Номер провадження: 22-ц/813/9661/19
Номер справи місцевого суду: 2-8750/04
Головуючий у першій інстанції Рева С.В.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

27.12.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в особі судді-доповідача Таварткіладзе О.М., розглянувши питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Єнчевої Олени Олександрівни на рішення Київського районного суду м. Одеси від 23 грудня 2004 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору міни дійсним, визнання права власності на земельну ділянку,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 23 грудня 2004 року позов задоволено. Визнано дійсним договір міни, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 22 січня 2004 року. Визнано за ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку, площею 1,62 га, яка розташована на території Таїровської селищної ради, поле № 21. Зобов`язано відділ земельних ресурсів Овідіопольської РДА Одеської області оформити на ім`я ОСОБА_2 . Державний акт на земельну ділянку, площею 1,62 га, яка розташована на території Таїровської селищної ради, поле № 21.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, 16.12.2019 року представник ОСОБА_1 адвокат Єнчева О.О. подала до суду апеляційну скаргу.

Ознайомившись з апеляційною скаргою, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного.

Відповідно положень ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Згідно п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

Невід`ємною частиною права на справедливий судовий розгляд є доступ до суду, у тому числі до суду апеляційної інстанції.

Згідно практики Європейського суду з прав людини вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Крім того, сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (PONOMARYOV v. UKRAINE, №3236/03, §41, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року).

У справі «Устименко проти України» Високий Суд вказав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, пп. 51 і 52, ECHR 2003-X) (п. 46 рішення).

Необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження «остаточного судового рішення» є порушенням принципу res judicata (правової визначеності), про що неодноразово наголошувалося у прецедентній практиці Європейського суду з прав людини.

Предметом розгляду даної справи було визнання права власності на земельну ділянку.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 був присутнім в судовому засіданні суду першої інстанції 23.12.2004 року.

В апеляційній скарзі апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження рішення суду з тих підстав, що відповідач не приймав участі в розгляді справи, копії оскаржуваного рішення не отримував, інформація, що вказана в протоколі судового засідання від 23.12.2004 року та згідно якої ОСОБА_1 був присутнім під час розгляду справи, не відповідає дійсності. Про оскаржуване рішення суду ОСОБА_1 дізнався після звернення до ТОВ «Наша Батьківщина» для проведення топографо-геодезичних робіт. З цих підстав просить поновити строк.

З огляду на значний проміжок часу (15 років), що пройшов з дня ухвалення рішення Київського районного суду м. Одеси від 23 грудня 2004 року до дня звернення відповідача з апеляційною скаргою на зазначене рішення, для вирішення питання стосовно подальшого руху (розгляду) апеляційної скарги, апеляційний суд вважає за необхідне витребувати з Головного управління Держгеокадастру в Одеської області відомості про особу, якій з 16.08.1999 року по теперішній час належить на праві приватної власності земельна ділянка № НОМЕР_1 , що розташована на території Таїровської селищної ради.

Дана інформація необхідна для вирішення питання про відкриття провадження по справі.

Слід зазначити, що в матеріалах справи наявна копія Державного акту від 16.08.1999 року серії І-ОД № 045440 на право приватної власності на землю, який виданий ОСОБА_1 у тому, що на підставі рішення виконкому Таїровської селищної ради народних депутатів Овідіопольського району Одеської області від 08 липня 1999 року № 171 йому передано у приватну власність земельна ділянка, площею 1,62 га. Земельна ділянка розташована на території Таїровської селищної ради. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за ТП № 2331.

Ст. 84 ЦПК України встановлено, що суд своєю ухвалою витребує відповідні докази. Будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.

Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали. У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом. Притягнення винних осіб до відповідальності не звільняє їх від обов`язку подати витребувані судом докази.

На підставі викладеного та керуючись ст. 84 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Витребувати з Головного управління Держгеокадастру в Одеської області відомості про особу, якій з 16.08.1999 року по теперішній час належить на праві приватної власності земельна ділянка № НОМЕР_1 , що розташована на території Таїровської селищної ради.

Визначити строк виконання ухвали 5 днів з дня її отримання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.М. Таварткіладзе