкову частку у спадщині.

Нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Під час розгляду справи позивач підтримав позов та просив його задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_2 у суді позов не визнала, заперечувала проти його задоволення, посилаючись на те, що позивач не надав доказів того, що на момент смерті матері він був інвалідом. Пояснила, що державний акт серії НОМЕР_5, виданий 2 червня 2001 року, на ім'я ОСОБА_3, зберігається у неї, але вона відмовляється його надавати для оформлення відповідачем частки спадщини.

Представник Ярославської сільської ради Саратського району Одеської області, якого належним чином повідомили про дату, час та місце розгляду справи, до суду не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти задоволення позову (а.с. 74).

Вислухавши позивача, заперечення відповідачки, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав.

Ст. 1217 ЦК України встановлює, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, які визначені в заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Стаття 1241 ЦК України встановлює, що малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Розмір обов'язкової частки у спадщині може бути зменшений судом з урахуванням відносин між цими спадкоємцями та спадкодавцем, а також інших обставин, які мають істотне значення. До обов'язкової частки у спадщині зараховується вартість речей звичайної домашньої обстановки та вжитку, вартість заповідального відказу, встановленого на користь особи, яка має право на обов'язкову частку, а також вартість інших речей та майнових прав, які перейшли до неї як до спадкоємця. Будь-які обмеження та обтяження, встановлені у заповіті для спадкоємця, який має право на обов'язкову частку у спадщині, дійсні лише щодо тієї частини спадщини, яка перевищує його обов'язкову частку.

Частини 1, 5 ст.1268, ч.1 ст.1269 ЦК України визначають, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6, виданого Ярославською сільської ради Саратського району, батьками ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зазначені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с. 9).

Рішенням Саратського районного суду Одеської області від 05 грудня 2013 року встановлено, що ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року в смт. Сарата Одеської області, є матір'ю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця АДРЕСА_1. Рішення набрало законної сили 16 грудня 2013 року (а.с.32).

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_7, виданого повторно 22 жовтня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Саратського районного управління юстиції в Одеській області (а.с. 10).

Згідно заповіту від 09 червня 2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Саратського районного нотаріального округу Одеської області, реєстровий № 1015, ОСОБА_4 заповідала все своє майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що на день смерті буде їй належати, та на що вона по закону матиме право, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 55).

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_8, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Саратського районного управління юстиції в Одеській області, ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року в смт. Сарата Одеської області (а.с. 11).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на належне їй майно, а саме на земельну ділянку площею 4,61 га, розташовану на території АДРЕСА_1, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_5, виданого Ярославською сільською радою Саратського району Одеської області 02 червня 2001 року на ім'я ОСОБА_3, та яка відповідно до свідоцтва про право на спадщину, виданого державним нотаріусом Татарбунарської районної державної нотаріальної контори Одеської області 24 червня 2011 року за реєстровим № 1385, належала ОСОБА_4 (а.с. 12).

Згідно довідки до акту огляду МСЕК серії 10 ААА № 963498 від 15 січня 2013 року, ОСОБА_6 є інвалідом третьої групи, інвалідність встановлена до 01 лютого 2014 року, дата чергового переогляду 14 січня 2014 року (а.с. 104) Вперше інвалідність йому було встановлено 11 січня 2012 року, що підтверджується довідкою до акту огляду МСЕК серії 10 ААА № 925697 (а.с. 103), щорічно продовжувалась та відповідно до довідки до акту огляду МСЕК серії 12 ААА № 296139 з 07 лютого 2017 року інвалідність встановлена безстроково (а.с.108).

Довідка Саратського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Одеської області від 03.12.18 р. за № 1298 підтверджує, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, знаходиться на обліку і одержує пенсію по інвалідності ІІІ з 11.01.2012 року по теперешній часа довічно ( а.с.109).

Таким чином, позивач на час відкриття спадщини був непрацездатним, а тому відповідно до ч.1 ст.1241 ЦК України він спадкує, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б йому при спадкуванні за законом (обов'язкова частка), тобто 1/4 частку. Відповідачка відмовляється надати позивачу оригінал державного акту серії НОМЕР_5 на спірну земельну ділянку для оформлення спадщини.

20 серпня 2013 року приватний нотаріус Саратського районного нотаріального округу Сулаков І.І. за заявою відповідачки ОСОБА_2 відкрив спадкову справу щодо майна ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року. 27 серпня 2013 року заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 подав також інший спадкоємець за законом першої черги ОСОБА_1. Свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 нотаріусом не видавались.

Вказані обставини підтверджуються копією спадкової справи та інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) (а.с.45-66).

З постанови приватного нотаріуса Саратського районного нотаріального округу про відмову у вчинені нотаріальної дії вбачається, що він відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку площею 4,61 га, розташовану на території АДРЕСА_1, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, після смерті матері ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року, у зв'язку з тим, що спадкоємець не надав документ, що посвідчує право власності спадкодавця на нерухоме майно (а.с.120).

Суд відкидає заперечення відповідачки ОСОБА_2 щодо відсутності у позивача доказів встановлення інвалідності на момент смерті матері, тому що вони спростовуються довідкою до акту огляду МСЕК серії 10 ААА № 963498 від 15 січня 2013 року та довідкою Саратського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Одеської області від 03.12.18 р. за № 1298.

Враховуючи вищевказане, суд вважає необхідним позов задовольнити, визнавши за позивачем право власності на 1/4 частку належного спадкодавцеві майна.

На підставі ст.141 ЦПК України з відповідачки ОСОБА_2 на користь позивача належить стягнути документально підтверджені витрати на сплату судового збору в сумі 704,80 гривень (а.с. 1).

Керуючись ст. ст. 1216-1218, 1241, 1268- 1270 ЦК України, ст. ст. 2, 5, 10-13, 89, 258, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити. Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, НОМЕР_1, виданий 08 травня 2002 року Саратським РВ УМВС України в Одеській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, право власності в порядку спадкування за законом на 1/4 частку земельної ділянки площею 4,61 га, розташованої на території АДРЕСА_1, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_5, виданого Ярославською сільською радою Саратського району Одеської області 02 червня 2001 року, та свідоцтва про право на спадщину, виданого державним нотаріусом Татарбунарської районної державної нотаріальної контори Одеської області 24 червня 2011 року за реєстровим № 1385, належала ОСОБА_4, померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, НОМЕР_3, виданий Саратським РВ УМВС України в Одеській області 10 вересня 2002 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4, проживаючої по АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, НОМЕР_1, виданий 08 травня 2002 року Саратським РВ УМВС України в Одеській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, проживаючого по АДРЕСА_2, судовий збір в розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду через Саратський районний суд Одеської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повне судове рішення складене 18 лютого 2019 року.

Суддя А. І. Бучацька