справа №619/2025/19
провадження №2/619/960/19
Рішення

іменем України

23 грудня 2019 року

м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області у складі: головуючого судді Нечипоренко І.М., за участю секретаря судового засідання Носачової І.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 619/2025/19,

ім`я (найменування) сторін:

позивач: Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк»,

відповідач: ОСОБА_1 ,

вимоги позивача: про стягнення заборгованості,

представник позивача: ОСОБА_2

представник відповідача: ОСОБА_3

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

Позивач просить суд ухвалити рішення, згідно якому стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 553749,34грн, посилаючись на те, що 20 листопада 2006 року між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір СNL-702/058/2006 про надання позивачу кредиту на суму 15 000,00 доларів США строком до 21 листопада 2016 року та зі сплатою відсоткової ставки у розмірі 13,99% річних. До кредитного договору № 1 вносилися зміни шляхом укладання додаткових угод. 24 січня 2008 року між позивачем і відповідачем укладено кредитний договір № МL- 702/606/2008 про надання кредиту в розмірі 15000,00 доларів США строком до 24 січня 2018 року зі сплатою 13,45% річних (5,99% + FIDR - плаваюча процента ставка). До кредитного договору № 2 вносилися зміни шляхом укладання додаткових угод. 30 червня 2009 року державним реєстратором Голосіївської районної у м. Київ державної адміністрації проведено реєстрацію змін до установчих документів позивача, відповідно до яких була змінена назва Банку на Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк». Згідно п.1.1. кредитних договорів відповідач зобов`язався своєчасно погашати суму кредиту та сплачувати відсотки за користування кредитом в порядку і строки, визначені в умовах кредитного договору. Однак, в порушення умов кредитних договорів та норм права, відповідач не здійснює погашення кредиту та сплати відсотків у строки та в розмірах, встановлених кредитним договором. Заборгованість відповідача за кредитним договором СNL -702/05 8/2006 від 20.11.2006 станом на 22.05.2019 складає: заборгованість за кредитом 10017,42 дол. США, що за перерахунком в гривню за

курсом НБУ (із розрахунку 2126,5897 за 100 дол.США) складає - 213028,45грн; сума несплачених відсотків - 120159 дол. США, що за перерахунком в гривню за

курсом НБУ (із розрахунку 2126,5897 за 100 дол.США) складає - 25552,77 грн, всього заборгованість за кредитним договором складає 238581,22 грн. Заборгованість відповідача за кредитним договором МL-702/606/2008 від 24.01.2008 станом на 22.05.2019 складає: заборгованість за кредитом 11391,68 дол. США, що за перерахунком в гривню за курсом НБУ (із розрахунку 23,4876 за 100 дол.США) складає - 267563,22 грн; сума несплачених відсотків - 2026,81 дол. США, що за перерахунком в гривню за курсом НБУ (із розрахунку 23,4876 за 100 дол.США) складає - 47604,90 грн, всього заборгованість за кредитним договором складає 315168,12 грн. Загальна сума боргу за договорами кредиту складає 553749,34грн.

Відповідно до ст. 178 ЦПК України представником відповідача надано відзив, згідно змісту якого проти позову заперечує у повному обсязі, просить відмовити у задоволенні позовних вимог застосувавши позовну давність, посилаючись на те, що позивач у позовній заяві заявляє, що відповідач має заборгованість за кредитним договором CNL-702/058/2006 від 20.11.2006, станом на 22.05.2019, однак в розрахунку заборгованості зазначено станом на 07.07.2015. Крім того, Позивач заявляє, що станом на 22.05.2019, однак в розрахунку заборгованості зазначено станом на 18.12.2015, у Відповідача за кредитним договором ML-702/606/2008 від 24 січня 2008 року існує заборгованість. Загальна сума боргу за кредитним договорами складає 553 749,34 грн. Позивач надав суду копії документів, які не завірені у відповідності до Закону, не надано до суду первинних бухгалтерських документів, які б підтверджували факт отримання Відповідачем грошових коштів в розмірі та валюті, зазначеній в Кредитних договорах. Надана позивачем до суду інформація про наявність розміру заборгованості за кредитним договором за своїм змістом та суттю не є розрахунком заборгованості, а лише констатує суму такої заборгованості, визначену Позивачем в поданій до суду позовній заяві, тому не є належним та допустимим доказом суми заборгованості та не може бути судом прийнята до уваги. При цьому матеріали справи не містять жодних розрахунків щодо наявності відповідної суми боргу. Так, графік платежів від 20.11.2006 року, який був підписаний в день підписання кредитного договору №CNL-702/058/2006 від 20 листопада 2006 року до матеріалів справи позивачем не наданий; графік платежів від 20.02.2009 року до Додаткової угоди №1 Кредитного договору до матеріалів справи не наданий (графік передбачений п.п.2.1.1. Додаткової угоди №1); графік платежів від 09.04.20 не є належним доказом, адже не підписаний сторонами по справі. Аналогічно і з Кредитним договором №МL-702/606/2008 від 24 січня 2008 року, де графік платежів від 24.01.2008, який був підписаний в день підписання кредитного договору до матеріалів справи позивачем наданий; додаткові договори №3 та 4 Кредитного договору не надані (графік передбачений п.п.2.1.1. додаткової угоди №1); графік платежів від 11.01.2012 не є належним доказом, адже не підписаний сторонами по справі. Крім того, позивачем надано акт про вилучення та знищення первинних фінансових документів, які підтверджують видачу кредитних коштів. При цьому, кредитна справа зберігається до повного погашення заборгованості за кредитом. Знищення документів може свідчити або про повне погашення боргу або про списання боргу за рахунок резерву. Позивачем пропущено строк позовної давності, оскільки останній платіж за кредитним договором №СNL-702/058/2006 від 20 листопада 2006 року ОСОБА_1 було внесено 27.05.2014 у сумі 52,31 дол. США по основному зобов`язанню, що вбачається з розрахунку заборгованості за договором, доданого Позивачем до позовної заяви. Вимогу про дострокове стягнення суми заборгованості за спірними кредитними договорами позивач подавав 01.09.2015 при пред`явленні позовної заяви до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по справі №619/3719/15-ц, що була залишена без розгляду ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області, а з позовом до суду в чинній справі Позивач звернувся лише 30.05.2019 року, тобто з пропуском строку позовної давності. Заяв про пролонгацію дії кредитного договору ОСОБА_1 не подавав. Позивач пред`явивши позов Відповідачу ще 01.09.2015 року по справі №619/3719/15-ц зазначив «строк виконання зобов`язання» і строк виконання настав через сім днів від дня пред`явлення позову. Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Відповідно до умов Кредитних договорів від 20.11.2006 та 24.01.2008 Позичальник зобов`язується щомісячно до 20 числа кожного календарного місяця сплачувати 234,65 дол. А на погашення основної заборгованості та погашення нарахованих відсотків, сума розміру відсотків змінювалась в залежності від залишку загальної заборгованості по тілу кредиту. Відповідно до п.1.9 Кредитного договору кредитор має право достроково вимагати погашення заборгованості позичальника у випадках невиконання Позичальником та/або ) поручителем зобов`язань за кредитним договором, яким передбачено обов`язок позичальника вносисити щомісячно до 20 числа місяця щомісячні платежі на погашення кредиту та відсотків. Право позикодавця вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, сплати процентів у разі прострочення сплати чергових платежів передбачено ст. 1050 ЦК України. Згідно наданого Позивачем «розрахунку заборгованості за кредитним договором» останній платіж в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 було внесено 27.05.2014 у сумі 52,31 дол. США та після вказаного періоду будь-які платежі в рахунок погашення заборгованості не здійснювались Відповідачем. Таким чином, момент виникнення заборгованості слід рахувати з 20.06.2014, адже змінився строк виконання зобов`язання по спірним кредитним договорам, а тому 20.06.2014 настав строк повернення кредиту в повному обсязі. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Така правова позиція наведена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/95 І 9/12. Із позовними вимогами про стягнення заборгованості за кредитом Позивач звернувся до суду 30.05.2019, тобто майже через 5 років - з пропуском строку позовної давності. Аналізуючи умови договору сторін та зміст зазначених правових норм, є очевидним, що у випадку неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними місячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Відповідні висновки містяться в постанові Верховного Суду України від 06 листопада 2013 року (справа № 6-116цс13), а також в постанові Верховного суду від 25.04.2018 року справа №61-616св18).

Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.

Ухвалою від 20.06.2019 провадження по справі відкрито за правилами спрощеного провадження.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив стягнути з відповідача за кредитним договором №СNL-702/058/2006 від 20.11.2006 188728,65грн, з урахуванням трирічної позовної давності з 30.05.2016, оскільки пред`явленням позову до суду відбулося переривання строку позовної давності за вимогами про дострокове повернення частини позики, а також стягнення несплачених до моменту звернення кредитора до суду з позовом, щодо місячних платежів в межах позовної давності щодо кожного із цих платежів. ОСОБА_1 звернувся до Банку з пропозицією врегулювання заборгованості та згідно протоколу № 160 від 19.11.2019 Кредитного Комітету АТ «ОТП Банк» погоджено пропозицію щодо добровільного врегулювання заборгованості за кредитними договорами, строк виконання рішення Кредитного комітету - до 20.02.2010. Отже, в період з 2015 по 2019 роки позивач не втрачав інтересу до правовідносин з відповідачем.

Представник відповідача ОСОБА_3 у судовому засіданні проти позову заперечувала у повному обсязі, просила застосувати строк позовної давності та відмовити у позові.

Фактичні обставини, встановлені судом, норми права, які застосовував суд, мотиви суду.

20 листопада 2006 року між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір СNL-702/058/2006, згідно умов якого Банк надав позивачу кредит у сумі 15 000,00 доларів США строком до 21 листопада 2016 року зі сплатою відсоткової ставки у розмірі 13,99% річних. До кредитного договору № 1 вносилися зміни шляхом укладання додаткових угод.

24 січня 2008 року між позивачем і відповідачем укладено кредитний договір № МL- 702/606/2008 про надання кредиту в розмірі 15000,00 доларів США строком до 24 січня 2018 року зі сплатою 13,45% річних (5,99% + FIDR - плаваюча процента ставка). До кредитного договору № 2 вносилися зміни шляхом укладання додаткових угод.

