Справа № 761/913/16-ц
Провадження № 4-с/761/204/2019
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2019 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Волошина В.О.

при секретарі: Яворській А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Шевченківського районного суду м. Києві цивільну справу за скаргою Акціонерного товариства «Ідея Банк» на дії та рішення відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Херсонській області, заінтересована особа: ОСОБА_1 про скасування повідомлення та зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

В липні 2019р. скаржник (стягувач) АТ «Ідея Банк» звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з вказаною скаргою, в якій просив суд:

-скасувати повідомлення державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Херсонській області про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 04 червня 2019р.;

-Зобов`язати Відділ примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Херсонській області прийняти до примусового виконання виконавчий лист, виданий Шевченківським районним судом м. Києва від 18 березня 2019р.

Свої вимоги скаржник обґрунтовував тим, що 23 травня 2019р. стягувач АТ «Ідея Банк» пред`явив до примусового виконання до Відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Херсонській області виконавчий лист виданий Шевченківським районним судом м. Києва від 18 березня 2019р. по справі №761/913/16-ц про звернення стягнення на предмет застави, а саме автомобіль марки «Hyundai», 2011 року випуску, колір коричневий, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , шляхом продажу зазначеного автомобіля АТ «Ідея Банк» будь-якій третій особі покупцю від імені власника за ціною не нижче ринкової, визначеною незалежним суб`єктом оціночної діяльності, для чого надати АТ «Ідея Банк» усі права та повноваження на відчуження транспортного засобу.

18 червня 2019р. стягувач отримав повідомлення державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Херсонській області про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання на підставі п. 7 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку з тим, що виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень.

На думку стягувача таке повідомлення є незаконним, оскільки відповідно до ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження» передбачений перелік заходів примусового виконання рішення не є вичерпним, а згідно п. 5 ч. 1 зазначеної статті заходами примусового виконання рішення є інші заходи примусового характеру, передбачені цим законом, що порушує право стягувача на примусове виконання рішення суду.

В судове засідання сторони не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені в установленому законом порядку, в силу ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка учасників процесу в судове засідання не перешкоджає розгляду поданої скарги.

Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується скарга, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення скарги по суті, вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

23 травня 2019р. стягувач АТ «Ідея Банк» пред`явив до примусового виконання до Відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Херсонській області виконавчий лист виданий Шевченківським районним судом м. Києва від 18 березня 2019р. по справі №761/913/16-ц про звернення стягнення на предмет застави, а саме автомобіль марки «Hyundai», 2011 року випуску, колір коричневий, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , шляхом продажу зазначеного автомобіля АТ «Ідея Банк» будь-якій третій особі покупцю від імені власника за ціною не нижче ринкової, визначеною незалежним суб`єктом оціночної діяльності, для чого надати АТ «Ідея Банк» усі права та повноваження на відчуження транспортного засобу.

Згідно з повідомлення державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Херсонській області Огородника Є.І. про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання на підставі п. 7 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку з тим, що виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішення.

За змістом п. 7) ч. 4 ст. 4 цього Закону України, виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень.

У ст. 447 ЦПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч. 2 ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

У ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження» вказано, що заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Таким чином, передбачений перелік заходів примусового виконання рішення не є вичерпним.

Разом з тим, згідно з ч. 1 та 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Так, Європейський суд з прав людини зазначив, що право на суд одним із аспектів якого є право доступу до суду (рішення у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» від 21 лютого 1975р., п. 36) не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Однак право доступу до суду не може бути обмежено таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями (рішення у справі «Герін проти Франції» від 29 липня 1998р., п. 37).

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, і також зазначено, відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року по справі № 1-7/2013.

З огляду на це, суд вважає такі дії державного виконавця такими, що свідчать про небажання провести виконавчі дії з виконання рішення суду.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що подана скарга підлягає частковому задоволенню, а саме: скасувати повідомлення державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Херсонській області Огородника Євгена Івановича про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 04 червня 2019р.

Стосовно вимог скарги, щодо зобов`язати Відділ примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Херсонській області прийняти до примусового виконання виконавчий лист, виданий Шевченківським районним судом м. Києва від 18 березня 2019р., то в цій частині скарга не підлягає задоволенню, оскільки такий обов`язок покладений на виконавця Законом України «Про виконавче провадження».

Керуючись ст. ст. 258-261, 268, 352-354, 447, 450, 451 ЦПК України; Законом України «Про виконавче провадження», суд, -

у х в а л и в :

Скаргу Акціонерного товариства «Ідея Банк» на дії та рішення відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Херсонській області, заінтересована особа: ОСОБА_1 про скасування повідомлення та зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

Скасувати повідомлення державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Херсонській області Огородника Євгена Івановича про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 04 червня 2019р.

В решті вимог скарги відмовити.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги, протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали суду складено 25 листопада 2019р.

Суддя: