Справа № 473/1344/19
Провадження № 22ц/812/1592/19 Суддя-доповідач апеляційного суду - Крамаренко Т.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 жовтня 2019 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду в складі:

головуючого - Крамаренко Т.В.,

суддів - Бондаренко Т.З., Темнікової В.І.,

із секретарем судового засідання - Лівшенком О.С.

за участю: позивачки - ОСОБА_1 її представника - ОСОБА_2 , представника відповідача - Третьяк Г.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

Товариства з обмеженою відповідальністю «Дружба»

на рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 07 серпня 2019 року, ухваленого під головуванням судді - Ротар М.М. о 14 год. 33 хв. в приміщенні того ж суду по справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дружба» (надалі - ТОВ «Дружба») про стягнення сум недоплаченої орендної плати з урахуванням індексу інфляції та пені,

в с т а н о в и л а:

26 березня 2019 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до ТОВ «Дружба» про стягнення сум недоплаченої орендної плати з урахуванням індексу інфляції та пені.

Позивачка зазначала, що на підставі державних актів є власницею земельних ділянок площами 0,19 га, 3,82 га, 0,39 га та 0,73 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташовані на території Дорошівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області.

Вказані земельні ділянки 04 червня 2011 року нею були передані в оренду ТОВ «Дружба» року на підставі договорів оренди № 425, №426, № 428, № 427.

Посилаючись на те, що відповідач не належним чином виконував умови договорів оренди земельних ділянок щодо сплати орендної плати в повному обсязі з урахуванням індексації, позивачка остаточно уточнивши позовні вимоги, просила суд стягнути з відповідача заборгованість по орендній платі за 2016 та 2017 роки з урахуванням нормативно грошової оцінки землі та індексів інфляції в розмірі - 1448,65 грн., а також пеню за період з 01 січня 2016 року по 25 квітня 2019 року в розмірі 732,64 грн.

Рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 07 серпня 2019 року позов задоволено. Стягнуто з ТОВ «Дружба» на користь ОСОБА_1 недоплачену суму орендної плати з урахуванням індексів інфляції - 1448,65 грн. та пеню в сумі 732,64 грн.

Не погодившись з рішенням суду, ТОВ «Дружба» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права просило його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, які приймали участь у справі, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст. 4 ЦПК України).

Згідно зі ст. 5 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. А у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Зі змісту статті 367 ЦПК України вбачається, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким вимогам закону оскаржуване рішення в повній мірі не відповідає.

З матеріалів справи вбачається і таке встановлено судом, що ОСОБА_1 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №607787 від 17 травня 2007 року належить земельна ділянка загальною площею 0,19 га, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №607786 від 17 травня 2007 року належить земельна ділянка загальною площею 3,82 га, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №607788 від 17 травня 2007 року, належить земельна ділянка загальною площею 0,39 га, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №607785 від 17 травня 2007 року, належить земельна ділянка загальною площею 0,73 га, що призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташовані на території Дорошівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області (а.с.7,18, 29, 40).

04 червня 2011 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Дружба» укладено договір оренди землі № 425 на земельну ділянку загальною площею 0,19 га на строк 9 років, зареєстрований відділом Держгеокадастру у Вознесенському районі Миколаївської області 30 грудня 2011 року (а.с.5-6).

Пунктом 4.1. вказаного договору передбачено, що орендна плата за користування земельною ділянкою встановлюється за погодження сторін у розмірі 5% від нормативно грошової оцінки земельної ділянки (п.2.4 договору - 568 грн.77 коп.), що в грошовому виразі складає 28,44 грн. за один повний рік користування земельною ділянкою. Обчислення розміру орендної плати здійснюється з урахуванням індексації.

04 червня 2011 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Дружба» укладено договір оренди землі № 426 на земельну ділянку загальною площею 3,82 га строком на 9 років, зареєстрований відділом Держгеокадастру у Вознесенському районі Миколаївської області 30 грудня 2011 року (а.с16-17)

Пунктом 4.1. вказаного договору передбачено, що орендна плата за користування земельною ділянкою встановлюється за погодження сторін у розмірі 5% від нормативно грошової оцінки земельної ділянки (п.2.4 договору - 32 040 грн.61 коп.), що в грошовому виразі складає 1602,03 грн., за один повний рік користування земельною ділянкою. Обчислення розміру орендної плати здійснюється з урахуванням індексації.

04 червня 2011 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Дружба» укладено договір оренди землі № 427, на земельну ділянку загальною площею 0,73 га строком на 9 років, зареєстрований відділом Держгеокадастру у Вознесенському районі Миколаївської області 30 грудня 2011 року (а.с.38-39).

Пунктом 4.1. вказаного договору передбачено, що орендна плата за користування земельною ділянкою встановлюється за погодження сторін у розмірі 5% від нормативно грошової оцінки земельної ділянки (п.2.4 договору - 8 442 грн.34 коп.), що в грошовому виразі складає 422,12 грн. за один повний рік користування земельною ділянкою. Обчислення розміру орендної плати здійснюється з урахуванням індексації.

04 червня 2011 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Дружба» укладено договір оренди землі № 428, на земельну ділянку загальною площею 0,39 га строком на 9 років, зареєстрований відділом Держгеокадастру у Вознесенському районі Миколаївської області 30 грудня 2011 року.

Пунктом 4.1. вказаного договору передбачено, що орендна плата за користування орендна плата встановлюється за погодження сторін у розмірі 5% від нормативно грошової оцінки земельної ділянки (п.2.4 договору - 1127 грн. 42 коп.) , що в грошовому виразі складає 56,37 грн. за один повний рік користування земельною ділянкою. Обчислення розміру орендної плати здійснюється з урахуванням індексації.

Також, пунктом 4.8. вище вказаних договорів встановлено, що у разі несвоєчасної сплати орендної плати у термін, що передбачений договорами, орендар сплачує на користь Орендодавця пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період прострочення за кожний день прострочення платежу.

Згідно ч. 1,3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

За положеннями статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини справи, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як на підставу задоволення своїх вимог позивачка посилається на те, що у період з 2016 року по 2017 рік ТОВ «Дружба» за укладеними договорами оренди не в повному обсязі сплачувало їй орендну плату без урахування індексів інфляції.

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються ЗК України, ЦК України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

За положеннями статті 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно зі статтею 13 цього Закону договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до статті 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Згідно статей 1, 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індекс споживчих цін - показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання. Індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру: пенсії; стипендії; оплата праці (грошове забезпечення); суми виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування; суми відшкодування шкоди, заподіяної працівникові каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди в разі втрати годувальника; розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі. Кабінет Міністрів України може встановлювати інші об`єкти індексації, що не передбачені частиною першою цієї статті.

Нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати без внесення відповідних змін до договору у письмовій формі (правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 03 грудня 2013 року у справі № 3-34гс13 та від 20 серпня 2013 року у справі № 3-21гс13).

Відповідно до статті 289 Податкового кодексу України для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, здійснює управління у сфері оцінки земель та земельних ділянок. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель, на який індексується нормативна грошова оцінка сільськогосподарських угідь, земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення за станом на 1 січня поточного року, що визначається за формулою:

Кi = І : 100,

де І - індекс споживчих цін за попередній рік.

У разі якщо індекс споживчих цін перевищує 115 відсотків, такий індекс застосовується із значенням 115.

Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації не пізніше 15 січня поточного року забезпечують інформування центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, і власників землі та землекористувачів про щорічну індексацію нормативної грошової оцінки земель.

Отже, орендар зобов`язаний самостійно за наявності відомостей про нормативну грошову оцінку землі перераховувати розмір орендної плати.

Згідно п. 4.1. укладених між сторонами договорів оренди, обчислення розміру орендної плати здійснюється з урахуванням індексації.

Орендна плата за користування земельною ділянкою сплачується орендарем на користь орендодавця щорічно, на протязі поточного календарного року, за якій здійснюється оплата, але у всякому випадку не пізніше 30 грудня року, за який здійснюється оплата.

Крім того, п. 4.8. договорів передбачає, що у разі несвоєчасної сплати орендної плати у термін, що передбачений цим договором, орендар сплачує на користь орендодавця пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період прострочення, за кожний день прострочення платежу.

Наведене свідчить, що умовами договорів, укладених між сторонами, не передбачено внесення орендної плати із урахуванням індексу інфляції.

Як встановлено, орендна плата ОСОБА_1 ТОВ «Дружба» у 2016-2017 роках виплачувалась у розмірі 5% нормативної грошової оцінки земельних ділянок з урахуванням коефіцієнтів індексації за ці роки у розмірі 5555,53 грн., відповідно до п. 4.1 договорів, що підтверджується довідкою наданою відповідачем та відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків, яку позивачка отримала у грудні 2016 та 2017 роках (а.с.83, 122).

Отже, за встановленими обставинами орендна плата вносилась відповідачем відповідно до умов договорів із урахуванням індексації нормативно грошової оцінки.

За таких обставин, посилання ОСОБА_1 про сплату відповідачем орендної плати не у повному обсязі (без урахування індексу інфляції) та у зв`язку з чим підлягає нарахування пені, є необґрунтованим.

Посилання на положення статті 21 Закону України «Про оренду землі», як на підставу для висновку про необхідність сплати орендної плати із урахуванням індексу інфляції, є помилковим, оскільки указаною нормою встановлено, що обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Умовами укладених між сторонами договорів передбачено інше: обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки приватної власності здійснюється з урахуванням індексації, тобто індексації нормативно грошової оцінки землі.

Такі висновки викладені у Постанові Верховного Суду Першої судової палати Касаційного цивільного суду по справі № 732/1709/16-ц від 31 липня 2019 року, які відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України є обов`язковими для застосування.

На вказані обставини суд першої інстанції належної уваги не звернув та дійшов помилкового висновку про наявність підстав для виплати орендної плати із урахування індексу інфляції за укладеними між сторонами договорами, у зв`язку з чим безпідставно задовольнив позов.

Згідно ч.7 ст. 141 ЦПК України якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Пункт 2 Постанови Кабінету Міністрів України № 590 від 27 квітня 2006 року із змінами від 28 лютого 2018 року «Про граничні розміри компенсації витрат, пов`язаних з розглядом цивільних, адміністративних та господарських справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави» передбачає компенсацію судових витрат за рахунок держави в їх фактичному розмірі, але не більше граничних розмірів компенсації таких витрат згідно з додатком, коли сторони у цивільній або адміністративній справі звільнені від оплати судових витрат.

Пунктом 5 вказаної Постанови встановлено, що Міністерству фінансів слід передбачати Державній судовій адміністрації за відповідною бюджетною програмою кошти для компенсації судових витрат у цивільних та адміністративних справах.

Позивач ОСОБА_1 є інвалідом першої групи та на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору.

За такого витрати, понесені ТОВ «Дружба» на сплату судового збору у розмірі 1152,60 грн. підлягають компенсації за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Дружба» задовольнити.

Рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 07 серпня 2019 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дружба» про стягнення сум недоплаченої орендної плати з урахуванням індексу інфляції та пені - відмовити.

Компенсувати Товариству з обмеженою відповідальністю «Дружба» ( місцезнаходження 55553 Миколаївська область Єланецький район с. Калинівка пров. Янтарний 8) витрати по сплаті судового збору в сумі 1152,60 грн. за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного її тексту до Верховного Суду у порядку та випадках, передбачених статтею 389 ЦПК України.

Головуючий: Т.В. Крамаренко

Судді: Т.З. Бондаренко

В.І. Темнікова

Повний текст постанови складено 04 жовтня 2019 року.