Справа № 448/857/18 Головуючий у 1 інстанції: Торська І.В.
Провадження № 22-ц/811/2550/18 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Савуляка Р.В.,

суддів: Мікуш Ю.Р.,Приколоти Т.І.

за участі секретаря: Фейір К.О.

з участю: представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на ухвалу Мостиського районного суду Львівської області від 01 жовтня 2018 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості, -

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваною ухвалою Мостиського районного суду Львівської області від 01 жовтня 2018 року заяву представника відповідача - ОСОБА_3 про закриття провадження у справі - задоволено повністю.

Закрито провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості.

Ухвалу суду оскаржило АТ «Укрсоцбанк».

В апеляційній скарзі посилається на те, що оскаржувана ухвала перешкоджає подальшому розгляду справи, а також не встановлено тотожності підстав стягнення заборгованості у справі №2н-87/2008, справі №448/171/14 та справі №448/857/15 без дослідження матеріалів справ №2н-87/2008 та №448/171/14, які містять розрахунки заборгованості відповідача за відповідні періоди, які стали фактичними підставами відповідних судових рішення. Відтак, зазначає, що судом першої інстанції зупинено провадження за відсутності належних доказів тотожності предметів спору у справах №2н-87/2008, №448/171/14 та №448/857/15.

Враховуючи наведене просить скасувати ухвалу Мостиського районного суду Львівської області від 01 жовтня 2018 року про закриття провадження та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на заперечення апеляційної скарги, вивчивши матеріали та обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Пунктом 6 ч.1 ст. 374 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Встановлено, що 20.06.2018 року Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» звернулось з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості в розмірі 7 282,53 дол. США, а саме 4 165,03 дол. США - тіло кредиту та 3 117,50 дол. США - відсотки. Згідно позовних вимог дана заборгованість виникла по договору кредиту №600/02.2-09/064 на суму 5 000 дол. США, який укладений між сторонами 15.05.2008 року.

Заочним рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 03.04.2014 року, позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, задоволено повністю та стягнено з відповідача в користь позивача - 58 802,29 грн. - заборгованості по тілу кредиту та відсотках, що в еквіваленті складає 7 283,88 дол. США. Як вбачається із вище зазначеного рішення, дана заборгованість виникла у зв'язку з невиконанням відповідачем умов кредитного договору №600/02.2-09/064 від 15.05.2008 року.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість по тілу кредиту та відсотках в розмірі 7 282,53 дол. США, яка виникла у зв'язку з невиконання умов договору №600/02.2-09/064 від 15.05.2008 року.

Оскаржувана ухвала мотивована тим, що 28.11.2008 року Мостиський районний суд Львівської області видав судовий наказ у справі № 2н-87/2008, яким стягнув з Відповідача на користь Банку заборгованість за Кредитним договором у розмірі 30 278,59 грн. Крім того, заочним рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 03.04.2014 року у справі № 448/171/14 вирішено стягнути з Відповідача на користь Банку заборгованість за Кредитним договором у розмірі 7 283,88 дол. США.

З огляду на це суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі № 448/857/18 на підставі пункту 3 частини першої статті 255 Цивільного процесуального кодексу України (далі - "ЩІК України"), оскільки набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогам.

З вказаним висновком суду колегія суддів не може погодитись, виходячи з наступного.

П. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України встановлено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Таким чином, підставою для закриття провадження у цивільній справі на підставі п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України може бути лише встановлення судом одночасної тотожності ("про той самий", "за тими самими") предметів та підстав позовів та / чи вимог заяв про видачу судового наказу, судове рішення за якими вже набрало законної сили.

При цьому предметом позову (вимогою заяви про видачу судового наказу) є матеріально-правова вимога, яка у грошових зобов'язаннях виражається у вимозі стягнути з відповідача (боржника) визначену грошову суму.

Тотожність предметів позовів (вимог заяв про видачу судового наказу) означає тотожність матеріально-правових вимог, а у грошових зобов'язаннях - тотожність (рівнозначність) грошових сум, які позивач (заявник) просить суд стягнути.

Водночас висновок про тотожність предметів позовів (вимог заяв про видачу судового наказу) не є достатньою підставою для закриття провадження у справі на підставі п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Для правомірності таких дій суду необхідним є також встановлення тотожності підстав позовів (підстав заяв про видачу судового наказу).

Підставами позову (заяви про видачу судового наказу) є, по-перше, норми права, які передбачають права позивача та / чи обов'язки відповідача та на які посилається позивач, (нормативні підстави) та, по-друге, обставини, які свідчать про невиконання відповідачем дійсних обов'язків перед позивачем чи про порушення відповідачем дійсних прав позивача (фактичні підстави).

Таким чином, підставою для постановлення ухвали про закриття провадження у справі на підставі п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України може бути лише одночасна тотожність і предметів позовів (вимог заяв про видачу судового наказу) і юридичних та фактичних позовів (заяв про видачу судового наказу).

При цьому, у зобов'язаннях з регулярної сплати визначених законом або договором платежів (наприклад, аліментів чи процентів за користування кредитом за статтями 1048 та 1054 Цивільного кодексу України) фактичною підставою позову (заяви про видачу судового наказу) буде невиконання боржником обов'язку зі сплати кожного чергового платежу.

У справах про стягнення періодичних платежів (зокрема у справах про стягнення кредитної заборгованості) за очевидної тотожності предметів позовів чи вимог заяв про видачу судового наказу (тотожності грошових сум, які позивач (заявник) просить стягнути) можуть бути відмінні підстави позовів чи заяв про видачу судового наказу, тобто виникнення заборгованості за періодичними платежами за відмінні періоди часу.

Так, суми процентів річних (предмети позовів (заяв про видачу судового наказу) про стягнення заборгованості за процентами) за однією і тією ж процентною ставкою з однієї і тієї ж суми простроченої кредитної заборгованості за одним і тим самим договором за 2016 рік та 2017 рік будуть однаковими, проте підстави їх стягнення (фактичні підстави позовів (заяв про видачу судового наказу) будуть відмінними, оскільки прострочення боржника виникатиме у різні періоди часу (у 2016 році та у 2017 році відповідно).

Суд першої інстанції не врахував цієї обставини при постановленій оскаржуваної ухвали, що призвело до постановлення помилкової ухвали, яка перешкоджає подальшому рухові справи.

За вказаних обставин, колегія суддів дійшла висновку про необхідність скасування ухвали Мостиського районного суду Львівської області від 01 жовтня 2018 рокуна підставі п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. ч. 5 ст. 268, 367, 368, п. 6 ч. 1 ст. 374, п. 4 ч. 1 ст. 379, ст.ст. 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» - задовольнити.

Ухвалу Мостиського районного суду Львівської області від 01 жовтня 2018 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 11 лютого 2019 року.

Головуючий : Савуляк Р.В.

Судді: Мікуш Ю.Р.

Приколота Т.І.