У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" вересня 2019 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді САВЛУК Т.В., за участі секретаря Бурячек О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва заяву представника відповідача - адвоката Черткова І.В. про залишення без розгляду позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя,

в с т а н о в и в:

10 липня 2013 року Дніпровським районним судом м. Києва (головуючий суддя Гончарук В.П.) постановлено ухвалу про відкриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя.

16 жовтня 2013 року Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу, яка занесена до журналу судового засідання, про прийняття зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу Адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції.

Відповідно до п.9 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, в редакції Закону України №2147-VIII від 03.10.2017 року, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

12 березня 2018 року Дніпровським районним судом м. Києва постановлено ухвалу про залишення без розгляду первісного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя.

Постановою Апеляційного суду м. Києва від 27 серпня 2018 року, ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 12 березня 2018 року скасовано та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

07 вересня 2018 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя, та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, передано в провадження судді Савлук Т.В. в порядку визначеному п. 3 ст. 14 Цивільного процесуального кодексу України.

18 вересня 2018 року суддею Дніпровського районного суду міста Києва Савлук Т.В. постановлено ухвалу про прийняття до свого провадження цивільної справи та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Представник відповідача - адвокат Чертков І.В. в судовому засіданні просив залишити без розгляду позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя, оскільки позивач протягом тривалого часу в судові засідання не з`являється, доказів, які мали підтвердити поважні причини неявки в судове засідання, суду не надає, тому наявні підстави для залишення первісного позову без розгляду на підставіп.3 ч.1 ст. 257 Цивільного процесуального кодексу України, та просив продовжити розгляд по суті поданого від імені відповідача зустрічного позову.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, подала до суду клопотання про зупинення провадження, у зв`язку з хворобою позивача, яке просила розглянути у її відсутність, у разі незадоволення клопотання, просила проводити розгляд цивільної справи лише за її участі, оскільки не має можливості скористатись правової допомогою адвоката., тому буде представляти свої інтереси самостійно.

Оцінивши наведені представником відповідача підстави для залишення первісного позову без розгляду, суд приходить до наступного.

За змістом положень ч.3 ст. 131 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Відповідно до ч. 5 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України, у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо: належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Отже, правом на залишення заяви без розгляду суд наділений лише при розгляді справи по суті за сукупності певних установлених законом умов: належного повідомлення позивача про час та місце судового засідання; повторної неявки позивача в судове засідання, яка в такому разі визнається як друга поспіль неявка; ненадходження від позивача клопотання про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення перешкоджає розгляду справи.

Судом встановлено, що позивач повторно не з`явилась в судове засідання, однак до початку судового засідання подала клопотання про зупинення провадження, у зв`язку з хворобою позивача, яке розглянуто судом та за результатами його розгляду постановлено ухвалу про відмову у задоволенніклопотання, за змістом поданого до суду клопотання позивач просила проводити розгляд цивільної справи лише за її участі, оскільки не має можливості скористатись правової допомогою адвоката, тому буде представляти свої інтереси самостійно, крім того, до клопотання про зупинення провадження у справі позивачем долучено копію листка непрацездатності, який видано 16 вересня 2019 року.

За наведених обставин, суд приходить до висновку, що заява представника відповідача - адвоката Черткова І.В. про залишення без розгляду первісного розгляду є передчасною, з урахуванням поданих до суду позивачем доказів, які дають підстави припускати наявність поважних причин неявки позивача до суду, у зв`язку з перебування на лікарняному, що потребує додаткового з`ясування в судовому засіданні за участі позивача з метою перевірки достовірності поданих до суду документів, та враховуючи, що суд при здійсненні правосуддя має сприяти як всебічному і повному з`ясуванню обставин справи, так і здійсненню сторонами їх прав.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 257, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суд

п о с т а н о в и в:

Відмовити у задоволені заяви представника відповідача -адвоката Черткова І.В. про залишення без розгляду позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя.

Відповідно до положень ч.2 ст.353 Цивільного процесуального кодексу України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо, скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду. (п.4 ч. 5 ст. 357 ЦПК України)

С у д д я: