Рішення

ІмЕНЕм УкрАїни

справа № 521/13158/19

провадження № 2/521/3964/19

16 грудня 2019 року

Малиновський районний суд міста Одеси в складі:

Головуючого судді Михайлюка О.А.,

при секретарі Жураківській Н. А.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом Одеської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про скасування реєстрації декларації, скасування права власності та знесення об`єкта самочинного будівництва, треті особи Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, Юридичний департамент Одеської міської ради, Державний реєстратор управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради Поляков М.О., Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Левчук Ольга Сергіївна та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Одеської міської ради про визнання права власності, третя особа ОСОБА_1 ,

Встановив:

Одеська міська рада звернулась в суд з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про скасування реєстрації декларації, скасування права власності та знесення об`єкта самочинного будівництва, в якому просить суд скасувати реєстрацію Декларації про готовність об`єкта до експлуатації «Реконструкція частини нежитлових приміщень без зміни геометричних розмірів фундаментів у плані з виділом в окрему одиницю за адресою: АДРЕСА_1 » від 06.11.2017 року, серія та номер ОД 99; скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) від 04.12.2017 року (індексний номер рішення 38549069); визнати договір купівлі-продажу від 04.09.2019 року, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Левчук О.С., яким ОСОБА_1 здійснив відчуження ОСОБА_2 28/100 частин нежитлового приміщення, загальною площею 195,5 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , недійсним; скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 04.09.2019 року (індексний номер рішення: 48521440); зобов`язати ОСОБА_1 за власний рахунок звільнити самовільно зайняту земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 шляхом знесення самочинно збудованого нежитлового приміщення, загальною площею 195,5 кв.м.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що ОСОБА_3 набула у власність 60/100 часток нежитлових приміщень, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 ) на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.04.2017 року, виданого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Лукинюк К.П. 14.04.2017 року ОСОБА_3 за договором дарування передала безоплатно у власність ОСОБА_1 60/100 часток нежитлових приміщень, загальною площею 206,9 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 . 06.11.2017 року управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради зареєстровано декларацію про готовність об`єкта до експлуатації «Реконструкція частини нежитлових приміщень без зміни геометричних розмірів фундаментів у плані з виділом в окрему одиницю», серія та номер: ОД НОМЕР_1 на об`єкт нерухомості, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . 04.12.2017 року ОСОБА_5 , співвласник 40/100 нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , дав згоду на виділ у натурі частки майна, яке належить на праві власності ОСОБА_1 04.12.2017 року за ОСОБА_1 зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності на нежитлове приміщення, загальною площею 195,5 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . 04.09.2019 року ОСОБА_1 відчужив 28/100 частин нежитлового приміщення, що розташоване за вищевказаною адресою ОСОБА_2 за договором купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Левчук О.С.

Одеська міська рада вважає, що ОСОБА_1 здійснено самочинне будівництво окремої будівлі, загальною площею 195,5 кв.м. на землях комунальної власності територіальної громади м. Одеси, які не були відведенні для таких цілей у встановленому законом порядку та фактично здійснено первісне введення до експлуатації самочинно збудованого будинку як нового об`єкта нерухомого майна, зареєстровано на нього право власності та відчужено третім особам, у звьязку з чим вона вимушена звернтись з позовом до суду.

ОСОБА_2 звернулась в суд з зустрічним позовом до Одеської міської ради про визнання права власності в якому просить суд визнати за нею право власності на 28/100 частин від 195,5 кв.м., згідно з довідкою про розрахунок часток (технічного паспорту), виданою ТОВ «Нове БТІ» 19 серпня 2019 року та складаються з: приміщення № 5 - санвузол, площею 2 кв.м.; приміщення № 6 - основна, площею 50,3 кв.м.; приміщення № 7 - підсобне, площею 2,5 кв.м.; загальною площею 54,8 кв.м., розташованих за адресою: АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні представники Одеської міської ради підтримали первісні позовні вимоги, просять суд їх задовольнити, заперечували поти задоволення зустрічних позовних вимог, посилаючись на їх необґрунтованість.

ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та його представник в судовому засіданні первісні позовні вимоги не визнали, заперечували проти їх задоволення, наполягали на задоволенні зустрічного позову.

