У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.09.2019 р. м. Жмеринка

Суддя Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області Заярний А.М., ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на неповнолітню дитину,

ВСТАНОВИВ:

02.09.2019 позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів.

При вирішенні питання про відкриття провадження в справі було встановлено, що дана позовна заява не відповідала ст. 175 і 177 ЦПК України.

Так, ухвалою судді від 02.09.2019 року позовну заяву залишено без руху з підстав того, що позивачем не було конкретизовано підстави збільшення розміру аліментів, зазначені в статті 192 СК України; також позивачем не було зазначено обґрунтувань зміну способу стягнення аліментів з відповідача з посиланням на докази в підтвердження обґрунтованості заявлених вимог; крім того були наявні розбіжності в місці реєстрації позивача та її сина, що вбачалось з копії паспорта безпосереднього доданого до матеріалів справи.

Позивачу встановлено строк для усунення недоліків п`ять днів з дня отримання копії ухвали суду, визначено спосіб усунення недоліків - подання позовної заяви в новій редакції, або заяви з необхідною інформацією, яка за формою та змістом відповідатиме вимогам статей 175 і 177 ЦПК України у відповідності до кількості сторін у справі.

Наказом Жмеринського міськрайонного суду за підписом голови суддя Заярний А.М. перебував у відрядженні з 16 вересня 2019 по 20 вересня 2019 включно.

18.09.2019 до суду надійшла заява позивача в єдиному екземплярі про усунення недоліків. Позивач зазначає: що підставою для збільшення розміру аліментів є погіршення її матеріального стану упродовж періоду з 2006 по 2019 роки, що викликано зростанням цін; позивачем визначено поняття «купівельної спроможності грошей»; також позивач у своїй заяві уточнила позовні вимоги та просила суд змінити спосіб стягнення аліментів ( дослівно - тому що це її вибір) в розмірі 1/4 всіх доходів відповідача, але не менше 50 % встановленого законодавством прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З заяви вбачається, що недоліки, зазначені в ухвалі судді від 02.09.2019 вона не усунула, адже на усунення недоліків надала заяву в одному екземплярі, довільної форми, яка за формою та змістом не відповідає вимогам статей 175 і 177 ЦПК України.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 р., встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Під доступом до правосуддя згідно зі стандартами Європейського суду розуміється здатність особи безперешкодно отримати судовий захист як доступ до незалежного і безстороннього вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права.

Згідно з практикою ЄСПЛ процедурні гарантії, закріплені статтею 6 Конвенції, гарантують кожному право подання скарги щодо його прав та обов`язків цивільного характеру до суду чи органу правосуддя. Таким чином, втілюється право на звернення до суду, одним із аспектів якого є право доступу, тобто право розпочати провадження у судах з цивільних питань (див, справу «Ґолдер проти Сполученого Королівства», рішення від 21 лютого 1975 р., серія А № 18, п. 28-36). Суд наголошує, що право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги, оскільки за своєю природою це право вимагає регулювання з боку держави, яка щодо цього користується певними межами самостійного оцінювання.

Частиною 3 ст. 185 ЦПК України передбачено, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві, що також відповідає практиці Європейського суду з прав людини, відповідно до якої переважна більшість заяв, поданих до Суду, визначаються неприйнятими, тобто Суд відхиляє її навіть не розглядаючи по суті через невідповідність усім критеріям прийнятності.

Оскільки вимоги ухвали судді від 02.09.2019 щодо усунення зазначених судом недоліків позовної заяви у визначений суддею спосіб не виконано, а тому суддя прийшов до висновку, що позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на неповнолітню дитину підлягає поверненню, роз`яснивши при цьому право останньої на повторне звернення із даною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 185, 259, 260 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на неповнолітню дитину повернути позивачу.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена протягом 15 днів з моменту її підписання.

Суддя: А.М. Заярний

Ухвала підписана 23.09.2019