Справа № 466/9608/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2019 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Зими І.Є.

при секретарі Назаркевич Ю.В.

за участю позивача ОСОБА_1

розглянувши в порядку загального провадження , у відкритому судовому засіданні, в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом, -

установив:

03.12.18 р. позивач звернулась до суду із заявою, в якій просила суд ухвалити рішення, яким визнати відповідача такою, що втратила право на користування житлом - будинком № 141 по вул. Варшавській у м. Львові. Свої вимоги мотивує тим, що вона є власником та проживає у вищевказаному будинку. Крім неї, в будинку зареєстровані члени сімї, а також племінниця ОСОБА_2. Проте остання уже багато років там фактично не проживає. В помешканні відсутні її речі, участі в утриманні житла вона не бере. Жодних домовленостей або угод між ними про право чи порядок користування будинком не було та не укладалось. Вказана ситуація створює позивачу незручності в користуванні помешканням, вона змушена оплачувати зайві комунальні послуги, відтак просить позов задовольнити.

Провадження по справі відкрито ухвалою судді від 11.12.2018р. Підготовче провадження закрито 22.01.2019р. та справу призначено в судовий розгляд на 15.02.2019р.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засідання підтримала свої вимоги, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі, просила позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не зявилась з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлялась про час та місце слухання справи. Не подала відзиву на позовну заяву.

Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без її участі, позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст.ст. 280-282 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів та ухвалити заочне рішення.

Зясувавши дійсні обставини справи, права та обовязки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником, зареєстрована та проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1, що стверджується копією паспорту громадянина України останньої із записом про реєстрацію, договором дарування від 16.10.1993р., зареєстрованим за № 1-6212, реєстраційним посвідченням Львівського МБТІ № 1412 від 26.10.1983р., а також довідкою ЛКП «Під Голоском 410» від 24.10.18р. № 3061.

Із даної довідки також вбачається, що в даному будинку зареєстрована племінниця позивача - ОСОБА_2 відповідач по справі.

Як встановлено, остання не проживають ІНФОРМАЦІЯ_2 з 2014 року. Даний факт стверджується актами ЛКП «Під Голоском-410» від 30.08.18р., 25.10.18р. та 22.11.18р., поясненнями позивача в судовому засіданні, а також показаннями допитаного судом свідка ОСОБА_3, який є сусідом , що підтвердив факт не проживання відповідача за вищевказаною адресою тривалий час.

Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ч.1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Статтею 163 ЖК України врегульовано, що у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, встановлених ч. 1, 3 п. 1,5ч. 4 ст. 71 ЖК України. Член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом, що врегульовано ст. 405 ЦК України.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, з врахуванням того, що відповідач не проживає у спірному будинку з 2014 року без поважних причин, тому суд приходить до висновку, що позов є підставним, підлягає до задоволення та слід визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житлом - будинком № 141 по вул. Варшавській в м. Львові.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 84, 89, 273, 274, 280-284, 289, 314 ЦПК України, ст.ст. 71, 72 ЖК України, ст.ст. 319, 321, 383, 405 ЦК України, суд , -

у х в а л и в :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право на користування будинком № 141 по вул. Варшавській в м. Львові.

Позивач: ОСОБА_4, прож: ІНФОРМАЦІЯ_3, НОМЕР_1, ІПН НОМЕР_2.

Відповідач: ОСОБА_2, зареєстрована: ІНФОРМАЦІЯ_3.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_5