КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження 22-ц/824/2523/2019 Доповідач - Рубан С.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2019 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Рубан С.М.

суддів Желепа О.В., Іванченко М.М.

при секретарі Клець О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 18 жовтня 2018 року, ухвалене у складі судді Кушнір С.І. у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третя особа: ОСОБА_4, про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернулася з позовом до ОСОБА_1, в якому просила стягнути аліменти на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів до закінчення терміну навчання - до червня 2020 року.

Посилається на те, що з ОСОБА_1вона перебувала у шлюбі з 28.02.1998 року, від якого у них народилася донька ОСОБА_4.

Сімейне життя з відповідачем не склалося і їх шлюб у 2007 році було розірвано. 24.04.2008 року позивач народила сина ОСОБА_5 та являється одинокою матір'ю, але фінансову допомогу на одну дитину одинокій матері вона не отримує. Донька та син проживають разом з позивачем та перебувають на її утриманні.

Донька навчається на ІІ курсі денної форми навчання в бізнес-коледжі Європейського університету ІV рівня акредитації (приватний навчальний заклад) м. Києва з 01.09.2017 року по червень 2020 року, навчання здійснюється на контрактній основі, стипендію не отримує, тому їй потрібні значні кошти на утримання, а саме 1 місяць навчання коштує 800 грн., придбання книг та інших приналежностей, придбання одягу, взуття, продуктів харчування, тощо.

Відповідач сплачував аліменти до досягнення донькою повноліття та під час навчання на ІІ курсі денної форми навчання в ДНЗ «Центр професійної освіти технологій та дизайну м. Києва» ІІІ рівня атестації м. Києва з 01.09.2016 року по 15.03.2017 року, однак 16.03.2017 року термін сплати аліментів закінчився.

Відповідач зобов'язаний та має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання доньки, так як він постійно працює та отримує стабільний дохід.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 18 жовтня 2018 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третя особа: ОСОБА_4, про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4, в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму, на особистий рахунок дитини у відділенні АТ «Державний ощадний банк України», р/р НОМЕР_1, починаючи стягнення з 01.09.2017 року до 02.05.2018 року.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 640 грн.

В решті позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на його незаконність, необґрунтованість, неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати у частині стягнення ј частини від усіх видів доходів ОСОБА_1 і ухвалити у відповідній частині нове рішення про стягнення 1/6 частини від усіх видів доходів ОСОБА_1

Посилається на те, що рішення суду в частині стягнення ј частини від усіх видів доходів відповідача жодним чином не аргументовано, не підтверджено належними доказами. Усі зазначені у позові суми є приблизними та обґрунтовані лише разовими великими чеками на придбання дорогого телефону та оплати курсів, які не пов'язані з навчанням ОСОБА_4, або додатковими витратами, які не застосовуються у даному разі. Надані квитанції датовані до вересня 2017 року, тобто до початку навчання не є належними доказами. Крім того, до суду не надано належних доказів навчання та вартості навчання, оскільки в копії договору про навчання відсутня дата, номер та печатка навчального закладу, сума оплати проставлена прописом, як і прізвище студента, що викликає сумнів в його достовірності. Подані медичні документи та оплати за санаторій до вересня 2017 року не можуть братися до уваги судом, оскільки висновки лікарської комісії стосовно необхідності санаторного лікування датовані 2007, 2008, 2010 роками. Крім того, суду не надано жодних інших чеків на оплату ліків, обстежень або будь-яких інших медичних процедур. Відповідно до довідки про розмір нарахованого грошового забезпечення відповідача середня заробітна плата за місяць становила 13 690 грн., отже 1/6 частина доходу відповідача складає 2281,67 грн., що більше ніж у два рази перевищує 50% прожиткового мінімуму на 18-літню дитину, тобто є достатнім для утримання доньки. До позовної заяви не додано доказів отримання і розміру заробітної плати позивача, що дало б змогу оцінити можливість утримувати нею доньку самостійно, або вирахувати суму необхідну для утримання дочки під час навчання. Доказів того, що ОСОБА_4 дійсно потребує матеріальної допомоги до суду не надано. Натомість Інтернет сторінка модельної агенції свідчить про те, що ОСОБА_4 працює моделлю, а отже отримує винагороду від своєї модельної діяльності. Судом не враховано, що з відповідачем проживає його мати пенсіонерка, яка потребує матеріальної допомоги.

