справа № 489/7530/18 провадження №2/489/580/19
РІШЕННЯ

Іменем України

15 лютого 2019 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Коваленка І.В.,

секретаря судового засідання Коденко К.В.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представника третьої особи Юріної О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Миколаївської міської ради, ОСОБА_3, третя особа - Інгульський відділ державної виконавчої служби м. Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області (далі - Інгульський ВДВС) про виключення майна з акту опису,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом в якому просила про виключення майна з акту опису та звільнення його з-під арешту, а саме пральної машинки Electrolux intuition, крісла синього кольору, тумби на чотири шухляди, столу журнального, комод-пеленатора на чотири шухляди.

В обґрунтуванням вимог вказала, що 27.11.2018 старшим державним виконавцем Інгульського ВДВС Юріною О.Д. здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_1 для опису і арешту майна боржника ОСОБА_3 в ході якого було помилкового описане та арештоване майно, яке належить їй на праві власності.

Ухвалою Ленінського суду міста Миколаєва від 04.12.2018 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою від 11.12.2018 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного провадження з повідомленням учасників справи.

Ухвалою 15.02.2018 за клопотанням позивача проведено заміну неналежного відповідача Інгульський ВДВС на належного - ОСОБА_3 та залучено до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Інгульський ВДВС.

У судовому засіданні позивач вимоги підтримала та просила задовільнити шляхом виключення її майна з акту опису та зняття з нього арешту.

Представник відповідача Миколаївської міської ради та третьої особи Інгульського ВДВС в задоволенні вимог просили відмовити, так як з наданих позивачем доказів не можливо достовірно підтвердити належність останній описаного майна.

Відповідач ОСОБА_3 проти задоволення позову не заперечував.

Суд, вислухавши учасників справи та дослідивши матеріали справи і встановивши фактичні обставини, дійшов наступного.

27.11.2018 старшим державним виконавцем Інгульського ВДВС Юріною О.О. при примусовому виконанні виконавчого листа № 2/1416/1295, виданого 14.03.2013 Ленінським районним судом міста Миколаєва про стягнення з ОСОБА_3 на користь Миколаївської міської ради збитків у сумі 186410,28 грн., здійснено вихід за адресою АДРЕСА_1, де проведено опис та арешт наступного майна: крісла з квітковим принтом 1 шт., крісла синього кольору 1 шт., пральної машинки Electrolux intuition на 5 кг 1 шт., тумбочки на чотири шухляди коричнево-білого кольору 1 шт., журнального стіл коричневого кольору 1 шт., комода на чотири шухляди коричневого кольору 1 шт., про що складено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника ВП № 37833388 від 27.11.2018. яка підписана боржником без зауважень.

На підтвердження права власності на частину описаного майна позивач надала письмові докази, оригінали яких оглянуто в судовому засіданні:

1) пральної машинки Slim Electrolux EWF 1064 EDU - видаткову накладну № ЧNIB1-0019 від 22.12.2012, придбано товар по кредитному договору № 0 від 22.12.2012;

2) комоду -пеленатора на чотири шухляди - квитанцією до прибуткового касового ордеру ТОВ «Віват-Комплект» № 1814 від 10.02.2016;

3) тумби на чотири шухляди та столу журнального - рахунком ТОВ «Віват-Комплект» № 2001 від 14.09.2011;

4) крісла синього кольору - рахунком ТОВ «Віват-Комплект» № 2130 від 16.05.2012.

Із змісту постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника вбачається, що ОСОБА_3 зауважень до проведених виконавчих дій не мав.

Позивач пояснила, що державному виконавцю вона вказувала на те, що описане майно належить їй на праві власності, але документи на нього знаходяться в її матері, так як квартира не її, вона лише тимчасово проживає в ній.

Доказів, що спростовували доводи і докази позивача, іншими учасниками суду не надано.

Відповідно до статті 59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Відповідно до частини 1 статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно зі статтею 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України). Цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства (частини перша статті 14 ЦК України).

Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (частина перша статті 316 ЦК України). Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (частина перша статті 317 ЦК України).

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону (частина перша та друга статті 319 ЦК України).

Оцінивши в сукупності наявні у справі докази та враховуючи, що позивач не є боржником у виконавчому провадженні та не несе відповідальності по зобов'язанням останнього, а вказане у позові майно належить їй на праві власності, суд приходить до висновку про порушення державним виконавцем при описі та арешту майна боржника права позивача на мирне володіння своїм майном, а тому порушене право останньої підлягає поновленню шляхом зняття арешту з майна.

Необхідності в додатковому пред'явленні позивачем вимоги про визнання права власності на майно немає необхідності, так як право власності позивача на спірне майно доведено дослідженими судом письмовими доказами.

Доводи представника відповідача - стягувача у виконавчому провадженні та третьої особи щодо неможливості ідентифікувати описане майно майну, вказаному в наданих позивачем документах є безпідставними та спростовуються матеріалами справи. Крім того, як вбачається з постанови державного виконавця при описі та накладенні арешту на майно державним виконавцем не ідентифіковано майно, а лише його вказано за загальними ознаками. Так як позов задоволенно, відповідно до статті 141 ЦПК України на користь позивача з відповідачів в рівних частинах підлягає стягненню судовий збір в розмірі 704,80 грн., витрати на сплату якого понесено при зверненні до суду.

Керуючись статтями 4, 19, 141, 263-265 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Зняти арешт з майна, яке описане постановою державного виконавця Інгульський відділу державної виконавчої служби м. Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській областіу виконавчому провадженні ВП 37833388 від 27.11.2018, а саме пральної машинки Electrolux intuition, крісла синього кольору, тумби на чотири шухляди, столу журнального, комода-пеленатора на чотири шухляди, які належать на праві власності ОСОБА_1.

Стягнути в рівних частинах з Миколаївської міської ради та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 704,80 грн., по 352,40 грн. з кожного.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності з пунктом 15.5 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ленінський районний суд міста Миколаєва або в порядку статті 355 ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Інформація про учасників справи:

позивач - ОСОБА_1, місце проживання: АДРЕСА_1.

відповідачі: Миколаївська міська рада, місцезнаходження: м.Миколаїв, вул. Адміральська,20; ОСОБА_3, місце реєстрації: АДРЕСА_2, ідентифікаційний код НОМЕР_1;

третя особа: Інгульський відділ державної виконавчої служби м. Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, місцезнаходження: м.Миколаїв, ул. Космонавтів, 61.

Повний текст рішення складено 18 лютого 2019 року.

Суддя І.В.Коваленко