Справа № 337/5708/18
Провадження № 2/337/622/2019
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2019 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя

у складі головуючого судді Кучерук І.Г.

з участю секретаря Карташевої І.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», треті особи: Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, Хортицький відділ державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому вказав, що 20.09.2006 року між ОСОБА_1 та ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК», укладено Кредитний договір № ZPV0AK19360225, відповідно до умов якого відповідачем надано позивачу кредитні кошти в розмірі 116387 грн. 31 коп., на строк з 20.09.2006 року по 20.09.2013 року, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1,10% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом з періодом сплати з «20» по «26» число кожного місяці, і винагороди за надання фінансового інструменту щомісяця у розмірі 0,25 відсотків від суми виданого кредиту.13.11.2018 в результаті ознайомлення представником позивача з матеріалами виконавчого провадження № 57493743, Позивачу стало відомо, що 23.10.2018 державним виконавцем Хортицького відділу Державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій обл. відкрито виконавче провадження № 57493743 щодо виконання виконавчого напису № НАР 170501,зареєстрованого в реєстрі за № 5016, вчиненого приватним нотаріусомДніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. 18.09.2015, про стягнення з позивача на користь відповідача заборгованості за Кредитним договором у розмірі 512854,19 грн., з яких: залишок заборгованості за кредитом 70164,68 грн.; заборгованість за відсотками 120699,51 грн.; комісія 8399,16 грн.; пеня 313590,84 грн., а також витрат, пов`язаних із вчиненням виконавчого напису 1700 грн., а всього: 514554 грн. 19 коп.Позивач вважає, що виконавчий напис вчинено з грубими порушеннями Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, та Постанови Кабінету міністрів України від 29.06.1999 р. № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Вважає, що виконавчий напис вчинено з порушеннями вимог законодавства, а саме:без необхідної перевірки та встановлення безспірності боргу;вчинення виконавчого напису відбулося поза строками, протягом якого його можливо було вчинити.

Просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № НАР 170501,зареєстрований в реєстрі за №5016, вчинений приватним нотаріусомДніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. 18.09.2015 року щодо стягнення заборгованості, а також стягнути понесені судові витрати.

Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 07.12.2018 року відкрито провадження по справі, та встановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, і призначено підготовче судове засідання.

07.12.2018 року ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя зупинено стягнення на підставі виконавчого напису від 18.09.2015 № НАР 170501, зареєстрованого в реєстрі за №5016, вчиненого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М.

02.01.2019 року від приватного нотаріусу Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. надійшли копії виконавчого напису та документів на підставі яких його вчинено.

15.01.2019 року від державного виконавця Хортицького ВДВС міста Запоріжжя ГТУ юстиції у Запорізькій області надійшла постанова від 27.12.2018 року про зупинення вчинення виконавчий дій.

21.01.2019 року від представника відповідача АТ КБ «ПриватБанк», до суду надійшов відзив на позовну заяву.

У відзиві вказано, окрім іншого, щовчинений нотаріусом напис був здійснений у відповідності до чинного законодавства, підстав для відмови у вчиненні нотаріальної дії у нотаріуса не було, а подані для вчинення нотаріальної дії документи відповідали вимогам законодавства України. Зобов`язання позичальника за кредитним договором невиконані, адоговір дієдо повного виконання зобов`язань сторонами, томуу приватного нотаріуса були наявні всі правові підстави для вчинення виконавчого напису. Просить у позові відмовити.

18.02.2019 року автоматизованою системою документообігу суду справа передана судді Кучерук І.Г. у зв`язку із звільненням з посади судді ОСОБА_2

Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 28.02.2019 року справу прийнято до провадження судді Кучерук І.Г., по справі призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою від 29.07.2019 року закрите підготовче провадження у справі.

Представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності, заперечує проти ухвалення заочного рішення.

У відзиві на позовну заяву, представник відповідача просить розглянути справу за його відсутності.

Від третіх осіб: приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М., Хортицького відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій областінадійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 18.09.2015 року приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М.на підставі п. 19 ч. 1 ст. 34, ст. 87 - 89 Закону України «Про нотаріат» та п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172, вчинив виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 5016, про стягнення грошових коштів у загальному розмірі 514554 грн. 19 коп. з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № ZPV0AK19360225 від 20.09.2006 року, за період з 20.09.2006 року по 02.09.2015 року, укладеним між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «Приватбанк», який є правонаступником ЗАТ КБ «Приватбанк».

Загальна сума за судовим наказом складається із: залишок заборгованості за кредитом 70164,68 грн.; заборгованість за відсотками 120699,51 грн.; комісія 8399,16 грн.; пеня 313590,84 грн., а також витрат, пов`язаних із вчиненням виконавчого напису 1700 грн.

Постановою державного виконавця Хортицького відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області від 23.10.2018 було відкрито виконавче провадження ВП № 57493743 про примусове виконання виконавчого напису нотаріуса № НАР 17051 виданого 18.09.2015 року.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів.

В свою чергу, згідно з пунктом 2 Переліку документів, стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин провадиться на підставі кредитних договорів, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Вирішуючи питання про дотримання строків при вчиненні виконавчого напису, суд враховує наступне.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (ч.4 ст. 267 ЦК України). Згідно зі ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

Загальна позовна давність установлюється тривалістю в три роки (ст. 257 ЦК України).

За загальним правилом перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права чи про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст. 252-255 ЦК України.

При цьому початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припиненням дії) договору, скільки з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

З огляду на положення ст. 88 ЗУ «Про нотаріат», які слід вважати спеціальною нормою для застосування до даних спірних правовідносин, вбачається що виконавчий напис може бути вчинено виключно за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

Відповідно до розрахунку заборгованості, останнє погашення суми за кредитним договором № ZPV0AK19360225 від 20.09.2006 року, вказано дату 24.06.2010 року.

Як випливає з норм ст. 261, 530, 631 ЦК України, в разі пропущення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до частини 2 статті 1050 ЦК України, кредитор протягом усього часу до закінчення строку виконання останнього зобов`язання має право заявити вимоги про дострокове повернення тієї частини позики, що підлягає сплаті разом з нарахованими відсотками, а також стягнути несплачені до моменту звернення кредитора до суду з позовом щомісячні платежі (з відсотками) в межах позовної давності щодо кожного з цих платежів. В останньому випадку, перебіг позовної давності буде починатися залежно від закінчення строку сплати кожного зі щомісячних платежів.

Отже, у разі неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначене періодичними щомісячними сплатами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Отже, відповідно до матеріалів справи, право вимоги у кредитора виникло з 24.06.2010 року.

В той же час, до нотаріуса з заявою про вчинення виконаного напису відповідач звернувся 18.09.2015 року, тобто після сплину п`яти років з дня виникнення права вимоги.

З огляду на виконавчий напис, також вбачається, що строк, за який провадиться стягнення, становить більше 8 років, а саме з 20.09.2006 року по 02.09.2015 року, тобто прострочення боргу наступило раніше, поза межами трирічного строку позовної давності до дня вчинення виконавчого напису.

Крім того, розмір заборгованості, визначений письмовою вимогою, надіслано боржнику 14.09.2015 року, та щодо якої не має доказів її отримання, або повернення як не врученої.

Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05 липня 2017 року по справі №754/9711/14-ц, безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст. 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

При цьому законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Отже, на думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Від так, приватний нотаріус не звернув уваги на те, що з дня виникнення права вимоги минуло значно більше трьох років за вимогою про стягнення боргу, а також на відсутність підстав для визнання заборгованості безспірною, та вчинив виконавчий напис.

Таким чином суд, дослідивши матеріали справи, встановивши обставини і перевіривши їх доказами, вважає позов таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Крім цього, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача судові витрати, які поніс позивач при зверненні до суду.

Керуючись ст. 82, 89, 141, 229, 247, 263, 264, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги - задовольнити.

Визнати виконавчий напис № НАР 170501приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Ірини Михайлівнивід 18.09.2015 року, зареєстрований в реєстрі за №5016, щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , іпн. НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ), таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ІІРИВАТБАНК» (м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , іпн. НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 )сплачені судовівитрати у розмірі 1057(одна тисяча п`ятдесят сім) грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржене в Запорізький Апеляційний суд протягом 30 днів.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя: