Справа № 323/29/19
Провадження № 2/323/182/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.12.2019 року м. Оріхів

Оріхівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючої судді Гуцал О.П.,
за участі: секретаря судового засідання: Закладної А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

04.01.2019 року АТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх позовних вимог посилалися на те, що 02.03.2012 року між позивачем та відповідачем був укладений договір б/н, на підставі якого відповідач отримала кредит у розмірі 4500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30%, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У зв`язку з порушенням зобов`язань за договором відповідач станом на 30.09.2018 року має заборгованість у розмірі 80588,83 грн., яку позивач просить в судовому порядку стягнути з відповідача разом із понесеними судовими витратами в розмірі 1921,00 грн.

Ухвалою суду від 27.02.2019 року у складі судді Щербань Л.С. відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд за правилами спрощеного позовного провадження.

20.03.2019 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно до якого відповідач не погоджується із позовними вимогами, оскільки вона не підписувала договір б/н від 02.03.2012 року у вигляді анкети-заяви.

Згідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.04.2019 року, який був проведений у зв`язку із звільненням судді ОСОБА_2 у відставку, справа надійшла в провадження судді Гуцал О.П.

Ухвалою суду від 09.04.2019 року задоволено клопотання представника відповідача про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження та призначено у справі підготовче судове засідання на 10.05.2019 року.

12.04.2019 року надійшла відповідь на відзив, згідно до якої представник позивача вказав, що банком надані достатні докази на підтвердження укладення кредитного договору між сторонами. Також до відзиву додано виписку по рахунку відповідача та фото позичальника із карткою.

Ухвалою суду від 06.06.2019 року за клопотанням представника відповідача витребувано у позивача оригінал анкети-заяви від 02.03.2012 року та оригінал спадкової справи, в якій містяться вільні зразки підпису відповідача.

14.08.2019 року ухвалою суду призначено судову почеркознавчу експертизу, провадження у справі зупинено.

27.09.2019 року провадження у справі поновлено для вирішення клопотання експерта.

09.10.2019 року ухвалою суду задоволено клопотання експерта, провадження у справі зупинено.

21.10.2019 року провадження поновлено для вирішення питання про виправлення описки в ухвалі суду від 09.10.2019 року.

21.10.2019 року ухвалою суду виправлено описку в ухвалі від 09.10.2019 року, провадження зупинено.

07.11.2019 року до суду надійшов висновок судової почеркознавчої експертизи, тому ухвалою суду від 08.11.2019 року провадження справі поновлено та призначено підготовче засідання на 05.12.2019 року.

Ухвалою суду від 05.12.2019 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду на 23.12.2019 року.

Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи без її участі, проти позовних вимог заперечує, також просить стягнути з позивача понесені відповідачем судові витрати в розмірі 10835,90 грн.

Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що висунуті позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За змістом частини першої статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Як зазначено у ч.1 ст.627 ЦК України, відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ч.2 ст.11 ЦК України, на підставі договору виникають цивільні права та обов`язки, які є змістом зобов`язання.

Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно із статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори) (частини перша, друга статті 202 ЦК України).

Відповідно до положень частини третьої, п`ятої статті 203 ЦК України, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Статтею 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

Частиною другою статті 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно з частиною першою статті 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент його вчинення стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 ЦК України.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що 02.03.2012 року між позивачем та відповідачем був укладений договір шляхом написання заяви, яка разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами складає договір про надання банківських послуг. На підставі зазначеного договору відповідач отримала кредит у розмірі 4500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку.

На підтвердження своїх заперечень проти позову за клопотанням відповідача у справі проведено судову почеркознавчу експертизу.

Відповідно до висновку експерта Запорізького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України від 30.10.2019 року № 4-103, підпис в графі «Подпись» навпроти друкованого тексту «Клиент» в бланку з назвою «Анкета-заявление о присоединении к Условиям и Правилам предоставления банковских услуг в Приватбанке» від 02.03.2012 року виконаний не ОСОБА_1 , а іншою особою.

Позивачем не надано будь-яких доказів, які б могли спростувати висновки, зроблені експертом. Клопотань про призначення додаткової чи повторної судової почеркознавчої експертизи позивач не заявляв.

Враховуючи викладене, суд вважає, що АТ КБ «ПриватБанк» не було надано належних та допустимих доказів на обґрунтування позовних вимог, тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Щодо заяви відповідача про відшкодування судових витрат суд зазначає наступне.

Згідно до ч.1, ч.2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, з урахуванням відмови у задоволенні позову, в даній справі понесені відповідачем судові витрати повинні бути відшкодовані позивачем.

У відповідності до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу, витрати, пов`язані із залученням експертів та проведенням експертизи та витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

У відповідності до вимог ч. 8 ст. 140 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідачем було сплачено вартість проведення експертизи у розмірі 2250,00 грн. та пов`язані із цим банківські послуги в розмірі 22,50 грн., що підтверджено копіями квитанцій.

Також відповідачем було витрачено 63,20 грн. на оплату поштового відправлення відзиву позивачу.

Крім цього, з матеріалів справи вбачається, що відповідач користувалася правовою допомогою адвоката ОСОБА_3 . ОСОБА_4 .

З акту виконаних робіт від 04.12.2019 року та копій квитанцій вбачається, що відповідач здійснила витрати на правову допомогу у розмірі 8500,00 грн.

Статтею 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відтак, беручи до уваги наведене вище, а також враховуючи складність справи та виконаних адвокатом робіт і послуг, що стосуються підготовки відзиву, клопотань та участі в розгляді справи в суді, час, витрачений адвокатом на надання послуг та обсяг таких послуг, а також значення справи для відповідача, клопотання про стягнення витрат на правову допомогу, витрат на проведення експертизи та на оплату поштових відправлень підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 81, 141, 89, 258-259, 263, 264, 268, 273 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Стягнути з Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати в розмірі 10835,90 грн.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду через Оріхівський районний суд Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 27.12.2019 року.

Суддя О.П. Гуцал