30 червня 2009 року державним реєстратором Голосіївської районної у м. Київ державної адміністрації проведено реєстрацію змін до установчих документів позивача, відповідно до яких була змінена назва Банку на Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк».

Згідно з п.1.1. кредитних договорів відповідач зобов`язався своєчасно погашати суму кредиту та сплачувати відсотки за користування кредитом в порядку і строки, визначені в умовах кредитного договору.

Однак, в порушення умов кредитних договорів, відповідач не здійснює погашення кредиту та сплати відсотків у строки та в розмірах, встановлених кредитним договором, у зв`язку з чим, заборгованість відповідача за кредитним договором СNL -702/05 8/2006 від 20.11.2006 станом на 22.05.2019 складає: заборгованість за кредитом 10017,42 дол. США, що за перерахунком в гривню за курсом НБУ (із розрахунку 2126,5897 за 100 дол.США) складає - 213028,45грн; сума несплачених відсотків - 120159 дол. США, що за перерахунком в гривню за курсом НБУ (із розрахунку 2126,5897 за 100 дол.США) складає - 25552,77 грн, всього заборгованість за кредитним договором складає 238581,22 грн.

Заборгованість відповідача за кредитним договором МL-702/606/2008 від 24.01.2008 станом на 22.05.2019 складає: заборгованість за кредитом 11391,68 дол. США, що за перерахунком в гривню за курсом НБУ (із розрахунку 23,4876 за 100 дол.США) складає - 267563,22 грн; сума несплачених відсотків - 2026,81 дол. США, що за перерахунком в гривню за курсом НБУ (із розрахунку 23,4876 за 100 дол.США) складає - 47604,90 грн, всього заборгованість за кредитним договором складає 315168,12 грн.

Загальна сума боргу за договорами кредиту складає 553749,34грн.

У зв`язку з неналежним виконанням ОСОБА_1 взятих на себе зобов`язань ПАТ «ОТП Банк» 01.09.2015 зверталося до Дергачівського районного суду Харківської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за зазначеними вище кредитними договорами (справа № 619/3719/15) та ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 25.09.2017, яка набрала законної сили, позовну заяву ПАТ «ОТП Банк» залишено без розгляду.

За правилами статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється у три роки.

Відповідно до статті 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Стаття 266 ЦК України передбачає, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Відповідно достатті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку (частина пята статті 261 ЦК України).

Відповідно до вимог частини другої статті 1050 ЦК України у разі, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків.

Отже, перебіг позовної давності щодо повернення кредиту у цілому обчислюється із дня настання строку виконання основного зобов`язання, яким є строк виконання зобов`язання у повному обсязі (кінцевий строк) або у зв`язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково.

Пред`явлення вимоги про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом є зміною строку виконання зобов`язання та зумовлює перебіг позовної давності.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18) дійшла правового висновку про те, що звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни. Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

У зв`язку з порушенням боржником виконання зобов`язання за кредитним договором банк відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України використав право достроково стягнути з позичальника заборгованість за кредитними договорами, звернувшись 1 вересня 2015 року до суду з позовом про дострокове повернення всієї суми кредиту й пов`язаних із ним платежів.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 ЦК України, залишення позову без розгляду не зупиняє перебігу позовної давності.

Європейський суд з прав людини вказав, що інститут позовної давності є спільною рисою правових систем Держав - учасниць і має на меті гарантувати: юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, спростувати які може виявитися нелегким завданням, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що які відбулися у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із спливом часу (STUBBINGS AND OTHERS v. THE UNITED KINGDOM, № 22083/93, № 22095/93, § 51, ЄСПЛ, від 22 жовтня 1996 року; ZOLOTAS v. GREECE (No. 2), № 66610/09, § 43, ЄСПЛ, від 29 січня 2013 року).

Починаючи з вересня 2015 року строк дії кредитних договорів змінився, зобов`язання позичальника щодо повернення тіла кредиту та сплати процентів вважається такими, що мають бути виконаними достроково у повному обсязі.

Представник відповідача подала до суду заяву про застосування наслідків спливу строків позовної давності.

Повторно банк звернувся до суду з позовом 30.05.2019, тобто після спливу позовної давності, що є підставою для застосування положень статті 267 ЦК України та відмови у його задоволенні.

Враховуючи викладене, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч.ч.1,6 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що у позові відмовляється, судовий збір з відповідача не стягується.

Відповідно до ст. 259 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Рішення суду приймаються, складаються і підписуються в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Як встановлено ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України.

Керуючись ст.ст. 7, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 268, 280-282, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

У позові Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається Харківському апеляційному суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення відповідно до п.п.15.5 п.15 Перехідних положень ЦПК України через Дергачівський районний суд Харківської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування (ім`я) сторін:

Позивач: Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», , місцезнаходження: 01033, м. Ки їв вул.. Жилянська, 43;

Відповідач: ОСОБА_1 , код ОКПО НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 26.12.2019.

Суддя І. М. Нечипоренко