Треті особи - Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, Юридичний департамент Одеської міської ради, Державний реєстратор управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради Поляков М.О., Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Левчук Ольга Сергіївна в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Суд, вислухавши учасників цивільного процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги Одеської міської ради та зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.04.2017 року, виданого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Лукинюк К.П., ОСОБА_3 набула у власність 60/100 часток нежитлових приміщень, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

14.04.2017 року ОСОБА_3 за договором дарування передала безоплатно у власність ОСОБА_1 60/100 часток нежитлових приміщень, загальною площею 206,9 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

06.11.2017 року управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради зареєстровано декларацію про готовність об`єкта до експлуатації «Реконструкція частини нежитлових приміщень без зміни геометричних розмірів фундаментів у плані з виділом в окрему одиницю», серія та номер: ОД 99 на об`єкт нерухомості, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

04.12.2017 року ОСОБА_5 , співвласник 40/100 нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , дав згоду на виділ у натурі частки майна, яке належить на праві власності ОСОБА_1

04.12.2017 року за ОСОБА_1 зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності на нежитлове приміщення, загальною площею 195,5 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

04.09.2019 року ОСОБА_1 відчужив ОСОБА_2 за договором купівлі-продажу, посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Левчук О.С. 28/100 частин нежитлового приміщення, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до частини 1 статті 10 Закону України «Про архітектурну діяльність» для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об`єктів архітектури додержання суб`єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд.

Положеннями частини 5 статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлено, що органи державного архітектурно-будівельного контролю здійснюють контроль за виконанням підготовчих та будівельних робіт.

За змістом статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

В процесі такого контролю відповідні органи наділені повноваженнями, зокрема, реєструвати або повертати на доопрацювання декларацію про початок будівельних робіт, реєструвати або повертати декларацію про готовність об`єкта до експлуатації.

Згідно з пунктом 1 Положення про державну архітектурно-будівельну інспекцію, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 9 липня 2014 року № 294 (далі - Положення), ДАБІ є центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду.

Відповідно до пункту 3 цього Положення основними завданнями ДАБІ є реалізація державної політики з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, зокрема, здійснення державного контролю та нагляду за дотриманням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил; виконання дозвільних та реєстраційних функцій у будівництві, ліцензування у визначених законодавством випадках.

Відповідно до частин 1, 4 та 6 статті 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що належать до I-III категорій складності та об`єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації.

Прийняття рішення про реєстрацію (повернення) декларації про готовність об`єкта до експлуатації, видачу (відмову у видачі) сертифіката здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю протягом десяти робочих днів з дати подання відповідних документів.

Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю повертають декларацію про готовність об`єкта до експлуатації замовникові, якщо декларація подана чи оформлена з порушенням установлених вимог, з обґрунтуванням причини у строк, передбачений для її реєстрації.

Датою прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта є дата реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації.

Відповідно до частини 9 статті 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» зареєстрована декларація про готовність об`єкта до експлуатації є підставою, серед іншого, для оформлення права власності на нього.

Отже, зареєструвавши оскаржувану декларацію, органи ДАБІ діяли як суб`єкт владних повноважень та в силу покладених на них законом обов`язків мали перевірити як сам об`єкт нерухомого майна, який вводився в експлуатацію, так і підстави такого введення, а також відомості зазначені в самій декларації про готовність об`єкта до експлуатації.

Після реєстрації права власності на збудований об`єкт нерухомості на підставі зареєстрованої декларації про готовність об`єкту до експлуатації, остання вичерпує свою дію фактом виконання, та виключає можливість віднесення такого об`єкту до самочинного в силу його узаконення.

Аналогічна правова позиція міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 19 вересня 2018 року у справі № 804/1510/16; від 02 жовтня 2018 року у справі № 465/1461/16-а; від 12 червня 2019 року у справі № 916/1986/18.

Таким чином, після реєстрації права власності на збудований об`єкт нерухомості на підставі зареєстрованої декларації про готовність об`єкту до експлуатації, остання вичерпала свою дію фактом виконання, в зв`язку з чим, оскаржуваною у справі декларацією будь-які права або охоронювані законні інтереси позивача Одеської міської ради не порушуються, а скасування реєстрації такої декларації не буде нести будь-яких правових наслідків. Сам факт реєстрації такої декларації та отримання права власності на підставі неї виключає можливість віднесення спірного об`єкту нерухомого майна до самочинного в силу його узаконення.

З урахуванням вищевикладеного, підстави для задоволення позовних вимог Одеської міської ради щодо скасування реєстрації декларації, скасування права власності та знесення об`єкта самочинного будівництва відсутні.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

04.09.2019 року ОСОБА_2 набула право власності на 28/100 частин нежитлового приміщення, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу, укладеному між нею та ОСОБА_1 , посвідченому приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Левчук О.С.

Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновк у, що відмова в задоволенні первісних позовних вимог є підставою для відмови в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 про визнання права власності на майно в порядку ст. 392 ЦК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 12, 141, 265, 354 ЦПК України, суд -

вирішив:

В задоволенні позову Одеської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про скасування реєстрації декларації, скасування права власності та знесення об`єкта самочинного будівництва - відмовити.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до Одеської міської ради про визнання права власності - відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: О.Михайлюк