Справа №442/5466/19
Провадження №2/442/1494/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2019 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

у складі : головуючої судді Гарасимків Л.І.

з участю секретаря судових засідань - Петрів В.М.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в місті Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В :

31.07.2019 року ОСОБА_1 звернулася в суд із вказаним вище позовом, в обґрунтування якого покликається на те, що вона перебуває у шлюбі з ОСОБА_2 , який було зареєстровано Відділом реєстрації актів громадянського стану Дрогобицького міськвиконкому, 22 червня 2000 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серія НОМЕР_1 , актовий запис №196.

Під час шлюбу у них народилися діти: ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Протягом останнього часу вони проживають окремо як чоловік та дружина, фактичні шлюбні відносини між ними припинено, спільного господарства впродовж вказаного терміну вони не ведуть.

01.08.2019 року направлено запит до Відділу АДР Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області щодо реєстрації місця проживання відповідача, що містяться в картотеці реєстраційного обліку, відповідь на який судом отримано 13.08.2019 року.

19.08.2019 року провадження в зазначеній справі відкрито та призначено підготовче судове засідання на 24.09.2019 року.

23.09.2019 від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі та про задоволення позовних вимог.

24.09.2019 від відповідача надійшла заява про визнання позову та слухання справи без його участі.

Судове засідання проведено без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши надані сторонами докази, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного.

Частиною 1 статті 206 ЦПК України передбачено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює судове рішення про задоволення позову.

Підстав для неприйняття визнання позову відповідачем судом не встановлено.

Із свідоцтва про одруження, серія НОМЕР_1 , вбачається, що ОСОБА_2 з ОСОБА_5 уклали шлюб який було зареєстровано Відділом реєстрації актів громадянського стану Дрогобицького міськвиконкому, 22 червня 2000 року, актовий запис №196. Після державної реєстрації шлюбу, дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_6 ».

Судом встановлено, що протягом останнього часу вони проживають окремо як чоловік та дружина, фактичні шлюбні відносини між ними припинено, спільного господарства впродовж вказаного терміну вони не ведуть.

При ухваленні рішення суд керувався наступними правовими нормами:

Відповідно до ч.1 ст.110 СК України суд може розірвати шлюб за позовом одного із подружжя.

Згідно ст. 24 СК України шлюб має ґрунтуватись на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому, відповідно до ч. 3 та 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість.

Таким чином, суд приходить до висновку, що з огляду на вказані обставини подальше застосування будь-яких заходів щодо примирення подружжя, як це передбачає ст. 111 СК України, є недоцільним та неефективним і суперечить інтересам сторін та моральним засадам суспільства.

Отже, встановивши об`єктивні підстави для розірвання шлюбу, передбачені ст. 112 СК України, а саме те, що примирення між подружжям неможливе через втрату ними почуття взаємної любові, фактичне припинення спільних зобов`язань щодо піклування про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, утвердження в сім`ї взаємоповаги, втрату почуття відповідальності подружжя один перед одним, як того вимагає ст. 55 СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх спільним інтересам, що має важливе значення, бажання зберегти сім`ю у сторін відсутнє, що є підставою для розірвання між ними шлюбу.

Згідно ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Відповідно до п. 6 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 81, 258, 263-265, 268 ЦПК України, ст. ст. 104 ч. 2, 105 п. 3, 110, 112 СК України, суд, -

ухвалив :

Позов задоволити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Дрогобицького міськвиконкому, 22 червня 2000 року, актовий запис №196.

Стягнути з ОСОБА_2 - 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок судового збору в користь держави.

Рішення суду, після набрання ним чинності, направити до відповідного відділу державної реєстрації актів цивільного стану для реєстрації факту розірвання шлюбу.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Сторони :

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП : НОМЕР_2 , адреса : АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП : НОМЕР_3 , адреса : АДРЕСА_1 .

Суддя Гарасимків Л.І.