Позивач ОСОБА_3 подала до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому з урахуванням доповнень просила змінити рішення суду та ухвалити нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 аліменти в розмірі 1/3 частини від усіх доходів за період визначений у рішенні суду першої інстанції.

Посилається на те, що за наявних доказів та правових підстав донька потребує коштів, які шукає та витрачає на її портеби лише позивач: на навчання в університеті витрачається більше 10 000 грн. на рік; на лікування та санаторно - курортне лікування витрачається 9 000-12 000 грн., хоча потрібно в двічі більше; на розвиток дитини (оплата курсів, підручників) - 7000 грн. на рік; на утримання та забезпечення гідного існування - 36 000 грн. на рік. Враховуючи матеріальний стан та стан здоров'я відповідача, він може надавати матеріальну допомогу своїй повнолітній дитині, яка продовжує навчання у розмірі ј від його доходів, однак відповідач не приймає участі у витратах на лікування дитини та її розвиток. У зв'язку з нехтуванням прав та інтересів дитини на утримання від батька, донька була вимушена взяти академічну відпустку, оскільки коштів на навчання, існування та лікування не вистачає.

Третя особа ОСОБА_4 подала до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/3 частки від усіх його прибутків за зазначений у позовній заяві період. Посилається на те, що на її лікування та щорічне санаторно - курортне лікування позивач самостійно витрачає значні кошти. На даний час ОСОБА_4 вимушена брати академічну відпустку у зв'язку з відсутністю коштів на навчання та великий брак коштів на лікування та підтримку стану її здоров'я. Відповідач має гарний матеріальний стан та задовільний стан здоров'я, тому може надавати матеріальну допомогу своїй повнолітній дитині, яка продовжує навчання.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав апеляційну скаргу з підстав викладених в апеляційній скарзі.

Інші учасники процесу в судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належно, тому в порядку ч. 2 ст. 372 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, дійшла наступного висновку.

ОСОБА_3 звернулася з позовом до ОСОБА_1, в якому просила стягнути аліменти на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів до закінчення терміну навчання - до червня 2020 року.

Посилається на те, що їх спільна донька навчається на ІІ курсі денної форми навчання в бізнес-коледжі Європейського університету ІV рівня акредитації (приватний навчальний заклад) м. Києва з 01.09.2017 року по червень 2020 року, навчання здійснюється на контрактній основі, стипендію не отримує, тому їй потрібні значні кошти на утримання, а саме 1 місяць навчання коштує 800 грн., придбання книг та інших приналежностей, придбання одягу, взуття, продуктів харчування, тощо.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову суд першої інстанції виходив з того, що у зв'язку з навчанням на денній формі, необхідність витрат на проїзд, придбання підручників та канцелярських товарів, а також враховуючи стан здоров'я, повнолітня донька ОСОБА_4 потребує матеріальної допомоги у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу свого батька - відповідача у справі, який з урахуванням його доходів може надавати таку допомогу.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та не приймає до уваги доводи апеляційної скарги виходячи з наступного.

Виходячи з положень статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання:

1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження;

3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин;

4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин;

5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити;

6) як розподілити між сторонами судові витрати;

7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення;

8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову (стаття 264 ЦПК України).

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі з 28 лютого 1998 року, що підтверджується даними свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2, виданого Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним Центром розвитку сім'ї.

Від шлюбу в них народилася донька - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується даними свідоцтва про народження серії НОМЕР_3, виданого 19.09.1998 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Залізничного району м. Києва.

Згідно даних свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_4 виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві, 11 вересня 2007 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 784.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 26 січня 2017 рокупозов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на повнолітню дитину у зв'язку з навчанням-задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/6 частини від усіх видів доходів до закінчення терміну навчання, а саме: до 15.03.2017року.

Відповідно до довідки № 352 від 29.08.2017 року, виданої ректором Приватного ВНЗ «Європейський університет» ОСОБА_4 зарахована студенткою 2 курсу денної форми навчання освітньо-кваліфікаційного рівня: «Молодший спеціаліст» Бізнес-коледжу Європейського університету ІV рівня акредитації (Ліцензія серія НОМЕР_5 від 15.05.2017 року). Спеціальність: 101 «Екологія». Початок навчання: 01 вересня 2017 року (Наказ про зарахування на навчання № 310-с від 14.08.2017 року). Термін навчання: червень 2020 року. Навчання здійснюється на контрактній основі, стипендію не отримуватиме.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_6, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві, ОСОБА_3 є матір'ю ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Батьком є ОСОБА_5.

Згідно довідки № 147 від 23.08.2008 року, виданої ВРАЦС Солом'янського РУЮ у м. Києві, у книзі реєстрації актів про народження 03.05.2008 рокузроблено запис № 1090 про народження ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Відомості про батька записані за заявою матері згідно з ч. 1 ст. 135 СК України.

Як вбачається з довідки форми № 3, виданої КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва» ЖЕД №902 від 18.03.2017 року діти ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зареєстровані разом з позивачем за адресою: м. Київ, вул. Заповітна,11/30.

Відповідно до довідки № 1675 від 24.01.2017 року, виданої Центром по нарахуванню та виплаті пенсій та допомог, вбачається, що ОСОБА_3 фінансову допомогу на одну дитину одинокій матері не отримує.

Довідкою № 158 від 10.04.2018 року, виданою ректором Приватного ВНЗ «Європейський університет» підтверджується, що ОСОБА_4 дійсно є студенткою 2 курсу денної форми навчання освітньо-кваліфікаційного рівня: «Молодший спеціаліст» Бізнес-коледжу Європейського університету ІVрівня акредитації (Ліцензія серія НОМЕР_5 від 15.05.2017 року). Спеціальність: 101 «Екологія». Початок навчання: 01 вересня 2017 року. Зарахована на 2 курс навчання на базі атестата про повну загальну середню освіту (Наказ № 346-с1 від 28.08.2017 р.). Термін навчання: 30 червня 2020 року. Навчається на контрактній основі, стипендію не отримує.

Відповідно до п. 1.3 договору про навчання № 69174 від 01.09.2017 року, укладеного між Приватним вищим навчальним закладом «Європейський університет» та ОСОБА_3, навчання студента відбувається у м. Києві протягом 3 навчальних років.

Згідно п. 5.1 Договору про навчання, загальна вартість освітньої послуги за термін навчання відповідно до п. 1.3 даного договору, не включає оплату за проживання в гуртожитку, додаткові освітні послуги та становить 30000 грн.

Згідно наданих позивачем суду доказів ОСОБА_4 має хворобливий стан здоров'я, а саме: вроджену ваду серця, стеноз льогочної артерії, хронічний холецистит, хронічний бронхіт, що підтверджується витягами із медичної документації.

Згідно довідки ДПІ у Солом'янському районі ГУ ДФС у м. Києві, ОСОБА_4 прибутків не отримує (інформація про доходи відсутня). Інформація надана станом на 05.04.2018 року.

Судом встановлено, що відповідач у справі ОСОБА_1 є особою працездатного віку.

Згідно довідки № 305/784 від 07.11.2017 року, ОСОБА_1 працює в Генеральному штабі Збройних Сил України з 07.08.2013 рокуна посаді військовослужбовця. Посадовий оклад становить 1200,00 грн. і нараховане грошове забезпечення за останні 10 місяців становить 132 319,50 грн. Заборгованості з виплати грошового забезпечення немає.

Відповідно до довідки № 305/296 від 25 квітня 2018 року про розмір нарахованого (виплаченого) грошового забезпечення за березень 2018 року полковника ОСОБА_1 за останньою займаною ним штатною посадою старшого офіцера Тилу Збройних Сил України, вбачається, що всього розмір нарахованого грошового забезпечення за березень 2018 рокустановить 13690,00 грн., а згідно довідки № 305/409 від 11 червня 2018 року розмір нарахованого грошового забезпечення за травень 2018 року становить 15288,40 грн.відповідно.

Відповідно до положень ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язкищодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п'ятою статті 157 цього Кодексу.

Згідно ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітню дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Згідно ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою сином.

Відповідно до ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Правовідносини щодо обов'язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов'язань, обов'язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права викладений у постанові Верховного Суду від 29 січня 2018 року у справі № 622/373/16-ц, в постанові Верховного Суду України від 24 лютого 2016 року у справі № 6-1296цс15.

Виявлення бажання на отримання матеріальної допомоги у зв'язку з продовженням навчанням є правом повнолітньої дочки (сина) або одного з батьків, з якими вона (він) проживають, яке нерозривно пов'язано з обов'язковою умовою можливості відповідача надавати таку допомогу і така умова оцінюється судом у сукупності з іншими обставинами, що мають істотне значення для вирішення спору.

Враховуючи денну форму навчання, необхідність витрат на проїзд, придбання підручників та канцелярських товарів, а також стан здоров'я ОСОБА_4, суд дійшов правильного висновку про те, що у зв'язку з навчанням вона потребує матеріальної допомоги.

Відповідачем доказів неможливості надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання суду не надано.

Суд вірно не прийняв до уваги заперечення відповідача про те, що згідно офіційної інтернет сторінки модельної агенції «Prime modelmanagment», ОСОБА_4 є однією з провідних моделей цієї модельної агенції, а отже отримує винагороду від своєї модельної діяльності, оскільки роздруківка з мережі інтернет не є належним доказом таких заперечень відповідача.

Крім того, згідно відомостей ДПІ у Солом'янському районі ГУ ДФС у м. Києві станом на 05.06.2018 року, за період з 4 кварталу 2017 року по 1 квартал 2018 року, інформація про доходи ОСОБА_4 відсутня.

Відповідно до довідки від 19.06.2018 року ТОВ «Пройм модел менеджмент», ОСОБА_4 рахується в базі даних Товариства з 02.11.2016 року та приймає участь в проектах з метою навчання та професійного розвитку, що не передбачає оплату.

Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню, суд виходив з того, що позивачем доведено належними та допустимими доказами той факт, що у зв'язку з навчанням повнолітня донька ОСОБА_4 потребує матеріальної допомоги у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Що стосується періоду, за який будуть стягуватися аліментиналежить виходити з наступного.

Аліментні зобов'язання між батьками і повнолітніми дітьми регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, та спосіб стягнення аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу).

Згідно наказу № 107с від 04.05.2018 року ректора Європейського університету про надання академічної відпустки ОСОБА_4, студентці 2 курсу денної форми навчання групи 027 Бізнес-коледжу ПВНЗ «Європейський університет» спеціальності 101 «Екологія» освітньо-кваліфікаційного рівня «молодший спеціаліст», надано академічну відпустку з 03.05.2018 року по 31.01.2019 року за станом здоров'я та необхідністю тривалого лікування (навчання за кошти фізичних осіб). Підстава: заява ОСОБА_4, медична довідка-заключення Військово-медичного управління Служби безпеки України № 531 від 19.02.2018 року.

Пленум Верховного Суду України у пункті 20 постанови №3 від 15.05.2006 року роз'яснив, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення ними повноліття, виникає за обов'язковою сукупністю таких юридичних фактів: продовження навчання після досягнення повноліття; недосягнення дочкою, сином 23 років; потреби в матеріальній допомозі у зв'язку з навчанням; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Отже, потреба в матеріальній допомозі у формі аліментів має бути обов'язково пов'язаною з навчанням, в разі припинення навчання право на таке утримання припиняється.

Частиною 2 статті 46 Закону України «Про вищу освіту» передбачено, що здобувач вищої освіти має право на перерву у навчанні у зв'язку з обставинами, які унеможливлюють виконання освітньої (наукової) програми (за станом здоров'я, призовом на строкову військову службу у разі втрати права на відстрочку від неї, сімейними обставинами тощо). Таким особам надається академічна відпустка в установленому порядку.

За змістом ч. 4 ст. 46 цього ж Закону поновлення на навчання осіб, відрахованих з закладів вищої освіти або яким надано академічну відпустку, а також переведення здобувачів вищої освіти здійснюються, як правило, під час канікул.

Враховуючи вищевикладене, переривання навчання не позбавляє особу статусу студента навчального закладу, однак у цей період такий студент не виконує освітньої(наукової) програми, а томуі не продовжує навчання, що в розумінні ст. 199 СК України позбавляє його права на отримання матеріальної допомоги.

За своєю правовою природою аліменти, що стягуються за рішенням суду відповідно до положень ст.ст. 181, 183, 184, 199, 200 СК України, мають регулярний щомісячний характер.

Усправі встановлено факт навчання повнолітньої доньки ОСОБА_4 на денній формі в Бізнес-коледжі ПВНЗ «Європейський університет» та припинення навчання через академічну відпустку з 03.05.2018 року по 31.01.2019 року за станом здоров'я та необхідністю тривалого лікування.

