Суддя Бугера О. В.
Справа № 644/9384/18
Провадження № 2/644/23/19
06 лютого 2019 року Орджонікідзевський районний суд м.Харкова у складі:
Головуючого судді Бугери О.В.,
За участю секретаря судового засідання Ступницького К.В.,
За участі представника позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав,
Позивачем подано до суду 05.12.2018 року відповідну позовну заяву. Ухвалою від 11.12.2018 року відкрито провадження у справі. В позові позивач просить позбавити батьківських прав ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у відношенні неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.
В обґрунтування позову зазначено, що відповідач має неповнолітнього сина ОСОБА_3, який проживає із бабусею та дідусем з боку біологічного батька - ОСОБА_5 та ОСОБА_6. Відомості щодо батька в свідоцтві про народження дитини записані за вказівкою матері відповідно до вимог ст.135 СК України. Ані відповідач, ані її неповнолітній син не мають реєстрації у власному будинку. У березні 2014 року відповідач привела дитину до бабусі та попросила надати можливість пожити дитині деякий час, оскільки їх будинок відключили від газопостачання. ОСОБА_5 завжди допомагала онуку та його матері, дозволила дитині проживати у неї, знала, що будинок матері не придатний для проживання, в ньому вибиті шибки, поламаний дах, мати випиває, водить до будинку різних безхатченків. В квітні 2018 року до Служби звернулась ОСОБА_5 з проханням надати допомогу по позбавленню батьківських прав відповідача, оскільки дитину фактично виховує вона із дідусем. Було проведено обстеження умов фактичного проживання дитини, в будинок матері потрапити не вдалось, він зовнішньо занедбаний, має непридатний для житла вид. Дитина навчається, саме бабуся відвідує батьківські збори та опікується розвитком дитини. Бабуся та дідусь відвідують з дитиною мед заклад, у профілактичних цілях та у разі хвороби дитини. Відповідно до висновку визнано доцільним позбавлення батьківських прав матері.
Відповідач відзиву на позовну заяву до суду в строк визначений ухвалою суду про відкриття провадження не подавала. Про час та дату розгляду справи повідомлялась через оголошення на веб-сайті суду.Судом задоволено клопотання представника позивача про допит в судовому засіданні у якості свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, а також про заслуховування думки дитини ОСОБА_3, 2004 року народження.
В судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримала та просила його задовольнити, суду пояснила, що питання про позбавлення батьківських прав виникло виключно в інтересах дитини. Після звернення до служби ОСОБА_5 було досліджено обставини життя дитини. ОСОБА_5 є матір'ю біологічного батька хлопчика, який в свідоцтві про народження не був зазначений, але дитина постійно спілкувалась із бабусею та дідусем по лінії батька. В березні 2014 року мати дитини привела його до бабусі та дідуся, просила залишити на деякий час дитину, але й на момент звернення до суду дитина проживає із ними, мати життям дитини не цікавиться, до школи, мед закладу не приходить, дитині не дзвонить, будинок, в якому проживав хлопчик із мамою, занедбаний, частково зруйнований. З метою визначення статусу дитини позбавленої батьківського піклування є необхідним позбавити мати батьківських прав. Бабуся та дідусь мають намір оформити опіку над онуком.
Суд, вислухавши доводи представника позивача, свідків, думку дитини, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.
Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. У відповідності зі ст.151 СК України батьки мають право на переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини; мають право вибирати форми й методи виховання, за винятком тих, які суперечать закону, моральним принципам суспільства.
Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Підстави для позбавлення батьківських прав чітко передбачені нормами ст.164 СК України. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.
У відповідності зі ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в родині є першочерговим завданням розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання й розвиток. У відповідності зі ст.15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, що проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримку з ними регулярних особистих відносин і прямих контактів.
Матір'ю неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, є відповідач у справі ОСОБА_4, 1983 року народження, що підтверджується копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 від 06.08.2004 року та копією актового запису про народження, із змісту якого також вбачається, що батько дитини зазначений відповідно до вимог ст.135 СК України /а.с.5-6/
Відповідно до листа Центру соціальної служби для сім'ї, дітей та молоді Індустріального району Департаменту праці та соціальної політики ВК Харківської міської ради від 07.09.2018 року вбачається, що сім'я ОСОБА_5, що мешкають за адресою АДРЕСА_1, перебуває під соціальним супроводом центру з 16.04.2018 року. ОСОБА_5 виховують онука ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. Мати дитини вихованням та утриманням дитини не займається, зловживає спиртними напоями. Вирішується питання про позбавлення її батьківських прав (а.с.12).
За даними КНП «Міська дитяча поліклініка №16» Харківської міської ради від 27.09.2018 року за №335 дитина ОСОБА_3, 16.07.2004 року перебуває під наглядом фахівців комунального закладу за адресою АДРЕСА_1. Хлопчик мешкає разом із біологічними дідусем та бабусею ОСОБА_5. Під час хвороби догляд за дитиною здійснює бабуся або дідусь. На амбулаторні прийоми в поліклініку ОСОБА_3 приходить у супроводі бабусі або дідуся. Мати вихованням та утриманням дитини не займається, зловживає спиртними напоями. Батько дитини з хлопчиком не мешкає (а.с.13).
За характеристикою з місця навчання ОСОБА_3 навчається у ХЗОШ №40 з першого класу. Хлопчик здібний, працьовитий, володіє навчальним матеріалом на середньому рівні. Має гарну пам'ять, виявляє образне мислення, має здібності до вивчення предметів гуманітарного циклу. Домашні завдання виконує не завжди, вчиться не в повну міру своїх можливостей. Періодично порушує дисципліну, може нагрубити вчителям, не реагує на зауваження. До виконання громадських доручень ставиться сумлінно, бере активну участь у спортивному житті школи. Товариський, самостійний, підтримує дружні стосунки з багатьма учнями школи. Вихованням дитини займається бабуся ОСОБА_5. Мати дитини не приділяє уваги вихованню сина, не цікавиться навчанням сина, не відвідує батьківські збори, веде асоціальний спосіб життя (а.с.15).
За інформацією сайту ЦНАП за адресою АДРЕСА_2 зареєстрованих осіб немає (а.с.19).
Відповідно до акту обстеження умов проживання від 11.04.2018 року за адресою АДРЕСА_1, проживають ОСОБА_5, її чоловік ОСОБА_6, їх онук ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. Дитина має окрему кімнату з меблями, комп'ютером. Мати дитини в квартирі не проживає, покинула сина чотири роки потому, участі у вихованні дитини не приймає (а.с.20).
Відповідно до акту обстеження умов проживання від 17.04.2018 року за адресою АДРЕСА_2, знаходиться приватний будинок без паркану, зруйнований, вікна розбиті, будинок не придатний для проживання (а.с.21).
В ході розгляду справи було допитано свідка ОСОБА_5, яка суду пояснила, що ОСОБА_3 це її онук, її син є біологічним батьком дитини, оскільки при реєстрації народження мати дитини із її сином не перебували в шлюбі, дані про батька були зазначені зі слів матері. Вони завжди підтримували стосунки, раніше будинок по АДРЕСА_2, був придатний для проживання, там проживала відповідач із онуком, вони спілкувались, вона допомагала відповідачці працевлаштуватись, коли їй остання повідомила про відключення газу від будинку, навіть сплатила за неї борг, але коли це сталось відповідач привела дитину до них, з проханням пожити, та з березня 2014 року онук живе у них. Коли відповідачка привела дитину вона надала гроші в сумі 900 гривень, але більше ніколи та нічого не надавала. Понад двох років навіть не цікавиться сином. На батьківські збори та у лікарню ходять вони із дідом. Будинок фактично зруйнований, відповідачка вживає алкоголь. Вона має намір оформити опіку над онуком.
Свідок ОСОБА_6 суду пояснив, що ОСОБА_3 це його онук, вони завжди підтримували стосунки, а з березня 2014 року дитина проживає із ним та бабусею. Відповідачку не бачив особисто більше року, дитиною вона не цікавиться, всі питання лікування, утримання, розвитку вирішують вони із бабою. Підтримує намір взяти під опіку дитину та позбавити батьківських прав мати дитини.
