Справа № 618/1379/18
Провадження № 2/618/25/19
19 грудня 2018 року після отримання інформації про місце проживання (перебування) відповідачів було постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі та розгляд за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання на 9 год. 30 хв. 10 січня 2019 року. Направлено відповідачам за останнім відомим зареєстрованим місцем проживання копії позовної заяви з копіями доданих до неї документів. Запропоновано відповідачам подати до суду відзиви на позов в установлений строк. Запропоновано позивачу подати до суду відповідь на відзиви. Запропоновано відповідачам подати до суду в установлений законодавством строк заперечення, в яких викласти свої пояснення, міркування і аргументи щодо наведених позивачем у відповіді на відзиви пояснень, міркувань і аргументів і мотиви їх визнання або відхилення.
Представник позивача в судове засідання не з»явився, надавши заяву, в якій просив суд справу розглянути в його відсутність в порядку заочного рішення та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 13.02.2019 в судове засідання повторно не з»явилися, не повідомивши про причини неявки, хоча належним чином повідомлялися про дату, час та місце розгляду справи шляхом направлення судови повісток за зареєстрованим місцем проживання відповідно до відомостей Токарівської сільської ради Дворічанського району Харківської області, отриманих судом у порядку ч. 6 ст. 187 ЦПК України, причини неявки суду не повідомили. При цьому від ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до суду не надійшло відзивів на позовну заяву чи будь-яких заперечень, а також повідомлень про іншу адресу. Клопотань про відкладення судового засідання також не надходило.
Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з'явилися в судове засідання без поважних причин.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з»явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Так як відповідачі, які вважаються належним чином повідомленими про дату, час і місце судового засідання, не з»явилися в судове засідання без поважних причин, без повідомлення причин та не подали відзивів, а представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи, тому відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи.
Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.
Згідно зі свідоцтвом про смерть серії І-ВЛ № 417511 від 17.02.2014 ОСОБА_4 помер 15 лютого 2014 року (а. с. 34).
25.06.2014 ПАТ КБ «ПриватБанк» була направлена Претензія кредитора до Дворічанської державної нотаріальної контори (а. с. 35).
Відповідно до інформації Дворічанської державної нотаріальної контори від 01.09.2015, після смерті ОСОБА_4, який помер 15.02.2014, Дворічанською держнотконторою 01.09.2015 за реєстром № 1370 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом дружині померлого ОСОБА_3 на 1/3 частку земельної ділянки, донці померлого ОСОБА_2 на 1/3 частку земельної ділянки за реєстром № 1372, сину померлого ОСОБА_1 на 1/3 частку земельної ділянки за реєстром № 1374 (а. с. 36).
Згідно зі статутом акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» є правонаступником всіх прав та зобов»язань публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк».
Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 608 ЦК України, зобов»язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно повязаним з його особою і у зв»язку з цим не може бути виконане іншою особою.
Згідно зі ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ст. 1281 ЦК України, спадкоємці зобов»язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, предявити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред»явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред»явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.
Згідно зі ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов»язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Вимоги кредитора спадкоємці зобов»язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.
Відповідно до ч. 3 ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч. 1 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справ керується принципом верховенства права.
Згідно з ч. ч. 1 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов»язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно зі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об»єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв»язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Під час судового розгляду даної справи позивачем були надані належні, допустимі, достовірні та достатні докази на підтвердження своїх позовних вимог, на підставі яких судом встановлені обставини та факти, що обґрунтовують вказані вимоги.
Відповідачами, всупереч вимог ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України, належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів наявності підстав для відмови в задоволенні позовних вимог позивача не надано і в матеріалах справи не міститься. Доводи позивача, викладені в позові, відповідачами і матеріалами справи не спростовуються.
Суд бере до уваги як належний, допустимий, достовірний і достатній доказ розрахунок заборгованості за кредним договором, наданий позивачем, який ні відповідачами, ні матеріалами справи не заперечується і не спростовується.
За таких обставин справи, всебічно та повно з»ясувавши обставини, на які посилався позивач як на підставу своїх вимог, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об»єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів окремо кожного, а також достатність і взаємний зв»язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову.
На підставі ст. 541 ЦК України, враховуючи неподільність предмета зобов»язання, сума заборгованості за кредитним договором стягується з відповідачів солідарно.
У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, в зв»язку з чим суд стягує також солідарно з відповідачів судовий збір на користь позивача.
На підставі кредитного договору від 27.01.2011 № б/н, ст. ст. 526, 541, 608, 1218, 1281, 1282 ЦК України, керуючись ст. ст. 2, 4, 5, 10, 11, 12, 13, 81, 89, 258, 259, 263-265, 268, 273, 274-279, 280 289, 352, 354, п. 15.5) розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, суд
Позов акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити.
Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» 1 762 грн 00 коп. судового збору.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Дворічанський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Є. А. Рябоконь