Провадження №2/748/1120/19
Єдиний унікальний № 748/3100/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2019 рокум. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Хоменко Л.В.,

секретаря Грибановської В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк "Приват Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

27 листопада 2019 року АТ КБ «Приват Банк» через свого представника за довіреністю звернулось до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № CNXRRX05780287 від 01 жовтня 2007 року в сумі 127 453 грн. 40 коп, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 4 486 грн. 80 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту « Розстрочка» ( Стандарт) складає між ним та Банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в такому порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку грошові кошти ( щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інших витрат. Проте, відповідач порушив свої зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого виникла заборгованість, яку позивач просить стягнути у сумі 127 453 грн. 40 коп., яка складається: 81 583 грн. 81 коп. заборгованість по відсотках за користування кредитом; 1 159 грн. 84 коп. заборгованість по комісії за користування кредитом; 44 709 грн. 75 коп. пеня за період з 01 жовтня 2007 року по 04 березня 2015 року за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором.

Відповідач надав відзив на позов, у якому просить відмовити у задоволенні позовних вимоги АТ КБ " Приват Банк", вважає позов необгрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню у зв`язку з пропуском строку звернення до суду.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі

Ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 02 грудня 2019 року відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін.

У судове засідання представник позивача не прибув, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без участі представника, позов підтримує повністю.

Представник відповідача у судове засіданні не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідач надав заяву про застосування позовної давності до вимог банку, мотивуючи тим, що строк погашення заборгованості за кредитом, відсотками, винагороди за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі до 01 жовтня 2008 року. Строк дії договору закінчився 02 жовтня 2008 року, позивач звернувся до суду з позовом з пропуском строку позовної давності в листопаді 2019 року.

Ш. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

Встановлено, що 01 жовтня 2017 року ОСОБА_1 та ПриватБанк, що змінив назву на АТ КБ «ПРИВАТБАНК» уклали кредитний договір № CNXRRX05780287, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 4 486 грн. 80 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Банк виконав свої зобов`язання за кредитним договором в повному обсязі, надав кредитні кошти відповідачу шляхом перерахування на рахунок торговельно- сервісного підприємства.

У порушення умов договору ОСОБА_1 погашення основної суми кредиту та відсотків за його користування своєчасно не здійснював, у зв`язку з чим станом на 04 листопада 2019 року виникла заборгованість, яку позивач просить стягнути у сумі 127 453 грн. 40 коп., яка складається: 81 583 грн. 81 коп. заборгованість по відсотках за користування кредитом; 1 159 грн.84 коп. заборгованість по комісії за користування кредитом; 44 709 грн. 75 коп. пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором за період з 01 жовтня 2007 року по 04 березня 2015 року.

Як вбачається, із записів у Свідоцтві про зміну імені від 24 березня 2018 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 змінив прізвище, ім`я, по батькові на ОСОБА_1 .

ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін.

Відповідно до ч.1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору вцілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

У заяві позичальника сторони погодили, що банк надає позичальнику строковий кредит у сумі 4 486 грн. 80 коп., на строк 12 місяців з 01 жовтня 2007 року по 01 жовтня 2008 року включно, з умовами сплати за користування кредитом відсотків у розмірі 2,0 % на місяць, на суму залишку заборгованості по кредиту, щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 105, 44 грн., та одноразової винагороди за надання фінансового інструмента у розмірі 747, 8 грн. в обмін на зобов`язання позичальника повернення кредиту, сплати відсотків, винагороди, комісії зазначені в Заяві та Умовах надання споживчого кредиту фізичним особам ( «Розстрочка»)(Стандарт) строки. Погашнення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, за який приймається період з «5» по «10» число кожного місяця позичальник повинен надати Банку грошові кошти ( щомісячний платіж) у сумі 530 грн. 43 коп. для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотків, винагороди, комісії також інших витрат згідно з Умовами. Згідно п.4.2 Умов, при порушенні позичальником зобов`язань із погашення кредиту, позичальник сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 16,41 % в місяць, розрахованих від суми залишку непогашеної заборгованості за кредитом.

Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у сумі 127 453 грн. 40 коп., яка складається: 81 583 грн. 81 коп. заборгованість по відсотках за користування кредитом; 1 159 грн.84 коп. заборгованість по комісії за користування кредитом; 44 709 грн. 75 коп. пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором за період з 01 жовтня 2007 року по 04 березня 2015 року.

Відповідач у заяві просив застосувати до спірних правовідносин наслідки спливу строків позовної давності.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно з частиною четвертою статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Згідно зі статтею 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Початок перебігу строку давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому поряду через суд.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов`язання за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Статтею 266 ЦК України передбачено, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

За умовами договору сторони погодили щомісячну сплату відсотків за кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом, який наданий на 12 місяців до 01 жовтня 2008 року.

Отже, поряд з установленням строку дії договору сторони встановили і строки виконання боржником окремих зобов`язань - внесення щомісячної плати, що входить до змісту зобов`язання, що виникло між сторонами.

Відтак, у межах строку кредитування до 01 жовтня 2008 року відповідач мав, зокрема, повертати позивачеві кредит і сплачувати проценти періодичними ( щомісячними ) платежами з 5 по 10 число кожного місяця. Починаючи з 02 жовтня 2008 року, відповідач мав обов`язок незалежно від пред`явлення вимоги позивачем повернути всю заборгованість за договором, а не вносити її періодичними платежами, оскільки останні були розраховані у межах строку кредитування.

За зобов`язаннями з визначеним строком відповідно до ч.5 ст. 261 ЦК України виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку викорнання .

Такий висновок узгоджується з правовою позицією, висловленою Верховним Судом у постановах від 14 лютого 2018 року у справі № 564/2199/15-ц, 910/1238/18 від 23 травня 2018 року.

Позивач звернувся до суду з позовом 27 листопада 2019 року, тобто після спливу позовної давності навіть щодо останнього щомісячного платежу.

Відповідно до частини другої статті 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки ( штрафу, пені) застосовується спеціальна позовна давність в один рік.

Отже, стягнення неустойки обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починаючи з дня ( місяця), якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою.

Згідно розрахунку позивач просить стягнути пеню за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором за період з 01 жовтня 2007 року по 04 березня 2015 року.

За вищевказаних обставин, суд дійшов висновку про відсутність підстав до стягнення з відповідача заборгованості по комісії за користування кредитом у сумі 1 159 грн. 84 коп., пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором у сумі 44 709 грн. 75 коп. за невиконання умов кредитного договору у зв`язку із пропуском позовної давності, тому у задоволенні позову у цій частині слід відмовити.

V. Розподіл судових витрат.

Судові витрати у вигляді судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду відповідно до положень ст. 141 ЦПК України у випадку відмови у позові покладаються на позивача і відшкодванню за рахунок відповідача не підлягають.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, ч. 4 ст. 223, 258, 263, 264-265, 268 ЦПК України, ст.ст. 525, 526, 530, 533, 543, 611, 625, 1050, 1054, 1056-1 ЦК України, суд

У Х В А Л И В :

Відмовити Акціонерному товариству комерційний банк «ПРИВАТБАНК» ( Pax.НОМЕР_1 МФО 3305299, вулиця Грушевського, б. ІД, м. Київ, 01001, адреса для листування: вулиця Набережна Перемоги, 6.50, м. Дніпро) у задоволенніі позовних вимог до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № CNXRRX05780287 від 01 жовтня 2007 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому не було вручено рішення у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя Л. В. Хоменко