В судовому засіданні було заслухано думку дитини ОСОБА_3, який суду пояснив, що він розуміє про що розглядається справа, підтримує це рішення. Дійсно проживає із бабусею та дідусем, вони ним опікуються, відвідують батьківські збори, коли він хворіє, ходять з ним до лікарні. Мати бачив в останнє випадково на вулиці, вона привіталась, навіть не поцікавилась його справами, допомоги ніякої не надає, із святами та днем народження не вітає, не знає його номер мобільного телефону. Наразі він закінчує 9 клас у школі, має намір вступати до технікуму чи до училища, отримувати спеціальну освіту, в цьому його підтримують бабуся та дідусь, запевняє, що буде їх слухати, допомагати їм. Також пояснив, що він неодноразово проходив повз будинок, де він раніше проживав із мамою, цей будинок зруйнований, там жити не можливо.
В ході розгляду справи не встановлено наявності перешкод у спілкуванні матері із дитиною. Місцезнаходження матері не відоме, засоби зв'язку з нею відсутні. Також відсутні будь-які звернення матері до органу опіки з приводу перешкод. Також встановлено, що протягом тривалого часу ОСОБА_4 будь-якої участі у вихованні, утриманні, розвитку дитини не приймає, місцезнаходження, місце навчання дитини їй відомо.
Відповідно до ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.
За висновком Департаменту служб у справах дітей ВК Харківської міської ради Харківської області №726 від 27.11.2018 року визнано доцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_4, 1983 року народження, щодо її неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. При цьому у висновку зазначено, що до служби у квітні 2018 року звернулась ОСОБА_5 з проханням допомогти їй у позбавленні батьківських прав ОСОБА_4, оскільки саме вона, як бабуся, виховує дитину. ОСОБА_3 поставлений на облік Служби, як дитина, що опинилась у складних життєвих обставинах. Спеціалістами Служби обстежено умови проживання дитини у бабусі, в будинок матері потрапити не вдалось. Будинок зовнішньо занедбаний, має непридатний для житла вид. Дитина навчається, мати перші роки навчання відвідувала школу, батьківські збори, останні два роки взагалі не приходила, розвитком дитини не цікавилась. На амбулаторні прийоми до мед закладу дитина приходить у супроводі бабусі та дідуся, мати дитини станом здоров'я не цікавилась. Заходами служби 05.09.2018 року ОСОБА_3 був влаштований до мед закладу, для обстеження та влаштування до центру соціально-психологічної реабілітації для дітей, але самовільно залишив лікарню та втік до бабусі, де проживає дотепер.
Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Суд дослідивши всі обставини у справі, погоджується із висновком департаменту оскільки він є обґрунтованим та прийнятим після дослідження всіх обставин справи. Як вбачається із досліджених в ході розгляду справи доказів з березня 2014 року мати дитини ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, жодних заходів, які б свідчили про її намір приймати участь у вихованні, утриманні, розвитку, вирішити питання про повернення сина, не вживала, до органів опіки, закладу освіти, безпосередньо до бабусі та дідуся не зверталась, не цікавилась долею дитини.
З урахуванням викладених обставин, суд вважає, що вимоги позову про позбавлення батьківських прав підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить з наступного. Суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача про позбавлення батьківських прав, при подачі позову позивач звільнений від сплати судового збору у розмірі 1912 гривень, тому сума судового збору у цьому розмірі підлягає стягненню з відповідача на користь держави.
Керуючись ст.ст. 19, 164 ч. 1 п. 2, 165 СК України, ст.ст. 4, 12, 76, 90, 264-268, 280, 282, 289, 430 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради задовольнити.
Позбавити батьківських прав ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у відношенні неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь держави судовий збір в сумі 1912 (одна тисяча дев'ятсот дванадцять) гривень.
Повний текст рішення виготовлений 12.02.2019 року.
Головуючий: суддя О.В.Бугера