Справа №265/4968/16-ц
Провадження №2/265/10/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2019 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Гноєвого С. С.,

за участю секретаря судового засідання Федорової А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл сумісного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розподіл сумісного майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2016 року до Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про розподіл сумісного майна подружжя та виділ частки з майна, де зазначив, що з відповідачкою вони перебували у зареєстрованому шлюбі з липня 2006 року, який був розірваний рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 30.09.2015 року. Під час сумісного проживання та за сумісні кошти ними було придбано майно, а саме: 27.07.2013 р. двокімнатна квартира за адресою : АДРЕСА_1 , яка зареєстрована на ім`я відповідачки та 26.09.2007 р. трикімнатна квартира за адресою: АДРЕСА_2 , яка зареєстрована по 1/2 частці на кожного. Оскільки згода на поділ спільного майна від відповідачки не отримана, він вимушений звернутися до суду з позовом про розподіл сумісного майна. Оскільки він має право на 1/2 частку сумісно придбаного майна , просив провести розподіл сумісного майна подружжя, визнати за ним право власності на 1/2 частку квартири, що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 , виділити в натурі 1/2 частку квартири , що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом стягнення з відповідачки на його користь вартість цієї частки у розмірі 230178 грн. ( а.с.2-4 т. 1).

У вересні 2016 року до Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя звернулась ОСОБА_2 з зустрічним позовом до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, де зазначила, що з 7 липня 206 року по 30.09.205 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_1 . Під час зареєстрованого шлюбу дійсно було придбано дві квартири, а саме: 13.07.2007 р. квартира за адресою : АДРЕСА_2 , яка була придбана за рахунок наявних коштів у них та коштів її батьків та квартира за адресою : АДРЕСА_1 , яка була придбана 27.07.2013 року за кошти її батьків, які вони їм запозичили на придбання цієї квартири, продавши свою квартиру . Крім того, під час сумісного проживання та за їх сумісні кошти та кошти, надані її батьками, 25.10.2012 року був придбаний автомобіль Шкода А-5, який був зареєстрований за ОСОБА_1 Станом на зараз борг батькам не повернутий , вони мешкають разом з нею у квартирі за адресою : АДРЕСА_2 , оскільки залишилися без житла та коштів на його придбання. Також з нею мешкає її з відповідачем ОСОБА_1 малолітній син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Просила прийняти це до уваги , збільшити її частку у спільному майні та визнати за нею право власності на 3/4 частки квартири за адресою : АДРЕСА_2 . Також просила визнати за нею право власності на 1/2 частку автомобіля Шкода А-5, державний номер НОМЕР_1 8166 НОМЕР_2 .( а.с.43-46 т.1).

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 25 жовтня 2016 року провадження по справі було зупинено.( а.с.94 т. 1 ).

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 04 січня 2018 року провадження по справі було поновлено.( а.с.135 т. 1 ).

03.04.2018 року відповідачка ОСОБА_2 уточнила зустрічні позовні вимоги та просила збільшити розмір її частини при поділі майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя та визнати за нею право власності на квартиру , що розташована за адресою : АДРЕСА_2 . В частині визнання за нею права власності на 1/2 частку автомобіля Шкода А-5, державний номер НОМЕР_1 8166 НОМЕР_2 вона відмовилась від позову та просила суд прийняти цю відмову. ( а.с.142-144 т. 1).

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя суду від 01 червня 2018 року була прийнята відмова від позову ОСОБА_2 в частині визнання за нею права власності на 1/2 частку автомобіля Шкода А-5, державний номер НОМЕР_3 та провадження по справі в цій частині позовних вимог була закрита.( а.с.188 т.1).

15.06.2018 року позивач ОСОБА_1 уточнив свої позовні вимоги та просив суд визнати спільною сумісною власністю подружжя квартиру АДРЕСА_3 , здійснити поділ спільного майна шляхом виділення йому квартири за адресою: АДРЕСА_1 та визнанням за ним права власності на цю квартиру, ОСОБА_2 виділити в натурі квартиру за адресою : АДРЕСА_2 та визнати за нею право власності на цю квартиру. Припинити право на спільну часткову власність ОСОБА_1 у розмірі 1/2 частина квартири АДРЕСА_4 . Припинити право на спільну часткову власність ОСОБА_4 у розмірі 1/2 частина квартири АДРЕСА_3 . ( а.с.195, 200 т. 1).

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 17 липня 2018 року провадження по справі було зупинено.( а.с.211 т. 1 ).

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 10 січня 2018 року провадження по справі було поновлено.( а.с.216 т. 1 ).

До судового засідання позивач не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності з урахуванням уточнених вимог за участю його представника адвоката Каменюк Л.М. ( а.с.199 т. 1).

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Каменюк Л.М. повністю підтримала позовні вимоги ОСОБА_1 , просила їх задовольнити, визнала уточнений позов відповідачки ОСОБА_2 з урахуванням заяви, поданої ОСОБА_2 11 грудня 2019 року та просила провести судове засідання у її відсутності.

Відповідачка ОСОБА_2 до судового засідання не з`явилася, подала заяву про слухання справи у її відсутності, уточнений позов ОСОБА_1 про розподіл сумісного майна визнала та не заперечувала проти визнання за ним права власності на квартиру, що розташована за адресою : АДРЕСА_1 , а за нею права власності на квартиру , що розташована за адресою : АДРЕСА_2 з припиненням права власності на 1/2 частку кожного з них у спірних квартирах відповідно.

Свій позов підтримала в частині визнання за нею права власності на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , оскільки це визнається також відповідачем за зустрічним позовом. Позов в частині збільшення розміру її частини при поділі майна просила залишити без розгляду. Адвокат Харитонова Г.Л. заяву ОСОБА_2 підтримала та просила розглянути справу за її відсутності.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 11 грудня 2019 року зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 в частині збільшення розміру її частини при поділі майна - залишено без розгляду.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали по справі, вважає, що позовні вимоги сторін підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 08 липня 2006 року між сторонами було зареєстровано шлюб, який рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 30.09.2015 р. було розірвано. Під час шлюбу та за сумісні кошти сторонами було придбано квартири : 27.07.2013 р. за договором купівлі продажу двокімнатна квартира за адресою : АДРЕСА_1 , яка зареєстрована на ім`я відповідачки та 26.09.2007 р. за договором купівлі-продажу трикімнатна квартира за адресою : АДРЕСА_2 , яка зареєстрована по 1/2 частці на кожного. З 2015 року сторони проживають окремо, позивачка разом з малолітнім сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає у квартирі за адресою : АДРЕСА_2 . В зв`язку з недосягненням домовленості щодо поділу спірного майна, позивач та відповідачка звернулися до суду.

Згідно ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Таким чином, зазначені квартири є об`єктом спільної сумісної власності позивача та відповідачки.

За приписами ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Судом встановлено, що квартира за адресою : АДРЕСА_1 належить сторонам на праві спільної сумісної власності, а квартира за адресою : АДРЕСА_2 належить їм на праві спільної часткової власності.

Відповідно ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Згідно ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Таким чином суд вважає, частки позивача та відповідачки у квартирі за адресою : АДРЕСА_1 є рівними та складають по 1/2 частки у сумісно придбаному майні.

Під час перебування справи в суді, сторони фактично досягли взаєморозуміння щодо розподілу сумісно нажитого майна та визнали позови один одного.

У відповідності до вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

З огляду на викладене, суд вважає за можливе прийняти визнання позовів відповідачкою та позивачем, оскільки це не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Вирішуючи питання щодо поділу сумісного майна, суд виходить з заявлених вимог сторін, їх ставлення до позовів один одного, фактичне проживання ОСОБА_2 з малолітньою дитиною в одній зі спірних квартир та вважає за можливе виділити позивачу ОСОБА_1 квартиру за адресою : АДРЕСА_1 , з визнанням за ним права власності на цю квартиру в цілому . Відповідачці ОСОБА_2 виділити квартиру за адресою : АДРЕСА_2 з визнанням за нею права власності на цю квартиру в цілому.

Згідно положень ч. 2 ст. 367 ЦК України у разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Аналогічні положення містить ч. 3 ст. 372 ЦК України, де зазначено, що у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

За таких обставин підлягає припиненню право на спільну часткову власність ОСОБА_1 у розмірі 1/2 частини у квартирі АДРЕСА_4 та право на спільну сумісну власність ОСОБА_2 у квартири АДРЕСА_3 .

Згідно положень ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Як вбачається, за договором купівлі - продажу від 13.09.2007 року, вартість квартирі АДРЕСА_4 складає 224613,90 грн.; за договором купівлі - продажу від 27.07.2013 року вартість квартири АДРЕСА_3 складає 167899 грн. ( а.с.48, 55, т. 1).

Квартира АДРЕСА_4 , вартість якої є вищою, територіально розташована у Лівобережному (Орджонікідзевському) районі м. Маріуполя.

Керуючись ст..ст. 10, 12, 30, 58, 60, 206, 247, 263, 264, 265 ЦПК України, ст.. ст. 60, 69, 70 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 355, 367, 372 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл сумісного майна подружжя та зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розподіл сумісного майна подружжя про розподіл сумісного майна подружжя задовольнити.

Провести розподіл сумісного майна подружжя, за яким виділити ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_3 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_3 , припинивши право власності ОСОБА_2 на цю квартиру в цілому.

ОСОБА_2 виділити квартиру АДРЕСА_5 .

Визнати за ОСОБА_2 право власності квартиру АДРЕСА_5 в цілому.

Припинити право на спільну часткову власність ОСОБА_1 у розмірі 1/2 частини квартири АДРЕСА_4 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження у випадках, передбачених ст. 354 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Донецького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області.

Повний текст судового рішення складено 11 грудня 2019 року.

Суддя: