Справа №337/1955/18
Провадження № 2/337/77/2019
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2019 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя

в складі: головуючого судді Кучерук І.Г.

з участю секретаря Голівщук Т.М.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

представника третьої особи ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа орган опіки та піклування в особі районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини

в с т а н о в и в :

17.05.2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 у якому просив розірвати шлюб зареєстрований 08.08.2014 року Хортицьким районним у місті Запоріжжі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області, актовий запис № 351.

01.06.2018 року до суду надійшла уточнена позовна заява у якій вказано, що 08.08.2014 року був укладений шлюб, у шлюбі народився син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідно до заяви матері та батька про визнання батьківства сину, народженому без укладення шлюбу, ІНФОРМАЦІЯ_2, дане прізвище позивача та змінене по-батькові ОСОБА_7, і до відомостей актового запису про його народження були внесені відповідні зміни. Шлюбні та будь-які інші відносини з відповідачкою були припинені в 2017 році. Сімя розпалася внаслідок багатьох причин. Вважає, що подальше спільне життя неможливе і збереження шлюбу, який є лише формальним, суперечить їх інтересам, майнового спору немає. Вважає, що малолітній син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 має проживати з ним. З багатьох причин у нього є сумніви в тому, що старший син, ОСОБА_7, є його рідною дитиною, тому наполягає на проживанні з ним лише молодшого сина. Він хоче захистити молодшого сина від впливу відповідачки та надати йому нормальні умови проживання, виховувати його та піклуватися про нього. Він не хоче, щоб молодший син, ОСОБА_6, зростав з відповідачкою та це негативно вплинуло на його характер та життя в цілому. Відповідачка не є громадянкою України, а є громадянкою ОСОБА_8 Федерації та має посвідку на проживання в Україні. Вона не має нерухомого майна у власності, у посвідці зазначена адреса, за якою вона не проживає. Наскільки відомо, вона ніде не працює. Вважає що син не може проживати з відповідачкою та має проживати з ним. Він забезпечить йому належні умови проживання, розвитку, навчання, виховання та буде піклуватися про нього належним чином. Просить суд розірвати шлюб та визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1.

01.06.2018 року відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження, розпочате підготовче провадження, призначено підготовче судове засідання.

11.09.2018 року від районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району, як органу опіки, до суду надійшов висновок про визначення місця проживання малолітньої дитини.

Ухвалою суду від 21.09.2018 року, закрито підготовче провадження.

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги з мотивів викладених у уточненій позовній заяві, просив їх задовольнити.

У судовому засіданні відповідачка з розірванням шлюбу згодна, не згодна з визначенням місця проживання дитини з позивачем. Суду пояснила, що вони познайомились з позивачем у 2012 році, уклали шлюб, 08.11.2014 року народилась дитина ОСОБА_6. Спожитку жили нормально, потім почалися сварки, позивач толком ніде не працював, вчиняв скандали, та їй приходилось переходити жити до батьків, нічим було годувати дітей. Сварки почалися з 2017 року, він розпоряджався сімейним бюджетом. Наприкінці літа дитина пішла до садику. Вона сама забезпечувала дітей одягом, взуттям, допомагали батьки. Дітей возила до моря, позивач нічим не допомагав. Відповідачка не заперечує, щоб позивач бачився з дитиною, гуляв з нею. Так 08.11.2018 року позивач приходив і гуляв з сином у парку. У неї нормальні умови для проживання дітей. Вона є громадянкою ОСОБА_8 Федерації, має посвідку на постійне місце проживання на Україні. Ніяких запрошень до органу опіки з приводу місця проживання дитини не отримувала, ніхто їй не телефонував. Вона зверталась до суду з приводу стягнення аліментів, та справа була залишена без розгляду у звязку з її неявкою, повторно звернутися ще не встигла.

В судовому засіданні представник третьої особи пояснила, що Органом опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району на засіданнях комісії з питань захисту прав дитини, які відбулись 18.07.2018 та 15.08.2018, розглянута позовна заява ОСОБА_1 про визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_6 На засіданні комісії з питань захисту прав дитини, яке відбулось 18.07.2018, ОСОБА_1 повідомив, що ОСОБА_3 залишала часто місце проживання, не мала постійного доходу, не контролювала навчання та проведення дозвілля свого старшого сина, ОСОБА_7 На даний час ОСОБА_3 проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, де, на думку батька, умови для проживання незадовільні. Окрім того, в останні рази під час побачень з сином, він помітив, що дитина залякана, вживає ненормативну лексику тощо. ОСОБА_1 вирішив, що дитині буде краще проживати з ним та подав позовну заяву. 05.07.2018 спеціалістом відділу по Хортицькому району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради обстежені умови проживання батька, ОСОБА_1, про що складено відповідний акт. Згідно з актом обстеження встановлено, що батько проживає у трикімнатній квартирі, де створені належні умови для проживання. Для малолітньої дитина є окрема кімната, в якій є диван, меблева стінка, шафа, компютер. Також для дитини є одяг, іграшки тощо. ОСОБА_3 не зявилася жодного разу до відділу по Хортицькому району служби (управління) у справах дітей ЗМР, а також на засідання комісії, хоча була попереджена про них належним чином, не повідомила про причини своєї відсутності. Згідно з актом обстеження умов проживання матері, ОСОБА_3, який надав відділ по Шевченківському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради родина у складі 5-ти чоловік проживає у старому будинку, в якому частково проводиться ремонт, малолітній ОСОБА_6, спить на одному ліжку з матірю, частково є речі першої необхідності. Відповідно до наданих відділом по Хортицькому району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради документів встановлено, що батько дитини раніше звертався до відділу із заявою про неналежне виконання батьківських обовязків ОСОБА_3 орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району дійшов висновку про визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_6, з батьком, ОСОБА_9

Також пояснила, що особисто два рази телефонувала відповідачці і запрошувала її на засідання комісії, однак та не зявилась.

Суд, розглянувши надані документи та матеріали, вислухавши пояснення сторін, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, встановив наступні факти та відповідні до них правовідносини.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).

Стосовно позивних вимого про розірвання шлюбу.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 08.08.2014 року Хортицьким районним у місті Запоріжжі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області, актовий запис № 351.

Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану про внесення до актового запису змін, доповнень від 25.04.2018 року, 08.07.2015 року до актового запису про народження, за заявою матері і батька про визнання батьківства від 04.07.2015 року, ОСОБА_1 записаний батьком ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2.

Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, через відсутність взаєморозуміння. Майновий спір, при виникненні, буде вирішуватися у окремому порядку.

Суд вважає, оскільки встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить моральним засадам суспільства та інтересам сторін, то шлюб підлягає розірванню.

Стосовно позовних вимого про визначення місця проживання дитини.

Згідно зі ст. 8, 11, 15 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

При визначенні місця проживання дитини у разі окремого проживання батьків застосовується принцип забезпечення якнайкращих інтересів дитини.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_4.

Відповідно до довідки №158 від 02.07.2018 року ОСББ «АВТОДНЕПР», за місцем проживання ОСОБА_1 зарекомендував себе з задовільної сторони.

ОСОБА_1 був працевлаштований ТОВ «ТЕДІС Україна» з 30.06.2018 року експедитором транспортного відділу Запорізького регіонального структурного підрозділу.

За місцем роботи ОСОБА_1 характеризується позитивно.

Відповідно до довідки №1 від 04.02.2019 року, відповідачка ОСОБА_3, з 28.01.2019 року працює у ТОВ «ДАНТІМ» комплектувальником.

Відповідно до довідки №2 від 05.02.2019 року ТОВ «ДАНТІМ», відповідачка ОСОБА_3, за період з 28.01.2019 року трудову дисципліну не порушувала, зарекомендувала себе як відповідальний працівник.

Відповідно до характеристики Запорізької загальноосвітньої школи №65 від 01.02.2019 року за № 07-09/2-04, на ОСОБА_7, він з однокласниками не конфліктує , має друзів, ввічливий, чемний. Мати приділяє достатньо уваги вихованню сина.

Відповідно до довідки ДНЗ №14 «Орлик» від 31.01.2019 року за № 01-30/18, ОСОБА_6 є вихованцем з 01.09.2018 року

Відповідно до довідки ДНЗ №14 «Орлик» 18.01.2019 року за № 01-30/07, ОСОБА_3 бере участь у вихованні дитини ОСОБА_6, спілкується із вихователями, забирає дитину додому, бере участь у батьківських зборах.

Відповідно до характеристики ДНЗ №231 «Малинка» від 12.07.2018 року за № 01-14/94, на ОСОБА_6, мати дитини ОСОБА_3 приводила і забирала дитину, присутня на батьківських зборах, дитина завжди доглянута була, охайно одягнута. Батько ОСОБА_1 до ДНЗ приходив дуже рідко. Хлопчик позитивно реагував як на матір так і на батька.

Відповідно до довідки Департаменту реєстраційних послуг ЗМР, відповідачка ОСОБА_3 зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_4 з 2015 року.

Згідно до довідки від 02.07.2018 року квартального комітету №126, ОСОБА_3 проживає, разом з дітьми і батьками, адресою м. Запоріжжя пр. Сюрпризний, 6, що також підтверджується актом №25 від 03.02.2019 року квартального комітету №126 про підтвердження фактичного проживання.

Законний представник ОСОБА_7, ОСОБА_6, мати ОСОБА_3, 02.07.2018 року уклала декларації про вибір лікаря який надає первинну медичну допомогу у яких вказано місце реєстрації АДРЕСА_1, місце фактичного проживання ІНФОРМАЦІЯ_5.

Відповідно до ст.161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обовязків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоровя та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим з батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може знешкодити розвиткові дитини.

За змістом статей 150, 155 СК України, здійснюючи свої права та виконуючи обов'язки, батьки повинні передусім дбати про інтереси дитини, усупереч яким не можуть здійснюватись батьківські права.

Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду постановою, прийнятою 30 травня 2018 року у справі № 343/1500/15-ц (касаційне провадження № 61-23861св18), акцентував увагу на пріоритеті найкращих інтересів дитини, навівши аргументацію щодо дискримінаційного підґрунтя, на якому базується підхід до можливості розлучення дитини з матірю лише за виняткових обставин, про що зазначено в принципі 6 Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, яка не є юридично обовязковим документом. Вона стала основою для розробки Конвенції ООН про права дитини 1989 року, яка, на відміну від Декларації, є юридично обовязковим міжнародним договором, що також знайшло своє відображення у Постанові ОСОБА_10 Верховного Суду від 17.10.2018 року(справа №402/428/16-ц, провадження №14-327-цс-18).

Відповідно до статей 18, 27 Конвенції про права дитини, батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

У пункті 1 статті 9 Конвенції передбачено, що дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Отже, найкращі інтереси дітей повинні мати першочергове значення. При цьому найкращі інтереси дитини можуть залежно від їх характеру та серйозності перевищувати інтереси батьків.

У § 54 рішення ЄСПЛ від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Олсон проти Швеції» (№ 2) від 27 листопада 1992 року) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

11 липня 2017 року Європейським Судом з прав людини було винесено рішення у справі «М.С. проти України», у якому йдеться визначення «інтересів дитини», їх місця у взаємовідносинах між батьками. При цьому ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її звязків із сім'єю, крім випадків, коли сім'я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є не благодійним.

Аналіз норм права дає підстави для висновку, що рівність прав батьків витікає з прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, і у першу чергу повинні бути визначені інтереси дитини у ситуації спору, а вже тільки потім права батьків.

Законодавство України не містить норм, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною.

Відповідно до висновку про визначення місця проживання малолітньої дитини, районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району, як органу опіки, встановлено, що батько дитини раніше звертався до відділу із заявою про неналежне виконання батьківських обовязків ОСОБА_3

Обстежені умови проживання батька, ОСОБА_1, та згідно з актом обстеження, батько проживає у трикімнатній квартирі, де створені належні умови для проживання. Для малолітньої дитина є окрема кімната, в якій є диван, меблева стінка, шафа, компютер. Також для дитини є одяг, іграшки тощо.

Актом обстеження умов проживання матері, ОСОБА_3, відділу по Шевченківському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради, родина у складі пяти чоловік проживає у старому будинку, в якому частково проводиться ремонт, малолітній ОСОБА_6, спить на одному ліжку з матірю, частково є речі першої необхідності.

ОСОБА_3 не зявилася жодного разу до відділу по Хортицькому району служби (управління) у справах дітей ЗМР, а також на засідання комісії, хоча була попереджена про них належним чином, не повідомила про причини своєї відсутності.

Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району дійшов висновку про визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_6, з батьком, ОСОБА_9

Враховуючи положення Конвенції про права дитини, Сімейного Кодексу України, які передбачають, що при вирішення будь-яких питань щодо дитини, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини, враховуючи, що батьком дитини створені необхідні умови для виховання та розвитку дитини, беручи до уваги висновок органів опіки та піклування, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для визначення місця проживання дитини з батьком.

Керуючись ст. 4, 12-13, 76, 81, 89, 229, 265, 354 ЦПК України, ст. 104, 105, 110, 112, 150, 155, 160, 161 СК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1(ІНФОРМАЦІЯ_6, іпн. НОМЕР_1, АДРЕСА_1) та ОСОБА_3(ІНФОРМАЦІЯ_7, іпн. НОМЕР_2, м. Запоріжжя провулок Сюрпризний буд. 6), зареєстрований 08.08.2014 року Хортицьким районним у місті Запоріжжі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області, актовий запис № 351.

Визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене в Запорізький апеляційний суд протягом 30 днів.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя:

Повний текст рішення складений 18.02.2019 року.

Суддя: