Провадження №2/521/1570/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2019 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Поліщук І.О.,

при секретарі - Бєрової А.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третьої особи - органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської Ради, про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, в якому просить позбавити відповідача батьківських прав у відношенні його сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилається на те, що ОСОБА_2 є батьком малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Позивачка вказує, що з відповідачем по справі перебувала у зареєстрованому шлюбі з 19 серпня 2015 року, ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народився син - ОСОБА_3. Рішенням Приморського районного суду міста Одеси від 28.12.2016 року шлюбі між сторонами розірвано. Починаючи з кінця 2015 року ОСОБА_2 проживає окремо від нею та їхнього спільного малолітнього сина, не допомагає йому у вихованні дитини, не турбується його здоров'ям, розвитком та не відвідує сина. Всі питання щодо виховання сина виконувала самостійно без участі батька дитини, який проживав окремо від них і не брав участі в долі дитини. Згідно з ст. ст. 150, 157 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той із батьків, хто проживає окремо від дитини зобов'язаний брати участь у її вихованні та утриманні. У випадку ухилення батьків від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини вони можуть бути позбавлені батьківських прав. Позивачка вважає, що зазначені факти, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини батьком, свідомого нехтування ним своїми обов'язками. Оскільки у відповідності до ст. 164 Сімейного кодексу України, зазначені факти є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав щодо неповнолітнього ОСОБА_4, вона вимушена звернутися з даним позовом до суду.

Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просила суд розглянути справу без її участі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, до суду надана заява ОСОБА_2, посвідчена приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Журавель М.В., в якій ОСОБА_2 не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та не заперечує проти розгляду цього питання за його відсутності.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Відповідно до частини 3 статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно п.11 Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ для захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ст.2 ЦПК).

Згідно ч.1 та ч.2 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

Достовірними, відповідно до ст.79 ЦПК України є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ч.1 ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування.

Згідно ч.1 та ч.6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до Свідоцтва про народження ОСОБА_3, народженого - ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Одесі, серія НОМЕР_1, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції 12 серпня 2015 року, в графі Батьки: Батьком вказано - ОСОБА_2, Матір'ю - ОСОБА_1.

19 серпня 2015 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі РС ОМУЮ зареєстровано шлюб, після реєстрації шлюбу прізвище чоловіку присвоєно - «ОСОБА_2».

Рішенням Приморського районного суду міста Одеси від 28 грудня 2016 року шлюб між сторонами - розірвано.

Згідно з ст. ст. 150, 157 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той із батьків, хто проживає окремо від дитини зобов'язаний брати участь у її вихованні та утриманні. У випадку ухилення батьків від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини вони можуть бути позбавлені батьківських прав.

Документами наданими до справи підтверджується, що після припинення шлюбних відносин починаючи з кінця 2015 року відповідач проживає окремо від позивачки та дитини, у вихованні дитини не допомагає, станом здоров'я та розвитком дитини не цікавиться.

Відповідно до п.2 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків щодо виховання дитини.

Відповідно до Висновку органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації № 01-1/2440/1 вих. Від 14.12.2018 року, прийнято рішення вважати доцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

За таких обставин та враховуючи те, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, позовні вимоги позивачки визнав та не заперечував проти позбавлення його батьківських прав відносно малолітньої дитини - ОСОБА_3, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 щодо позбавлення батьківських прав обґрунтовані, доведені та підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись, ст.ст. 164, 165 СК України, ст.ст. 4, 5, 12, 13, 81, 77, 79, 80, 81, 89, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третьої особи - органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської Ради, про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити громадянина України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, батьківських прав відносно сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення суду може бути оскаржене учасниками процесу до Одеського апеляційного суду в тридцятиденний термін. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: