Справа № 215/6806/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2019 року суддя Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Камбул М.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Виконкому Тернівської районної у місті Ради м. Кривого Рогу про визнання права власності у порядку спадкування частки у праві спільної сумісної власності,-

ВСТАНОВИВ:

20.11.2019 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою Виконкому Тернівської районної у місті Ради м. Кривого Рогу про визнання права власності у порядку спадкування частки у праві спільної сумісної власності, просить визнати за нею, право власності у праві спільної сумісної власності на 1/2 частину домоволодіння АДРЕСА_1 , у порядку спадкування після смерті її матері, ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки державним нотаріусом Другої криворізької державної нотаріальної контори їй було відмовлено в одержанні свідоцтва про право на спадщину, та рекомендовано звернутися до суду.

Зазначена позовна заява ухвалою суду від 26.11.2019 була залишена без руху, оскільки подана з порушенням вимог, викладених у ст.ст. 95, 175, 177 ЦПК України, а саме: до позовної заяви не додано документ, що підтверджує сплату судового збору, або документ, що підтверджує підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону; у позовній заяві не в повному обсязі вказано місце проживання позивача та місцезнаходження відповідача, а також не зазначено відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти сторін; надані позивачем копії документів до позовної заяви не відповідають вимогам ЦПК України, не засвідчені належним чином в порядку, встановленому чинним законодавством; зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні, а саме позовна вимога позивача про визнання за нею, право власності у праві спільної сумісної власності на 1/2 частину домоволодіння АДРЕСА_1 , у порядку спадкування після смерті її матері, ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , що входить до обов`язків нотаріуса відповідно до Законі України «Про нотаріат»; відсутній виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини, а саме відповідачем до суду не надано постанову нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, на підставі якої позивач звертається до суду, не надано правовстановлюючих документів на спірне майно.

09.12.2019 року представник позивача ОСОБА_3 отримала копію ухвали суду від 26.11.2019 про залишення заяви без руху. На теперішній час ухвала про залишення заяви без руху невиконана, позивач зазначенні в ухвалі недоліки не усунула.

Згідно з ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Слід зазначити, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. У зв`язку з наведеним, залишення позову без руху з підстав, передбачених законом (невідповідність позовної заяви вимогам щодо її змісту, несплата судового збору тощо) не є порушенням права на справедливий судовий захист. Разом з тим, Європейський суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним.

З рішень Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого Королівства» від 28.10.1998 та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001, вбачається, що право на суд не є абсолютним та воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Із зазначеного слідує, що повернення позовної заяви у відповідності до ст. 185 ЦПК України, не є порушенням права на справедливий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, оскільки не позбавляє права позивача на повторне звернення до суду із позовом.

Оскільки позивач відповідно до ухвали суду від 26.11.2019 не виконала вимоги, визначені ч. 1 ст. 185 ЦПК України, у встановлений судом строк та з позовною заявою про продовження строку для усунення недоліків у позові, станом на 28 грудня 2019 року, до суду не зверталася, тому згідно ч. 3 ст. 185 ЦПК України, матеріали позовної заяви слід вважати неподаними і повернути позивачу.

Одночасно суд роз`яснює, що згідно ч.7 ст.185 ЦПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із позовною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення позовної заяви.

На підставі викладеного і керуючись ч. 6 ст.185, ст.258-261 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Виконкому Тернівської районної у місті Ради м. Кривого Рогу про визнання права власності у порядку спадкування частки у праві спільної сумісної власності повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що вона не позбавлена права повторного звернення до суду з цією заявою, після усунення обставин, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвалу складено та підписано суддею 28 грудня 2019 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду або через Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу не було вручено у день її складання, учасники справи мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії ухвали.

Суддя: