Провадження № 4-с/643/70/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2019 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова в складі: головуючого судді: Горбунової Я.М., за участю секретаря: Арестової І.В., розглянувши матеріали цивільної справи за скаргою ОСОБА_1 про скасування постанови старшого державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції України в Харківській області Кувічки А.В. про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України, скасування розрахунку заборгованості по аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Скаржник звернувся до суду зі скаргою, в якій просив скасувати постанову державного виконавця про встановлення відносно нього тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України та скасувати розрахунок заборгованості по сплаті аліментів. Вимоги обґрунтував зокрема тим, що сплачує аліменти та не ухиляється від їх сплати, має крайню необхідність виїжджати за межі України по роботі і для спілкування з родичами та має на своєму утриманні матір, яка досягла похилого віку. В скарзі просив суд поновити пропущений строк на подачу скарги на рішення державного виконавця.

Старший державний виконавець Кувічка А.В. подала до суду відзив на скаргу, в якій просила суд відмовити скаржнику в задоволенні клопотання про поновлення строку на оскарження рішення державного виконавця та в задоволенні скарги відмовити.

Стягувач ОСОБА_2 подала до суду письмові пояснення, в яких просила суд відмовити скаржнику в задоволенні клопотанні про поновлення строку на оскарження рішення державного виконавця та відмовити в задоволенні скарги.

В обґрунтування вимоги про поновлення строку на оскарження скаржник посилався на те, що 30.07.2019 р. при спробі перетнути державний кордон України йому стало відомо про наявність відносно нього заборони на виїзд за межі України, 13.08.2019 р. скаржник звернувся до відділу Державної виконавчої служби для з`ясування обставин такої заборони та 23.08.2019 р. отримав відповідь, після чого 28.08.2019 р. звернувся до суду із даною скаргою.

Суд вважає причини пропущення строку звернення зі скаргою поважними та вважає за необхідне його поновити.

В судовому засіданні скаржник свої вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Стягувач ОСОБА_2 в судовому засіданні проти задоволення вимог скаржника заперечувала.

Старший державний виконавець Кувічка А.В. в судовому засіданні проти задоволення вимог скаржника заперечувала.

Заслухавши пояснення учасників справи, повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Суд встановив, що відносно скаржника Московським районним судом м. Харкова було видано виконавчий лист від 11 квітня 2019 року по справі №643/11593/17 про стягнення зі скаржника на користь стягувача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі ј частини від усіх видів заробітків та доходів, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08.09.2017 р. і до досягнення дитиною повноліття, на підставі якого 30.05.2019 р. постановою старшого державного виконавця Кувічкою А.В. було відкрите виконавче провадження. Як вбачається з матеріалів справи, рішення суду станом на час розгляду даної справи не виконане.

Постановою старшого державного виконавця Кувічки А.В. від 29.07.2019 встановлено тимчасове обмеження скаржнику у праві виїзду за межі України до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Згідно з копією рішення про відмову в перетинанні державного кордону України від 30 липня 2019, скаржнику було відмовлено в перетинанні державного кордону на виїзд з України.

На підтвердження факту сплати аліментів в добровільному порядку скаржник надав суду копії чеків ПАТ «Укрпошта» з яких вбачається, що скаржник сплачував стягувачу певні суми коштів з березня 2019 року по серпень 2019 року.

Однак, як вказує державний виконавець в своєму відзиві та як вбачається з копії листа ПАТ «Укрпошта», деякі з поштових переказів скаржника повернуті та виплачені йому під підпис. В той же час, стягувач в судовому засіданні заперечує факт отримання грошових коштів в рахунок погашення заборгованості скаржника зі сплати аліментів за дати, які вказані в копіях чеків, наданих скаржником в якості доказів сплати аліментів в добровільному порядку.

Державний виконавець вказує в своєму відзиві, що, отримавши відповідь від ПАТ «Укрпошта» про повернення коштів скаржнику під підпис та не встановивши факт отримання стягувачем грошових коштів в рахунок погашення заборгованості скаржника зі сплати аліментів, винесла оскаржувану постанову в рамках діючого законодавства відповідно до своїх повноважень. При цьому державний виконавець вказує, що скаржник в письмовій формі не повідомляв її про свій намір сплатити заборгованість в добровільному порядку, а надав їй тільки копії чеків на підтвердження сплати аліментів, при цьому не повідомив державного виконавця про повернення йому під підпис грошових коштів, які він нібито сплатив стягувачу.

Згідно з п. 1 ч. 9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон) за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить вмотивовані постанов и, зокрема, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі .

Скаржник просить суд скасувати розрахунок заборгованості, складений державним виконавцем відносно нього, посилаючись на те, що ним подано апеляційну скаргу на рішення суду від 07.05.2019 по справі №643/11593/17, яким з нього стягнуто аліменти на користь стягувача.

Відповідно до ч. 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Суд встановив, що розрахунок заборгованості по сплаті аліментів, складений старшим державним виконавцем Кувічкою А.В, відносно скаржника не підлягає скасуванню з зазначених у скарзі підстав. Вимоги про скасування рішення державного виконавця щодо складення вказаного розрахунку з інших підстав скаржником не заявлялись.

Судом встановлено, що на час винесення оскаржуваної постанови, скаржник мав заборгованість зі сплати аліментів сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, що підтверджується розрахунком заборгованості, складеним державним виконавцем.

Таким чином, суд встановив, що держаний виконавець діяв відповідно до вимог чинного законодавства, зокрема, Закону України «Про виконавче провадження».

З огляду на викладене суд прийшов до висновку про необхідність відмовити в задоволенні вимог скаржника в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 447, 449-451 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Я.М. Горбунова