Тобто,обставини з якими позивач пов'язує свої вимоги, з положеннями ст. 199 СК України щодо можливості стягнення аліментів, зупинили свою чинність.

За встановлених обставин, суд дійшов обгрунтованого висновку про стягненняз відповідача аліментівна утримання доньки в розмірі ј частини всіх видів доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму, починаючи стягнення з 01.09.2017 року та до 02.05.2018 року.

Доводи апеляційної скарги, що в матеріалах справи відсутні належні докази навчання ОСОБА_4 та вартості навчання, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки наданими позивачем копіями договору про навчання №69174 від 01.09.2017 року та довідками №352 від 29.08.2017 року, №158 від 10.04.2018 року виданих ректором Приватного ВНЗ «Європейський університет» підтверджується, що ОСОБА_4 дійсно є студенткою денної форми навчання освітньо-кваліфікаційного рівня: «Молодший спеціаліст» Бізнес-коледжу Європейського університету ІVрівня акредитації.

Доказів відповідно до статей 77-78 ЦПК України на спростування факту навчання ОСОБА_4 та вартості її навчання відповідачем суду не надано.

Твердження відповідача, що судом безпідставно взято до уваги медичні документи та оплати за санаторно - курортне лікування ОСОБА_4 до вересня 2017 року та суду не надано чеків на оплату ліків, обстежень або будь - яких інших процедур, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки з наданої позивачем до суду медичної документації за 2017-2018 роки вбачається, що ОСОБА_4 проходить регулярне лікування з приводу вродженої вади серця, стеноз льогочної артерії, відкритого овального вікна, розширення льогочної артерії до РЗ, хронічного холециститу, хронічного бронхіту, онкологічної хвороби (пігментний невус шкіри), моче сольовий діатез, ДЖВП на фоні деформації жовчного міхура.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що поданий позов пред'явлено не про стягнення додаткових витрат на дитину у зв'язку з її лікуванням відповідно до статті 185 СК України, а про стягнення аліментів на дитину, що продовжує навчання відповідно до положень статті 199 СК України.

Доводи апеляційної скарги, що ОСОБА_4 працює в модельній агенції, отримує винагороду від своєї дільності та може матеріально себе забезпечувати колегія суддів не приймає до уваги, оскільки вони спростовуються відомостями ДПІ у Солом'янському районі ГУ ДФС у м. Києві та довідкою від 19.06.2018 року ТОВ «Пройм модел менеджмент», відповідно до яких ОСОБА_4 не отримує від Товариства оплату за участь в проектах з метою навчання та професійного розвитку.

Доводи апеляційної скраги, що відповідач не має можливості надавати своїй доньці матеріальну допомогу на період її навчання у зв'язку з перебуванням на його утриманні матері - пенсіонерки, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки мати відповідача отримує пенсію відповідно до чинного законодавства.

Враховуючи, що ОСОБА_4 навчається на денній формі навчання, факт потреби останньої у матеріальній допомозі є безумовним. Необхідність отримання належної освіти позбавляє ОСОБА_4можливості працевлаштуватися та заробляти кошти на власне утримання. Крім того, вказана особа, яка ще не закінчила відповідного навчального закладу, не має потрібного обсягу професійних знань та навичок, які необхідні для такого працевлаштування.

Сімейний кодекс України виходить із принципів рівності прав та обов'язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину чи доньці, які продовжують навчання, зобов'язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх дитина, тому доводи апеляційної скарги, що позивачка може сама утримувати доньку на період її навчання, колегія суддів не приймає до уваги.

Апеляційним судом, як і судом першої інстанції встановлено, що відповідач ОСОБА_1 спроможний надавати допомогу на утримання повнолітньї доньки у розмірі ј частини усіх його доходів на період навчання доньки, доказів протилежного відповідно до приписів статей 77-78 ЦПК України відповідачем суду не надано.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не впливають на правильність ухваленого у справі рішення.

Оскільки рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 376, 381-384 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 18 жовтня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків встановлених п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

Повний текст постанови буде складено протягом п'яти днів з дня проголошення.

Повний текст постанови складено 19 лютого 2019 року.

Головуючий Рубан С.М.

Судді Желепа О.В.

Іванченко М.М.