ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 639/5925/19 Головуючий суддя І інстанції Іващенеко С.О.
Провадження № 22-ц/818/5449/19 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: Справи у спорах, що виникають з договорів позики
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2019 року м. Харків.

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді Яцини В.Б.

суддів колегії: Кіся П.В., Хорошевського О.М.,

за участю секретаря судового засідання Личак А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги представника ОСОБА_1 адвоката Святця Олександра Миколайовича на ухвалу Фрунзенського районного суду м. Харкова від 01 жовтня 2019 року, постановлену у складі судді Іващенко С.О., по цивільній справі за заявою представника позивача ОСОБА_1 адвоката Святця Олександра Миколайовича про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів за договором позики,

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 01 жовтня 2019 року частково задоволено заяву представника ОСОБА_1 адвоката Святця О.М. про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів за договором позики.

Забезпечено позов шляхом накладення заборони відчуження 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 , що на праві приватної спільної часткової власності належить ОСОБА_3 .

У зв`язку забезпеченням позову зустрічне забезпечення по справі не застосовано.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат Святець О.М. просить скасувати ухвалу суду першої інстанції в частині відмови у накладенні арешту на автомобіль ОСОБА_2 та постановити у цій частині нову, якою задовольнити заяву про забезпечення позову.

В обґрунтування скарги зазначив, що ОСОБА_2 отримала у позику грошові кошти на потреби її сім`ї, про що свідчить п.п. 2, 3 Договору позики.

За час шлюбу подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_3 набуло у власність, зокрема, MITSUBISHI L200 2477 (2008 року випуску, зареєстрований на ім`я ОСОБА_2 ).

Вважає, що з огляду на те, що на нерухоме майно ОСОБА_3 накладено арешт від 20.04.2018, то відмова у накладенні арешту на автомобіль ОСОБА_2 може ускладнити чи зробити неможливим виконання імовірного рішення суду.

У відзиві ОСОБА_2 просить відмовити у задоволенні скарги та скасувати ухвалу Фрунзенського районного суду м. Харкова від 01.10.2019 року. Частина третя статті 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, лише якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Відповідно до ст. 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції розглянув справу за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими для апеляційного провадження, з повідомленням учасників справи.

Колегія суддів, відповідно до ст.ст. 367, 368 ЦПК України вислухала доповідь суддю-доповідача, пояснення представника позивача, за відсутності інших учасників справи, які належним чином повідомлялися про розгляд справи, у судове засідання не з`явилися і своїх представників не надіслали, що відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає її апеляційному розгляду, перевірила законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги і вважає, що скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення за правилом п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

У статті 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Вказаним вимогам ухвала суду першої інстанції відповідає.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 ЦПК України заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Крім того, заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає в доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Окрім того, особа, яка подала заяву про забезпечення позову повинна довести адекватність засобу забезпечення позову.

У відповідності з положеннями ст. 150 ЦПК України одними із видів забезпечення позову зокрема є: накладення арешту на майно та заборона вчиняти певні дії. При цьому, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки сторони позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Судом першої інстанції встановлено, що на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 28 серпня 2019 провадження Фрунзенського районного суду м. Харкова надійшла зазначена позовна заява для розгляду за підсудністю.

Ухвалою суду від 30.09.2019 даний позов залишений без руху з наданням позивачу десятиденного строку для усунення зазначених в ухвалі недоліків з дня отримання ухвали.

Також 30.09.2019 представник позивача звернувся з заявою про забезпечення позову, в якій просив вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно ОСОБА_3 , а саме на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , а також шляхом накладення арешту на автомобіль MITSUBISHI L200 2477 (2008 року випуску, зареєстрований на ім`я ОСОБА_2 , посилаючись на те, що невжиття таких заходів може ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду та ефективний захист позивача по справі.

Згідно наданої суду в якості доказів інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, власником Ѕ частини квартири АДРЕСА_1 є відповідач ОСОБА_3 .

З наданої представником позивача матеріалів вбачається, що середня ринкова вартість автомобіля MITSUBISHI L200 2477 (2008 року випуску), складає 297909,00 грн. ( еквівалент 11850 дол. США).

Згідно наданої суду в якості доказів інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, власником Ѕ частини квартири АДРЕСА_1 є відповідач ОСОБА_3 .

Задовольняючи частково заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції свої висновки обґрунтував наступним.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на вищевказане майно, позивачем та його представником не враховано, що арешт передбачає не лише заборону реалізації (відчуження) майна, а й заборону користування майном з вжиттям заходів щодо передачу майна на відповідальне зберігання.

Таким чином, враховуючи ціну позову суд приходить до висновку про накладення заборони на відчуження вищевказаного майна в порядку забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення суми боргу за договором позики .

Що стосується вимог заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобіль MITSUBISHI L200 2477 (2008 року випуску, зареєстрований на ім`я ОСОБА_2 , суд відмовляє в задоволені цієї частини заяви, на підставі наступного обґрунтування

Відповідно до ч. 3ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Крім того, з наданої представником позивача матеріалів вбачається, що середня ринкова вартість автомобіля MITSUBISHI L200 2477 (2008 року випуску), складає 297909,00 грн. ( еквівалент 11850 дол. США).

Таким чином, загальна вартість майна відповідачів, на яке позивач просить накласти арешт в якості забезпечення позову, значно перевищує розмір заявлених позовних вимог, а отже не відповідає вимогам закону щодо співмірності.

Крім того, суду не були надані докази, які б свідчили про те, що автомобіль на даний час фактично перебуває в наявності у відповідача ОСОБА_2 , і таким чином може служити предметом забезпечення позову.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, які доводами скарги не спростовуються.

Позивачка не надала до суду належних і допустимих доказів на спростування висновків суду про те, що забезпечення позову за рахунок заборони відчуження Ѕ квартири одного з солідарних боржників не забезпечує виконання ймовірного рішення суду. При цьому колегія суддів не бере до уваги надану відповідачкою ОСОБА_2 до суду апеляційної інстанції фотокопію витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 , оскільки цей витяг був сформований 12.06.2014 (а.с. 100), а представником позивача до суду першої інстанції був наданий аналогічний витяг (інформація) станом на більш пізню дату, 05.08.2019 року, згідно якої співвласниками по Ѕ частині вищевказаної квартири є відповідачі по справі, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 31).

Таким чином, враховуючи ціну позову суд дійшов обґрунтованого висновку про доцільність накладення заборони на відчуження вищевказаного майна в порядку забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення суми боргу за договором позики.

Загальна вартість майна відповідачів, на яке позивач просить накласти арешт в якості забезпечення позову, значно перевищує розмір заявлених позовних вимог, а отже вимоги заяви про забезпечення позову за рахунок усього майна не відповідає вимогам закону щодо співмірності та пропорційності. Позивачка не довела, що невжиття заходів забезпечення позову у вигляді арешту на автомобіль, з урахуванням вже застосованих судом заходів забезпечення стосовно Ѕ частки квартири, яка належить солідарному боржнику, може реально утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду

Таким чином, оскільки суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи скарги цього висновку не спростовують, то відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 259, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Фрунзенського районного суду м. Харкова від 01 жовтня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня проголошення, і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 28 грудня 2019 року.

Головуючий В.Б. Яцина.

Судді колегії П.В. Кісь.

О.М. Хорошевський.