Дата документу 24.12.2019 Справа № 2-971/11
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №2-971/11 Головуючий у 1 інстанції: Боровікова А.І.
Провадження № 22-ц/807/3455/19 Суддя-доповідач: Дашковська А.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«24» грудня 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Дашковської А.В.,

суддів: Кримської О.М.,

Кочеткової І.В.,

секретар: Волчанова І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу з апеляційними скаргами ОСОБА_1 та ОСОБА_1 , яка діє як законний представник ОСОБА_2 , на ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 03 червня 2013 року про поновлення строку для пред`явлення виконавчих документів до виконання у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

В липні 2010 року ПАТ «ОТП Банк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 28 лютого 2011 року залучено до участі у справ в якості правонаступника позивача ТОВ «ОТП Факторинг Україна».

Заочним рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 18 травня 2011 року позов ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Стягнуто солідарно з відповідачів на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість в сумі 409 460,50 грн., судові витрати в сумі 1820 грн., всього стягнуто 411 280,50 грн.

В травні 2013 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна» подало заяву про поновлення строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання.

В обґрунтування вимог зазначило, що представник товариства не був присутній в судовому засіданні під час проголошення заочного рішення суду, не знав про його ухвалення, не отримував копію рішення суду, виконавчі листи були видані представнику товариства 21 лютого 2013 року вже після закінчення строку на пред`явлення виконавчих листів до виконання, строк пред`явлення виконавчого листа до виконання встановлений один рік.

Вважало, що строк пред`явлення виконавчих листів до виконання був пропущений з поважних причин, які не залежали від товариства.

Просило поновити ТОВ «ОТП Факторинг Україна» строк для пред`явлення до виконання виконавчих листів №2-971/2011 у справі за позовом ТОВ«ОТП Факторинг» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором на рік.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 03 червня 2013 року поновлено ТОВ «ОТП Факторинг Україна» строк для пред`явлення виконавчих документів №2-971/2011 про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованості в сумі 409 460,50 грн., судові витрати в сумі 1820 грн., всього 411 280,50 грн. до виконання у справі за позовом ТОВ «ОТП Факторинг» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій зазначила, що згідно з заочним рішенням суду представник товариства був присутній в судовому засіданні, посилання товариства на зміни в законодавстві не є поважною причиною, та просила скасувати ухвалу суду.

ТОВ «ОТП Факторинг Україна» подало відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначила, що виконавчий лист перебуває на виконанні в Комунарському відділі державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, на нерухоме майно боржника накладено арешт, проведено оцінку, оголошено у розшук рухоме майно боржника, ОСОБА_1 була обізнана про наявність заборгованості з 26 червня 2009 року.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду, ОСОБА_1 , яка діє як законний представник ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій зазначила, що згідно з заочним рішенням суду представник товариства був присутній в судовому засіданні, посилання товариства на зміни в законодавстві не є поважною причиною, банком не надано докази на підтвердження неможливості вчасного звернення до суду, ТОВ «ОТП Факторинг Україна» не мало право звернення до суду, строк пред`явлення виконавчого листа до виконання не може бути змінений судом, та просила скасувати ухвалу суду та відмовити в задоволенні ухвали суду.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги підлягають задоволенню частково.

Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За приписами ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За змістом ст.264 ЦПК України судове рішення має відповідати в тому числі на такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам оскаржуване судове рішення не відповідає.

Матеріалами справи підтверджується, що в липні 2010 року ПАТ «ОТП Банк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 28 лютого 2011 року залучено до участі у справ в якості правонаступника позивача ТОВ «ОТП Факторинг Україна».

Заочним рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 18 травня 2011 року позов ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Стягнуто солідарно з відповідачів на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість в сумі 409 460,50 грн., судові витрати в сумі 1820 грн., всього стягнуто 411 280,50 грн. (а.с.63-64).

Як вбачається з тексту зазначеного заочного рішення суду, представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надав суду пояснення.

16 січня 2013 року представник ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернувся до суду із заявою про видачу копії заочного рішення суду та виконавчих листів, які отримав 21 лютого 2013 року (а.с.66).

Строк пред`явлення виконавчих листів до виконання встановлено до 29 травня 2012 року (а.с.70,71).

За приписами ч. 1 ст. 371 ЦПК України в редакції, чинній на час постановлення оскаржуваної ухвали суду стягувачам, які пропустили строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Аналогічні положення містить ст. 433 ЦПК України в редакції, чинній на час розгляду справи апеляційним судом.

Підставою для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа документу є факт пропуску стягувачем такого строку з поважних причин.

Аналіз змісту даних норм дає підстави для висновку, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для стягувача отримати та подати у встановлений законом строк виконавчий лист до примусового виконання.

Норми ЦПК України та Закон України "Про виконавче провадження" не містять вичерпного переліку поважних причин, які можна враховувати при вирішенні питання про поновлення пропущеного строку, зокрема, пред`явлення виконавчого листа до виконання; вони враховуються у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи.

Крім того, поважність причин пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання пов`язана не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини.

Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів, за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знайти про посягання на права.

Обов`язок доведення часу, з якого особі стало відомо про порушення її права, покладається на заявника.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух (рішення суду у справі Жоффер де ля Прадель проти Франції від 16.12.1992 р.).

Встановлення в законі строків на пред`явлення виконавчих листів до виконання також спрямовано на забезпечення вказаного принципу. Безпідставне поновлення строку може порушити принцип правової визначеності.

Сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення у справі "Олександр Шевченко проти України").

Сторона, яка приймає участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Безпідставне та необґрунтоване поновлення строків порушує законні права та інтереси сторін і суперечить принципу (правової визначеності) права на справедливий суд, що закріплене в ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, яка набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року та згідно зі статтею 9 Конституції України є частиною національного законодавства України (п. 53 рішення Європейського суду з прав людини від 29 жовтня 2015 року у справі "Устименко проти України" заява № 32053/13 ).

Перелік причин, які слід вважати поважними, законодавцем не зазначено, а тому суд відповідно до вимог ЦПК України дає оцінку поважності причин за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Разом з тим, причина пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання є поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; ця причина виникла протягом строку, який пропущено; ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування; тобто, якщо свідчить про відсутність у заінтересованої особи об`єктивної можливості подати виконавчій документ до виконання у встановлені строки.

Як вбачається з матеріалів справи, представник позивача був присутнім в судовому засіданні при ухваленні судом заочного рішення від 18 травня 2011 року.

Поновлюючи строк для пред`явлення виконавчих листів до виконання, суд першої інстанції не дав оцінку зазначеним ТОВ «ОТП Факторинг Україна» причинам його пропуску, не перевірив, чи є зазначені причини об`єктивними та чи підтверджуються належними і допустимими засобами доказування, оскаржувана ухвала суду не містить викладення мотивів, з який суд дійшов висновку про задоволення заяви ТОВ «ОТП Факторинг Україна», чим допустив неповноту з`ясування обставин справи.

За приписами ст.433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого іншими органами (посадовими особами), подається до суду за місцем виконання відповідного рішення. Заява розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк.

Аналогічні вимоги щодо розгляду заяви про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання містить ст.371 ЦПК України (в редакції, яка діяла під час розгляду справи).

Матеріали справи не містять доказів повідомлення судом ОСОБА_1 , ОСОБА_3 ані про розгляд справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, ані про розгляд заяви про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

При цьому суду апеляційної інстанції Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» не надано доказів на підтвердження того, що за виконавчими листами щодо поручителя ОСОБА_3 відкривались виконавчі провадження та проводились будь-які виконавчі дії з моменту ухвалення Комунарським районним суду м. Запоріжжя заочного рішення від 18 травня 2011 року до теперішнього часу.

З наданих апеляційному суду ТОВ «ОТП Факторинг Україна» документів щодо виконання заочного рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 18 травня 2011 року, а саме: не завірених копій постанов державного виконавця про повернення виконавчого листа стягувачеві від 19.06.2014 року та 05.06.2015 року відповідно до вимог Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» на підставі п.9 ч.1 ст.47, ст..50 «Про виконавче провадження» (т.2, а.с. 25-36) відносно боржниці ОСОБА_1 не вбачається обізнаність ОСОБА_1 про проведення відносно неї будь-яких виконавчих дій до 2019 року.

Будь-яких інших доказів на підтвердження обізнаності ОСОБА_1 щодо ухвалення Комунарським районним суду м. Запоріжжя заочного рішення від 18 травня 2011 року, постановлення Комунарським районним судом м. Запоріжжя ухвали від 03 червня 2013 року, а також здійснення відносно боржниці виконавчих дій у період з 2011 року по 2019 рік апеляційному суду не надано.

Зважаючи на викладене, доводи апеляційних скарг частково знайшли своє підтвердження.

За вказаних обставин оскаржувану ухвалу не можна визнати такою, що постановлена з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому вона у відповідності до вимог п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду питання.

Керуючись ст. ст. 374, 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_1 , яка діє як законний представник ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 03 червня 2013 року про поновлення строку для пред`явлення виконавчих документів до виконання у цій справі скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складений 26 грудня 2019 року.

Головуючий

Судді: