Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 серпня 2019 року місто Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого - судді Ларіонової Н.М.,

при секретарі судового засідання Гальчинській А.О.,

за участю: позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі районного суду в м.Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Іллічівське», ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданою дорожньо-транспортною пригодою, -

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2013 року позивач ОСОБА_1 , інтереси якого представлені представником ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, в якому, з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог, просив стягнути з відповідача ОСОБА_2 на свою користь відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 175 716,39 грн.; стягнути з відповідача ПАТ «СТ «Іллічівське» на свою користь відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 13 296,00 грн., витрати за проведення судових експертиз в сумі 5 655,00 грн.

Свої вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що 21 червня 2013 року о 15 год. 10 хв. на перехресті вулиць Набережно-Лугова - Оленівська у м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Шевролет», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , який не надав дорогу автомобілю «КІА», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , який рухався в зустрічному напрямку, внаслідок чого відбулось зіткнення, що призвело до пошкодження транспортних засобів. Постановою Подільського районного суду м. Києва від 15.07.2013 року відповідача визнано винним за ст. 124 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу марки «Шевролет», д.н.з. НОМЕР_1 на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеного з відповідачем, у відповідності до полісу серії АЕ № 0608201 , з лімітом відповідальності в розмірі 49 490,00 грн. ( 50 000,00 грн. - 510,00 грн. франшизи). 25.06.2013 року відповідач ПАТ «СТ «Іллічівське» був повідомлений про настання дорожньо-транспортної пригоди, та 29.07.2013 року відповідачу було подано заяву про виплату суми страхового відшкодування. Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди належний позивачу автомобіль отримав механічні пошкодження, а позивачу, як власнику транспортного засобу, завдано збитки, розмір яких відповідно до звіту № 562 від 09.10.2013 року, становить 92 004,00 грн. ПАТ «Страхове товариство «Іллічівське» виплатило позивачу страхове відшкодування в розмірі 36 194,00 грн. Таким чином різниця між лімітом відповідальності страховика і фактичним розміром шкоди складає 175 716,39 грн, які позивач просить стягнути із ОСОБА_2 на свою користь.

Провадження у справі відкрито ухвалою від 02.12.2013 року (суддя Трегубенко Л.О.).

Ухвалою від 18.06.2014 р. за клопотанням представника позивача у справі була призначена судова автотоварознавча експерртиза.

Ухвалою від 27.11.2014 р. провадження у справі поновлено.

Ухвалою від 18.09.2015 р. по справі призначена повторна судова автотоварознавча експертиза.

Ухвалою від 17.03.2016 р. провадження у справі поновлено.

В вересні 2016 р. представником відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_4 подані письмові заперечення, в яких сторона відповідача просила відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована у ПрАТ «СТ «Іллічівське», відповідно до договору № АЕ/0608201. Відповідно до страхового акту № ЦО-39792-АЕ- від 03.10.2013 року випадок визнано страховим та нараховано суму страхового відшкодування у розмірі 36 194,00 грн., сума страхового відшкодування була виплачена позивачу 28.10.2013 року.

На підставі протоколу повторного автоматичного розподілу від 02.08.2018 року матеріали вищевказаної справи передані в провадження судді Ларіонової Н.М.

Відповідно до п.9 ч.1 розділу ХІІІ «Перехідні положення ЦПК України (2017 р.) розгляд даної справи підлягає за нормами ЦПК України (2017 р.), чинного з 15.12.2017 р. Справа розглянута в порядку загального прзовного провадження.

В жовтні 2018 р. представником відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_5 подав відзив на позовну заяву, в яких сторона відповідача просила відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що відповідно до Звіту № 562 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «КІА CEEAD», д.н.з. НОМЕР_2 від 15.07.2013 року, ТОВ «Сальватор» було вірно розраховано матеріальний збиток, вартість відновлювального ремонту та залишкову вартість автомобіля.

В квітні 2019 року позивачем було подано відзив на заперечення, в яких позивач зазначив, що 04.10.2013 року він отримав відповідь від ПрАТ «СТ «Іллічівське`на свою заяву, в якій було зазначено,що відповідно до звіту № 562 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «КІА», складеного ТОВ «Сальватор», ринкова вартість належного йому автомобіля до настання дорожньо-транспортної пригоди становить 92 004,00 грн., а вартість відновлювального ремонту автомобіля складає 99 053,41 грн. і перевищує вартість транспортного засобу до ДТП. 28.10.2013 року ПрАТ «СТ «Іллічівське» було перераховано позивачу суму в розмірі 36 194,00 грн. в рахунок виплати страхового відшкодування, визнавши автомобіль фізично знищеним. Вказує, що ринкова вартість автомобіля «КІА», д.н.з. НОМЕР_2 на момент дорожньо-транспортної пригоди, яка була визначена у звіті ТОВ «Сальватор», є заниженою, а вартість транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди, визначена звітом, взагалі не зазначена. Згідно з рахунком-фактурою № 15037 від 19.07.2013 року, виставленого ТОВ «Паритет Моторс-Сервіс», вартість запчастин та розхідних матеріалів, необхідних для відновлювального ремонту автомобіля «КІА», д.н.з. НОМЕР_2 та вартість ремонтних робіт по відновленню автомобіля разом складала 79 825,39 грн. станом 19.07.2013 року. Зазначає, що відповідно до висновку судової авто товарознавчої експертизи КНІДСЕ № 13420/14-54 від 17.11.2014 року, вартість матеріального збитку, завданого йому в результаті пошкодження автомобіля «КІА», д.н.з. НОМЕР_2 в ДТП, складала 146 591,58 грн. Відповідно до висновку комісійної судової авто товарознавчої експертизи експертів КНІДСЕ № 20939/15-54 від 12.03.2016 року, вартість матеріального збитку, завданого позивачу в результаті пошкодження автомобіля «КІА», д.н.з. НОМЕР_2 в ДТП, складала 225 206,39 грн. Вказує, що на даний час пошкоджений автомобіль «КІА», д.н.з. НОМЕР_2 не відновлений.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити з підстав, наведених у позові, надав пояснення, аналогічні викладеним в позові.

Представник відповідача ПАТ «СК «Іллічівське» в судове засідання повторно не з`явивився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причну неявки до суд не повідомив, заперечення (відзив) не подано.

Представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_5 , будучи повідомленим про час та місце розгляду справи відповідно до вимог закону, в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Суд, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, яким надана оцінка в їх сукупності, дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 , 21.06.2013 року о 15 год.10 хв., керуючи автомобілем «Шевролет», д.н.з. НОМЕР_1 , на перехресті вул. Набережно-Лугова - Оленівська в м. Києві, не надав дорогу автомобілю «КІА», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , який рухався в зустрічному напрямку, внаслідок чого відбулось зіткнення, що призвело до пошкодження транспортних засобів.

Постановою Подільського районного суду м. Києва від 15.07.2013 року, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу (справа № 758/8960/13-п).

За нормою частини четвертої ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

В силу положень ч. 6 ст. 82 ЦПК наявність винних дій ОСОБА_2 у настанні дорожньо-транспортної пригоди, що сталась 21.06.2013 року є доведеною, та не підлягає доказуванню.

Транспортний засіб марки «КІА CEEDA» д.н.з. НОМЕР_2 , належить на праві власності ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 .

Відповідно до полісу серії АЕ № 0608201 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, було забезпечено транспортний засіб марки «Chevrolet» д.н.з. НОМЕР_1 зі страховим лімітом за шкоду, заподіяну майну, у розмірі 50 000,0 грн., франшиза - 510,0 грн.

Відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Судом встановлено, що 25.06.2013 року позивач звернувся до ПрАТ «Страхове товариство «Іллічівське» із повідомленням про настання страхового випадку, 29.07.2013 року - із заявою про виплату страхового відшкодування.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до Звіту № 562 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «КІА CEEDA» д.н.з. НОМЕР_2 , від 15.07.2013 року, складеного ТОВ «Сальватор», матеріальний збиток, завданий власнику пошкодженого транспортного засобу «КІА CEEDA» д.н.з. НОМЕР_2 становить 92 004,00 грн.

04.10.2013 року на адресу позивача було направлено відповідь ПрАТ «СТ «Іллічівське» на заяву ОСОБА_1 , в якій зазначено, що згідно із звітом № 562 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «КІА CEEDA» д.н.з. НОМЕР_2 , складеного ТОВ «Сальватор», ринкова вартість пошкодженого автомобіля до настання дорожньо-транспортної пригоди становить 92 004,00 грн., а вартість відновлювального ремонту автомобіля складає 99 053,41 грн. і перевищує вартість транспортного засобу до ДТП.

28.10.2013 року ПрАТ «СТ «Іллічівське» було перераховано ОСОБА_1 36 194,00 грн. в рахунок виплати страхового відшкодування.

Відповідно до висновку експерта № 13420/14-54 за результатами проведення за ухвалою суду автотоварознавчої експертизи від 17.11.2014 року, складеного КНІДСЕ, ринкова вартість транспортного засобу «КІА CEEDA» д.н.з. НОМЕР_2 до настання дорожньо-транспортної пригоди становить 165 802,78 грн., вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля становить 140 466,20 грн., вартість матеріального збитку на дату оцінки, завданого позивачу, в результаті пошкодження автомобіля в ДТП становить 146 591,58 грн.

Згідно з висновком експертів № 20939/15-54 за результатами проведення за ухвалою комісійної судової авто товарознавчої експертизи від 12.03.2016 року, складеного Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз, ринкова вартість транспортного засобу «КІА CEEDA» д.н.з. НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 , до настання дорожньо-транспортної пригоди , яка сталася 21.06.2013 року становить 99 071,58 грн., вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «КІА CEEDA» д.н.з. НОМЕР_2 , після дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 21.06.2013 року, станом на 15.07.2013 року становить 96 766,74 грн., вартість транспортного засобу «КІА CEEDA» д.н.з. НОМЕР_2 , після дорожньо-транспортної пригоди, що сталась 21.06.2013 року, становить 53 910,70 грн., вартість матеріального збитку, завданого ОСОБА_1 , в результаті пошкодження автомобіля «КІА CEEDA» д.н.з. НОМЕР_2 , становить 225 206,39 грн.

Статтею 22 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до ч. 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно із вимогами ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За приписами ч.2 ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

При цьому, обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК України) відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду, якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК).

Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду.

Статтею 1194 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

У п. 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01 березня 2013 № 4 роз`яснюється про те, що, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Згідно із ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Визначаючи розмір шкоди, яка підлягає відшкодуванню позивачеві, суд виходить з висновку комісійної судової автотоварознавчої експертизи № 20939/15-54 від 12.03.2016 р., проведеної експертами Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, яким встановлено вартість матеріального збитку, завданого ОСОБА_1 як власнику транспортного засобу, в результаті пошкодження автомобіля «КІА CEEDA» д.н.з. НОМЕР_2 , - в розмірі 225 206,39 грн. У суду не має підстав ставити під сумнів даний висновок експертів, стороною відповідача на спростування встанволених даним висновком обставин не подано жодного документа на підтвердження іншого розміру шкоди, яка заподіяна позивачу пошкодженням його автомобіля. Тим самим, стороною відповідача не спростовані докази позивача. А відтак, суд не погоджується із письмовим клопотанням представника відповідача а ПрАТ «СТ «Іллічівське» про визнання даного доказу недопустимим, яке подаловось в листопаді 2016 р. ще попепердньому головуючому, а також із заперченнями представника відповідача ОСОБА_2 про неприйняття до уваги висноку експерта на підтвердження розміру заподіяної шкоди.

Як вбачається із заперечень представника відповідача ОСОБА_2 , сторона відповідача не заперечує проти стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача суми франшизі в розмірі 510,0 грн.

Таким чином, оцінюючи вказані факти в їх сукупності, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача ПрАТ «СТ «Іллічівське» на користь позивача відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 13 296,0 грн. (50 000,0 - 510,0 - 36 194,0) та з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 176 226,39 грн. ((225 206,39 - 36 194,0 - 13 296,0) + 510,0).

Сума, яка підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача, не є виходом суду за межі заявлених вимог та відповідає вимогам ст.5 ЦПК України.

Вказані обставини дають суду підстави дійти висновку, що позовні вимоги є обгрнутованими, заснованими на законі та знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду.

На основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи, під час розгляду справи позивачем понесені такі судові витрати: сплачено судовий збір в загальній сумі 1 253,2 (816,88 + 436,32); витрати на проведення судових експертиз в розмірі 5 655,0 грн. (2 583,0 + 3 072,0), а всього - 6 908,2 грн. При цьому, сума судового збору до задоволених вимог має становити 1 762,26 грн.

Отже, відповідно до ст.141 ЦПК України, з урахуванням принципу пропорційності до задоволених вимог, з відповідача ПрАТ «СТ «Іллічівське» - на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 132,96 грн.; з відповідача ОСОБА_2 - на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1 120,24 грн. та в дохід держави судовий збір в розмірі 509,06 грн.

Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України, з урахуванням принципу пропорційності до задоволених вимог, на користь позивача підлягає стягненню витрати по оплаті судових експертиз: з відповідача ПрАТ «СТ «Іллічівське» - в розмірі 424,13 грн., з відповідача ОСОБА_2 - в розмірі 5 230,87 грн.

На підставі викладеного, ст.ст. 12, 13, 15, 16, 22, 1166, 1187, 1194 ЦК України, керуючись ст.ст.4, 10, 12, 13, 76-80, 81, 89, 141, 258-259, 263, 264, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, п.9, 15.5 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України (2017 р.),-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Іллічівське», ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданою дорожньо-транспортною пригодою - задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Іллічівське» (місцезнаходження за адресою: 87500, Донецька область, м.Маріуполь, пр.Нікопольський, буд.54; ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_6 ) матеріальну шкоду в розмірі 13 296,00 грн. ( тринадцять тисяч двісті дев`яносто шість грн..коп. 00).

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_7 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_6 ) матеріальну шкоду в розмірі 176 226,39 грн. (сто сімдесят шість тисяч двісті двадцять шість грн. коп. 39).

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Іллічівське» (місцезнаходження за адресою: 87500, Донецька область, м.Маріуполь, пр.Нікопольський, буд.54; ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_6 ) судовий збір в розмірі 132,96 грн., витрати по оплаті судової експертизи в розмірі 424,13 грн., а всього - 557,09 грн. (п`ятсот п`ятдесят сім грн. 09 коп.).

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_7 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_6 ) судовий збір в розмірі 1 120,24 грн., витрати по оплаті судової експертизи в розмірі 5 230,87 грн., а всього - 6 351,11 грн. (шість тисяч триста п`ятдесят одна грн. 11 коп.).

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_7 ) в дохід держави судовий збір в розмірі 509,06 грн. (п`ятсот дев`ять грн. 06 коп.).

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Подільський районний суд м.Києва протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому копія повного судового рішення не була вручена в день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому копії повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н. М. Ларіонова