Справа № 473/385/19
УХВАЛА

іменем України

"12" лютого 2019 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючого - судді Вуїва О.В., за участю секретаря судового засідання Заблоцької М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вознесенську Миколаївської області заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про заміну сторони виконавчого провадження по цивільній справі №2-1854/09 за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит»» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 10 грудня 2009 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит»» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором з останніх на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит»» стягнуто в солідарному порядку заборгованість за кредитним договором №V-45-aigp-2007 від 20 липня 2007 року в загальному розмірі 87 931,91 грн. та розподілено судові витрати.

Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 14 липня 2010 року виконання вищезазначеного рішення суду було розстрочено щомісячними платежами до грудня 2013 року.

У січні 2019 року ТОВ «Вердикт Капітал» звернулося до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження в якій зазначало, що згідно договору про відступлення прав вимоги від 18 жовтня 2018 року, укладеного з ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит»», заявник набув право грошової вимоги за кредитним договором №V-45-aigp-2007, укладеним 20 липня 2007 року між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит»» (правонаступником якого є ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит»») та ОСОБА_1, а також за договором поруки, укладеним в цей же день між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит»» та ОСОБА_2

Оскільки рішення суду не виконане, водночас до ТОВ «Вердикт Капітал», як правонаступника первісного кредитора, перейшли всі права та обовязки кредитора, останній просив про задоволення заяви.

В судове засідання представник заявника - ТОВ «Вердикт Капітал», а також заінтересовані особи - ОСОБА_1, ОСОБА_2, представники ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит»» та Вознесенського МРВ ДВС ГТУЮ не зявилися.

Суд відповідно до ч. 3 ст. 442 ЦПК України вважав можливим розглянути справу без участі учасників справи та інших осіб, що не зявилися в судове засідання.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

За змістом ч.ч. 1, 2, 5 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Аналогічне правило викладене й в ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», згідно якої у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.

Згідно договору про відступлення прав вимоги від 18 жовтня 2018 року, укладеного з ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит»», заявник набув право грошової вимоги за кредитним договором №V-45-aigp-2007, укладеним 20 липня 2007 року між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит»» (правонаступником якого є ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит»») та ОСОБА_1, а також за договором поруки, укладеним в цей же день між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит»» та ОСОБА_2

Проте з постанови про закінчення виконавчого провадження від 30 грудня 2013 року та довідки Вознесенського МРВ ДВС ГТУЮ у Миколаївській області від 07 лютого 2019 року вбачається, що виконавчі провадження з примусового виконання рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 10 грудня 2009 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит»» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором в частині стягнення заборгованості в розмірі 87 931,91 грн., судового збору в розмірі 880 грн., витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн. закінчені у звязку з повним фактичним виконанням рішення. Також припинено чинність арешту майна, скасовано інші заходи примусового виконання рішення.

Постанови про закінчення виконавчого провадження не визнані судом незаконними та не скасовані.

Згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.

Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.

Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обовязок щодо виконання рішення (ч.ч. 1, 2 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження»).

Виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

У разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у звязку із закінченням виконавчого провадження.

Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом (п. 1 ч. 1 ст. 26, п. 9 ч. 1, ч. 2 ст. 39, ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження»).

Подібні положення містив й Закон України «Про виконавче провадження» в редакції, чинній на час фактичного виконання судового рішення.

Таким чином виконавче провадження розпочинається з предявлення стягувачем виконавчого документа для здійснення примусового виконання рішення та закінчується фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Статус сторін виконавчого провадження (стягувача, боржника) особи набувають з моменту видачі виконавчого документа.

Статус сторін виконавчого провадження особи втрачають з моменту фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 10 грудня 2009 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит»» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором було в повному обсязі виконане до укладення договору про відступлення прав вимоги від 18 жовтня 2018 року, з моменту виконання рішення Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит»» втратило статус стягувача, а ОСОБА_1, ОСОБА_2 статус боржників, що унеможливлює вирішення питання про заміну сторони вказаного виконавчого провадження.

За встановлених обставин заява ТОВ «Вердикт Капітал»задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 258-260, 442 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про заміну сторони виконавчого провадження по цивільній справі №2-1854/09 за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит»» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя: О.В. Вуїв