10.09.2019 Справа № 756/3324/19
Провадження № 2/756/3630/19
Справа № 756/3324/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2019 року Оболонський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Жука М.В.,

при секретарі Шершньові В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Завод Маяк» про стягнення невиплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,

в с т а н о в и в:

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства (далі - АТ) «Завод «Маяк» про стягнення невиплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначає, що з 01.09.2000 року працював на посаді транспортувальника господарського відділу ПАТ «Завод «Маяк», з якої був звільнений 30.07.2018 року у зв`язку із скороченням штату працівників. Проте при звільненні розрахунку з ним не проведено.

Оскільки у день звільнення з ним не проведено повного розрахунку по нарахованій, але невиплаченій заробітній платі, ОСОБА_1 просить суд стягнути з АТ «Завод «Маяк» на його користь 25 288 грн. 64 коп. заборгованості по заробітній платі, 9 994 грн. 92 коп. компенсації за щорічну невикористану відпустку, середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні, починаючи з 31.07.2018 року та по день ухвалення рішення у справі.

У судове засідання сторони не прибули, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, від позивача та представника відповідача надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність.

За таких обставин, справа підлягає розгляду на підставі наявних в ній доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного.

Судом установлено, що з 01.09.2000 року ОСОБА_1 прийнятий на роботу до ПАТ «Завод «Маяк» на посаду транспортувальника господарського відділу, 30.07.2018 року звільнений у зв`язку із скороченням штату працівників, відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України, що підтверджується наказом № 235к від 30.07.2019 року про припинення трудового договору.

Відповідно до довідки ПАТ «Завод «Маяк» станом на 28.02.2019 року, розмір невиплаченої заробітної плати ОСОБА_1 з урахуванням податків та інших обов`язкових платежів за період з 01.02.2018 року по 30.07.2018 року становить 28 405 грн. 22 коп.

При цьому, як вбачається з розрахункового листа ПАТ «Завод «Маяк» компенсація відпустки у розмірі 9 994 грн. 92 коп. включена до наразованого заробітку ОСОБА_1 за липень 2018 року.

Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача компенсації за щорічну невикористану відпустку задоволенню не підлягає, оскільки є складовою загальної заборгованості підприємства перед позивачем.

За змістом ст.ст. 47, 115, 116 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення провести з працівником розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. При звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

Однак, в порушення вказаних положень КЗпП України підприємство не провело остаточний розрахунок з позивачем за виконану ним роботу, чим порушено його трудові права, які підлягають відновленню шляхом стягнення з АТ «Завод «Маяк» на користь ОСОБА_1 суми нарахованої, але не виплаченої заробітної плати.

Відповідно до ст. 43 Конституції України держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

В розумінні Європейського Суду з прав людини мирне володіння своїм майном включає не тільки "класичне" право власності, яке розглядається в Україні, а й до прикладу, виплати за трудовим договором та інші виплати.

Отже, відсутність коштів у роботодавця жодним чином не може слугувати поважною причиною невиплати працівникові всіх належних йому сум, а невиплата заробітної плати розцінюється Європейським судом з прав людини як порушення права на мирне володіння своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Відповідно до ч. 2 ст. 233 КЗпП у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Як роз`яснено у п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.12.1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

Таким чином, суд приходить до висновку, що не проведення своєчасного розрахунку з позивачкою саме по заробітній платі є порушенням статей 47 та 116 Кодексу, тому з відповідача має бути стягнутий середній заробіток за весь час затримки розрахунку належних до сплати сум по день постановлення рішення.

Відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100, середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Час, протягом якого працівники згідно з чинним законодавством або з інших поважних причин не працювали і за ними не зберігався заробіток або зберігався частково, виключається з розрахункового періоду.

При визначенні розміру середньоденної заробітної плати ОСОБА_1 , суд виходить з наданого позивачем розрухунку, оскільки відповідачем такий розрахунок не оспорюється.

Таким чином, заборгованість АТ «Завод «Маяк» розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні ОСОБА_1 за період з 31.07.2018 року по 10.09.2019 року становить 50 280 грн. 60 коп. (282 робочих дні х 178 грн. 30 коп.).

Зважаючи на те, що витрати на правничу допомогу в розмірі 9 080 грн. не підтверджені доказами реального надання послуг адвоката на вказану суму, прохання позивача відшкодувати вказані витрати задоволенню не підлягає.

Оскільки позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а позивач при зверненні до суду з цим позовом звільнений від оплати судового збору, то згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір.

Керуючись ст.ст. 5, 12, 13, 81, 141, 259, 263, 264, 265 ЦПК України,

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Завод Маяк» про стягнення невиплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні - задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства «Завод Маяк» (адреса знаходження: м. Київ, пр-т С. Бандери, 8, ) на користь ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 28 405 (двадцять вісім тисяч чотириста п`ять) грн. 22 коп. нарахованої, але не виплаченої заробітної плати без утриманням з цієї суми податків та інших обов`язкових платежів, що стягуються з доходів громадян.

Стягнути з Акціонерного товариства «Завод Маяк» (адреса знаходження: м. Київ, пр-т С. Бандери, 8, ) на користь ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 50 280 (п`ятдесят тисяч двісті вісімдесят) грн. 60 коп. середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні, починаючи з 31.07.2018 року по 10.09.2019 року включно з послідуючим утриманням з цієї суми податків і обов`язкових платежів, що стягуються з доходів громадян.

В решті вимог позову відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Завод Маяк» (адреса місця знаходження: м. Київ, пр-т С. Бандери, 8, ) в дохід держави 786 грн. 85 коп. судового збору.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя