Справа № 645/4978/19
Провадження № 2/645/1808/19

ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 жовтня 2019 року м. Харків
Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді Сілантьєвої Е.Є
за участі секретаря судових засідань Ятлової Ю.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов*язаних з регламентною виплатою,
Позивач Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулось до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача суми сплаченого страхового відшкодування в розмірі 56 831,11 грн. та судові витрати у розмірі 1921,00 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 21.07.2016 року близько 17 год. 30 хв. сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Ford державній номерній знак НОМЕР_1 , під управлінням ОСОБА_1 , автомобілем «Toyota» державний номерний знак НОМЕР_2 яким керував водій ОСОБА_2 та автомобілем ВАЗ державний номерний знак НОМЕР_3 . ОСОБА_3 . Постановою Орджоникідзевського районного суду м. Харкова від 15.08.2016 року відповідача було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого, ст. 124 КУпАП. На момент вчинення ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована при використані автомобілю Ford державний номерній знак НОМЕР_1 , за договором обов`язкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. При цьому потерпіла звернулася до позивача з повідомленням про настання ДТП та з заявою про виплату відшкодування заподіяної шкоди, оскільки цивільно-правова відповідальність останнього ОСОБА_2 була застрахована в АТ «СК АХА Страхування» за договором страхування № АІ 8955581. Позивачем було сплачено на користь потерпілої особи ОСОБА_2 вартість відновлюваного ремонту автомобіля у розмірі 56 831,11 грн., зазначена сума складається з страхового відшкодування в розмірі 56 831,11 грн. В зв`язку з тим, що відповідачем на момент ДТП цивільно правова відповідальність не була застрахована за договором обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів та не відшкодована шкода, позивач згідно з положеннями ст. 1191 ЦК України отримав право вимоги на таке відшкодування до відповідача. З метою досудового врегулювання спору, відповідачу 18.06.2018 року позивачем було направлено лист № СУ 004951/4 з вимогою сплатити суму відшкодування заподіяної шкоди, яка не була сплачена до цього часу. Таким чином все вище зазначене стало підставою звернення з даним позовом до суду для захисту прав та інтересів позивача.
Згідно з правилами ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.
Ухвалою Фрунзенського районного суду м.Харкова від 15.08.2018 р. вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) сторін.
В судове засідання позивач не з*явився, в матеріалах справи міститься клопотання представника позивача ОСОБА_4 , яка діяла на підставі довіреності від 26.12.2018 року про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову або заяви про розгляд справи без його участі не надав. Згідно з ч. 2 ст. 43 ЦПК України відповідач зобов`язаний добросовісно здійснювати процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, що відповідно до принципу юридичної визначеності, як складової частини конституційного принципу верховенства права, зобов`язує відповідача самостійно цікавитися перебігом розгляду судом пред`явленого до нього позову. Тривала відсутність такого інтересу з боку відповідача свідчить про його небажання захищати свої процесуальні права.
Таким чином, суд вважає, що сторона відповідача не з`явилася в судове засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомили, про час і місце судового засідання були повідомлені належним чином .
Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Враховуючи повторну неявку належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача в судове засідання, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив, відповідно до статті 280 ЦПК України суд, за згодою позивача вважає можливим провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.
Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами.
Згідно з вимогами ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.
Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно зі ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку.
Відповідно до ч. 1 ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, як беруть участь у справі.
Судом встановлені наступні фактичні обставини.
Відповідно до постанови Орджоникідзевського районного суду м. Харкова від 15.08.2016 року відповідача було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого, ст. 124 КУпАП. Накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді стягнення штрафу на користь держави у розмірі 340 (триста сорок гривень),та судовий збір у розмірі 275 (двісті сімдесят п`ять) грн.60 коп.
Відповідно до частини 4 статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Судом встановлено, що власником автомобілю «Toyota» державній номерній знак НОМЕР_4 , є ОСОБА_2 . Зазначений автомобіль застрахований згідно полісу № АІ 8955581 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або страховий сертифікат «Зелена картка».
Згідно повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від 21 липня 2016 року на момент ДТП у ОСОБА_1 , який керував автомобілем «Ford» державний номерний знак НОМЕР_1 , відсутній поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
27 жовтня 2016 року ОСОБА_2 звернувся до Моторно (транспортного) страхового бюро України з заявою про відшкодування оціненої шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної події, яка сталася 21 липня 2016 року.
Згідно довідки Моторного (транспортного)страхового бюро України №1 від 25.10.2016 року про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, завданої автомобілю «Toyota» державній номерній знак НОМЕР_6 , складає 56 831,11 грн.
Відповідно до ст. 39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне)страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. МТСБУ є непідприємницькою (неприбутковою) організацією і здійснює свою діяльність відповідно до цього Закону, законодавства України та свого Статуту.
Згідно ст. 41.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне)страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом,у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.
Відповідно до ст.38.2.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне)страхове бюро України після сплати страхового відшкодування має право подати регрес ний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
Деліктне зобов`язання виникає з факту завдання шкоди (зокрема, майнової) і триває до моменту її відшкодування потерпілому в повному обсязі особою, яка завдала шкоду (статті 11,599,1166 ЦК України). Сторонами деліктного зобов`язання зазвичай виступають потерпілий (кредитор) і заподіювач шкоди (боржник). Разом з тим правила регулювання таких зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо заподіювачем, а іншою особою за умови, що законом передбачено такий обов`язок іншої особи, хоч вона шкоди й не заподіювала.
Як роз`яснено у пунктах 26, 27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», до страховика (Моторне (транспортне) страхове бюро України), який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Сума страхового відшкодування підлягає стягненню з особи, відповідальної за завдані збитки, відповідно до правил статті 993 ЦК України.
Зазначена правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 5 квітня 2017 року № 6-2806цс16.
Отже, законом прямо встановлено порядок стягнення коштів, виплачених Моторним (транспортним)страховим бюро України на відшкодування шкоди особі потерпілій у дорожньо-транспортній пригоді, саме в порядку регресу.
З матеріалів справи вбачається, на підставі наказу Моторного (транспортного) страхового бюро України № 8276 від 27.10.2016 року про відшкодування з фонду захисту потерпілих, здійснено сплату відшкодування на рахунок ОСОБА_2 за шкоду, заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди суму в розмірі 56 831,11 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 8276рв від 28 жовтня 2016 року.
За ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Відповідно до вимогст.1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно ч. 2 ст.1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до положень ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Як вбачається з матеріалів справи Моторне (транспортне) страхове бюро України зверталося до ОСОБА_1 з вимогою про відшкодування завданої майнової шкоди, однак відшкодування в добровільному порядку останнім не було здійснено.
Відповідно до ч.1ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Як вбачається зі ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Після всебічного, повного дослідження, оцінки наявних матеріалів та обставин справи, а також враховуючи, що винним у вчиненні дорожньо-транспортної події, яка мала місце 21липня 2016 року визнано відповідача та як наслідок вказана ДТП спричинила позивачу майнову шкоду в розмірі 56 831,11 гривень, яка була виплачена Моторно (транспортним) страховим бюро України, суд дійшов висновку, щодо необхідності задоволення позовних вимог Моторного (транспортного) страхового бюро України всього у розмірі 58 831,11 грн.
Відповідно до платіжного доручення № 1609815 від 12 липня 2019 року при пред`явленні позову до суду позивачем понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 1921,00 гривень.
В порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, з урахуванням повного задоволення позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1 921,00 грн., сплачений позивачем під час звернення з даним позовом до суду.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст.1166,1187,1191 Цивільного кодексу України, ст.ст.6,22,33,38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,ст. 27 Закону України «Про страхування», ст.ст.10,76,77,258,259,263,264 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
Позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України до до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов*язаних з регламентною виплатою задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 56 831 грн. (п`ятдесят шість тисяч вісімсот тридцять одна грн.) 11 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України сплачений судовий збір в розмірі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна ) гривні 00 копійок.
Відповідачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення відповідно до вимог ст.ст. 284-285 ЦПК України.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Фрунзенський районний суд м.Харкова.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач: Моторне (транспортне) страхове бюро України, місцезнаходження: м.Київ, бул.Русанівський, буд.8, код ЄДРПОУ - 21647131.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання (перебування): АДРЕСА_2 ,-
Повний текст судового рішенні складено 10 жовтня 2019 року.
Головуючий суддя