Справа № 296/1223/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" липня 2019 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді - Драча Ю.І.,

за участю секретаря Івашко Т.А.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши y відкритому судовому засіданні в місті Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені по аліментам, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь пеню по несплаті аліментів в сумі 2082.50 грн.

В обґрунтування позову зазначила, що рішенням апеляційного суду Житомирської області від 15.03.2017 року визначено аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 в розмірі 850,00 грн. щомісячно, однак з травня 2018 року відповідач не сплачує аліменти, що підтверджується довідкою від 10.01.2019 року. Однак після подачі позову у травні 2019 року відповідачем сплачено 8550,00 грн. заборгованості по аліментам. Позивач просить стягнути пеню за прострочення сплати аліментів.

Ухвалою суду від 01.03.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін.

За клопотанням відповідача ухвалою суду від 10.04.2019 року розгляд справи призначено в порядку загального підготовчого провадження та призначено підготовче судове засідання.

22.05.2019 року закрито підготовче судове засідання та справу призначено до розгляду по суті.

У судовому засіданні позивач просила позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні заперечував проти позову.

Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши письмові докази та матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступного:

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Рішенням Апеляційного суду Житомирської області від 15.03.2017 року присуджено до стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 850,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до довідки-розрахунку заборгованості по аліментам, борг по аліментам ОСОБА_2 за період з 01.05.2018 р. по 31.12.2018р., станом на 01.01.2019р., становить 6800,00 грн. (а.с.5).

Заборгованість по аліментам утворилась через несплату відповідачем своєчасно та в повному обсязі аліментів на утримання дитини.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 СК України, заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття. Частиною третьою статті 181 СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до положень частин 1 та 2 статті 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів (частина перша статті 196 в редакції Закону № 2037-VIII від 17.05.2017, який набрав чинності 08 липня 2017 року).

У п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені), визначена у ст. 196 СК України, настає лише за наявності вини цієї особи, на платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Відповідно до частини 3 статті 195 СК України, розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом.

Таким чином, виходячи зі змісту ст. 196 СК України, суд відповідно до вимог ст. 264 ЦПК України повинен встановити факт заборгованості за аліментами й наявність чи відсутність вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, у її виникненні та залежно від цього вирішити питання про наявність чи відсутність у одержувача аліментів права на стягнення неустойки. При цьому право одержувача аліментів на стягнення неустойки, передбачене ст. 196 СК України, не пов`язується з дотриманням державним виконавцем вимог Закону України «Про виконавче провадження».

За правовою природою аліментні зобов`язання - це періодичні платежі, які боржник зобов`язаний сплачувати щомісяця і несвоєчасна сплата яких передбачає настання негативних наслідків матеріального характеру у вигляді стягнення неустойки (пені).

За змістом статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України, неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки.

У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.

Враховуючи, що стягнення неустойки (пені) спрямоване на підвищення захисту майнових прав дитини, позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення на її користь пені за прострочення сплати аліментів є правомірними, однак слід зауважити наступне:

З урахуванням того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, враховуючи зміст ст. 196 Сімейного кодексу України, пеня нараховується не на всю суму заборгованості, а на суму несплачених аліментів за той місяць, у якому не проводилося стягнення аліментів.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Тобто, неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).

Така правова позиція висловлена у Постанові Верховного Суду України по справі № 6-94цс15 від 01.07.2015 року.

Суд приймає до уваги розрахунок пені за прострочення сплати аліментів, здійснений ОСОБА_1 .

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення, на підставі частини першої статті 196 СК України, пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму, виходячи з наступного розрахунку:

- сума неустойки (пені) за травень 2018 року: заборгованість за аліментами 850,00 грн. х 1% (пені) х 31 день = 263,50 грн.;

- сума неустойки (пені) за червень 2018 року: заборгованість за аліментами 850,00 грн. х 1% (пені) х 30 днів = 255,00 грн.;

- сума неустойки (пені) за липень 2018 року: заборгованість за аліментами 850,00 грн. х 1% (пені) х 31 день = 263,50 грн.;

- сума неустойки (пені) за серпень 2018 року: заборгованість за аліментами 850,00 грн. х 1% (пені) х 31 день = 263,50 грн;

- сума неустойки (пені) за вересень 2018 року: заборгованість за аліментами 850,00 грн. х 1% (пені) х 30 днів = 255,00 грн.;

- сума неустойки (пені) за жовтень 2018 року: заборгованість за аліментами 850,00 грн. х 1% (пені) х 31 день = 263,50 грн;

- сума неустойки (пені) за листопад 2018 року: заборгованість за аліментами 850,00 грн. х 1% (пені) х 30 днів = 255,00 грн.;

- сума неустойки (пені) за грудень 2018 року: заборгованість за аліментами 850,00 грн. х 1% (пені) х 31 день = 263,50 грн.

Всього розмір пені складає 2082,50 грн.

За встановлених обставин, зважаючи на те, що відповідачем не в повному обсязі сплачувалися аліменти на утримання малолітньої дитини, враховуючи суми щомісячної заборгованості та виходячи із вищезазначеного розрахунку, неустойка (пеня) за прострочення сплати аліментів за період з 01.05.2018 року по 31.12.2018 року складає 2082,50 грн.

Керуючись ст.ст. 11, 60, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, ст. 196 Сімейного кодексу України, пунктом 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені по аліментам - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , іпн. НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 іпн. НОМЕР_2 ) пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 2082(дві тисячі вісімдесят дві) грн. 50 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , іпн. НОМЕР_1 ) на користь держави 768 грн. 40 коп. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Житомирського апеляційного суду.

Суддя Ю. І. Драч