ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 537/1719/16-ц Номер провадження 22-ц/814/543/19Головуючий у 1-й інстанції Хіневич В.І. Доповідач ап. інст. Абрамов П. С.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого судді: Абрамова П.С.,

Суддів: Карпушина Г.Л., Хіль Л.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" про стягнення страхового відшкодування

за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_4 на рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 20 листопада 2018 року, ухвалене без участі сторін під головуванням судді Хіневича В.І., -

В С Т А Н О В И В:

короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції:

В березні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, у якому, уточнивши (збільшивши) позовні вимоги, просила стягнути з ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» страхове відшкодування в сумі 90848,62 гривні, пеню в розмірі 5793,04 гривень, інфляційні втрати у розмірі 18679,59 гривень, 3% річних за користування чужими коштами у розмірі 4650,92 гривні та витрати на проведення незалежної оцінки розміру матеріальних збитків у розмірі 1800 гривень, сплачений судовий збір у розмірі 1218,72 гривні.

Підстави позову вмотивовувала тим, що 06 червня 2014 року нею був укладений з відповідачем договір добровільного страхування водного транспорту НМ №30125. під час дії договору 08 листопада 2014 року відбувся страховий випадок, а саме: пошкодження моторного двигуна марки Mercury F60 EFI. Позивач виконала всі необхідні дії та подала всі необхідні документи для отримання страхового відшкодування.

21 листопада 2014 року за погодженням з представником відповідача, який повідомив їй, що у них немає можливості провести експертизу й запропонував знайти компетентну організацію, позивач звернулася до сервісного центру ПП «Парус М», яким складено технічний висновок, який у подальшому позивач надала страховій компанії.

08 січня 2015 року позивач на вимогу страхової компанії також надала всі необхідні документи згідно листа від 21 грудня 2014 року від ПрАТ «СК «ПЗУ Україна».

Як далі вказувала ОСОБА_2, 09 лютого 2015 року в порушення вимог п. 16.19 Договору страхування, їй було виплачено не погоджене з нею страхове відшкодування в сумі 13776,58 гривень, яке не відповідає розміру реальних збитків, оскільки згідно рахунку-фактури №09/02 від 09 лютого 2015 року, виданого сервісним центром ПП «Парус М» вартість ремонту визначено в сумі 111670,00 гривень.

На ї звернення із заявою про здійснення доплати страхового відшкодування, відповідачем було відмовлено. Позивач вважає, що дії відповідача є неправомірними і такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства України, оскільки ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» безпідставно, без огляду об'єкта оцінки, було застосовано коефіцієнт зносу у розмірі 59% згідно до висновку незалежного експерта до звіту № 189/14 з визначенням матеріального збитку. В той час як згідно з актом технічного огляду Сервісного центру ПП «Парус М» від 09 лютого 2015 року було встановлено, що знос двигуна становить лише 0,007 %. Звітом проведено оцінку двигуна Mercury F60 EFI 2010 року виготовлення, однак двигун, що належить позивачу виготовлений у 2012 році. Крім того, зазначає, що в спеціалізації оцінювачів ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які проводили оцінку, відсутній напрямок 1.5. «Оцінка судноплавних засобів», що є підставою для недійсності оцінки майна, проведеного ними. На доведення своїх позовних вимог, позивач надала суду Звіт від 05 травня 2016 року про оцінку розміру матеріального збитку складений Товарною біржею «Полтавська регіональна біржа нерухомості», на підставі укладеного позивачем договору, відповідно до якого вартість матеріального збитку складає 111593 грн.

Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука від 20 листопада 2018 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» про стягнення страхового відшкодування - відмовлено.

короткий зміст вимог апеляційної скарги :

З даним рішенням не погодилася позивач ОСОБА_2 та подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заявлені позовні вимоги в повному обсязі.

Апелянт вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з неправильним з'ясуванням обставин, які мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права, а викладені в ньому висновки такими, що не відповідають фактичним обставинам та матеріалам справи.

узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу :

Вказує на те, не відповідає фактичним обставинам справи висновок суду першої інстанції про те, що при проведенні оцінки ТБ «Полтавська регіональна біржа нерухомості» не оглядався об'єкт оцінки. Відповідно до даного Звіту від 05 травня 2016 року зазначено, що проводячи оцінку відповідно до договору від 21 квітня 2016 року, оцінювач спирався, серед іншого, на власні матеріали та обстеження. Також на сторінці 16 Звіту, у свідченнях оцінювача зазначено, що він стверджує факт особистого виконання інспекції об'єкта, що був предметом цього Звіту.

Апелянт вважає вірними висновки саме цього звіту. Зазначає про те, що розрахунки збитків проведені вірно, оцінювачем використано витратний підхід та метод калькуляції вартості відновлювального ремонту з урахуванням зносу.

узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи:

Відзив на апеляційну скаргу не надходив, що відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України не є перешкодою у перегляді рішення суду.

Перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, суд приходить до наступних висновків.

встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини:

Судом встановлено, що 06 червня 2014 року між сторонами по справі укладено Договір добровільного страхування водного транспорту НМ № 30125 від 06 червня 2014, відповідно до якого, було застраховано судно НОМЕР_1, 1980 року збудування, реєстраційний номер 3-962012, модель - Прогрес-4 та Додаткове обладнання двигун підвісний «Mercury F60» без номеру, 60 к. с., що вбачається з п. 4.10 Договору.

Згідно з п. 3 Договору, строк дії останнього складає з 07.06.2014 по 06.12.2014. Пунктами 4.3, 4.4, 4.5 Договору визначено, що вартість судна 60000,00 грн., вартість додаткового обладнання 90000, 00 грн., страхова сума (з урахуванням вартості судна та додаткового обладнання) 150000, 00 грн.

Згідно з п. 4.6 Договору, франшиза складає 5% та є безумовною, по кожному та будь-якому страховому випадку, від страхової суми, що вказана у пункті 4.5.

Як встановлено п. 4.1, 4.2 Договору, страхування надається на період навігації, та застрахованим випадком є: «з відповідальністю за загибель і пошкодження».

Відповідно до п. п. 8.1., 8.2. Договору, страховим ризиком є певна подія, на випадок настання якої проводиться страхування та яке має ознаки ймовірності та випадковості настання. Страховим випадком є передбачена договором подія, що відбулася протягом строку страхування за Договором страхування, з настанням якої виникає обов'язок Страхувальника здійснити виплату страхового відшкодування Страхувальнику або Вигодонабувачу.

Право власності ОСОБА_2 на застраховане майно підтверджується Судновим білетом серії СБ № 013226 виданим Державною інспекцією України з безпеки на морському та річковому транспорті, відповідно до якого позивач є власником самохідного моторного, прогулянкового судна «Прогрес 3» б/н, 1980 року побудови, бортовий реєстраційний номер НОМЕР_1, дата державної реєстрації 24 грудня 2013 рік, з підвісним мотором «Mercury F60» б/н; 60 к.с., судновий білет зареєстровано у Судновій книзі України серії СКУ № 036 запис 0401, й виданий 24.12.2013 року та технічним формуляром малого судна № 102-1-4319-13, регістровий номер 3-962012, відповідно до якого мається встановлена судом інформація щодо власності судна та мотора, та зазначено рік виготовлення двигуна «Mercury F60» зав. НОМЕР_2.

08 листопада 2014 року під час руху на застрахованому човні в акваторії річки Дніпро біля Крюківського мосту (м. Кременчук), позивач несподівано відчула сильний удар по корпусу човна та двигун припинив роботу. Результатом такого удару стало пошкодження застрахованого двигуна «Mercury F60 EFI».

Після настання страхового випадку ОСОБА_2 повідомила страхову компанію, подавши 10 листопада 2014 відповідну заяву про пошкодження застрахованого майна під час події, яка сталася 08 листопада 2014 року, що визнається відповідачем.

21 листопада 2014 року, сервісним центром «Mercury» ПП «Парус М», за зверненням позивача, було складено технічний висновок, відповідно до якого встановлено, що в результаті удару був пошкоджений редуктор. Повна вартість виконання ремонту складає 62100, 00 грн. Враховуючи, що вартість нового редуктора складає 40542 грн., відновлення працездатності двигуна шляхом проведення ремонту редуктора є економічно не доцільно. Вказаний висновок був наданий відповідачу.

Суб'єктом оціночної діяльності ФОП «ОСОБА_6.», на замовлення Страхової компанії /відповідача/, було надано Звіт на дату оцінки 08 листопада 2014 року за № 1891/14 з визначення вартості матеріального збитку човнового двигуна «Mercury F60 EFI». З наданого звіту вбачається, що дата огляду майна зазначена 11 листопада 2014 року, дата оцінки 08 листопада 2014 року. Даний звіт має силу тільки у тому випадку, якщо він наведений повністю та використовується в цілях та за призначенням, зазначених у Договорі та Висновках (п. 1.3.). В основу розрахунку ринкової вартості човнового двигуна Mercury F60 EFI покладено вартість двигуна 2010 року випуску.

Згідно з висновком наведеним у звіті (п. 6.2.) вартість матеріального збитку на дату оцінки 08 листопада 2014 року, складає 18072,22 грн. Визначена вартість об'єкта оцінки являється незалежним судженням Оцінювача. Рішення по прийняттю чи відхиленню результатів оцінки приймається Власником одноособово. Вартість матеріального збитку визнається дійсною до 07 лютого 2015 року. Відповідно до Сертифікату Фонду державного майна № 14892/13 від 18 липня 2013 року, виданого ОСОБА_8, останній дозволено напрям оцінки майна 1. Оцінка об'єктів у матеріальній формі, за спеціалізацією в межах: 1.1. Оцінка нерухомих речей (нерухомого майна, нерухомості), у тому числі земельних ділянок та майнових прав на них. 1.2. Оцінка машин і обладнання. 1.3. Оцінка колісних транспортних засобів. 1.7. Оцінка рухомих речей, крім таких, що належать до машин, обладнання, колісних транспортних засобів, літальних апаратів, судноплавних засобів, та тих, що становлять культурну цінність. Сертифікат діє до 18 липня 2016 року.

21 січня 2015 року, на підставі висновку, відповідачем був складений Страховий Акт № 141111.01, відповідно до якого загальний розмір страхового відшкодування по події становить 13873,02 грн.

Не погоджуючись з сумою сплаченого позивачу страхового відшкодування, ОСОБА_2 повторно звернулася до Сервісного центру Mercury ПП «Парус М», та останнім складено Акт технічного огляду від 09 лютого 2015 року за повторною заявкою позивача на проведення ремонту двигуна та для встановлення його фактичного зносу, відповідно до якого вартість ремонтних робіт складає 111670,00 грн., згідно наданого рахунку № 09/02 від 09 лютого 2015 року, та моторесурс двигуна складає 7(сім) годин, що складає 0,007% зносу двигуна. Двигун перебуває на стадії обкатки. Акт технічного огляду та рахунок № 09/02 від 09 лютого 2015 року мається в матеріалах справи й досліджений судом.

17 листопада 2015 року за вих. № 11-17 позивач направила на адресу ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» Листа з вимогою здійснити доплату суми страхового відшкодування в розмірі 90917,80 грн.

Листом за вих. № 7727-31 від 16 грудня 2015 року, відповідач відмовив ОСОБА_2 у виплаті доплати страхового відшкодування.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, місцевий суд виходив з того, що позивач не довела належним чином заявлені нею позовні вимоги, а наявні розбіжності щодо розміру матеріальних збитків, які містяться у наданих сторонами Звітах про оцінку, в ході судового провадження не вдалося усунути, в тому числі і в зв'язку з відчуженням позивачем пошкодженого двигуна

Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції:

Спірні правовідносини врегульовуються умовами договору, укладеного між сторонами, нормами Закону України «Про страхування» та нормами Цивільного кодексу України.

Стаття 20 ЗУ «Про страхування» встановлює обов'язки страховика, зокрема: при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або страхове відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом.

До обов'язків страхувальника ст. 21 ЗУ «Про страхування» відносить, серед інших, повідомити страховика про настання страхового випадку в строк, передбачений умовами страхування.

Умовами укладеного між сторонами Договору встановлено, що при настанні події Страхувальник зобов'язаний не пізніше 3 (трьох) робочих днів, враховуючи той день, коли йому стало відомо або мало стати відомим про випадок, який може бути визнаний як страховий відповідно до умов Договору у відношенні до застрахованого судна, письмово або іншим документальним способом (факсом, телеграмою тощо) сповістити про це Страховика та Вигодонабувача (п. п. 15.1.1. Договору). За письмовою вимогою Страховика надати йому письмово всю інформацію, яка необхідна для визначення причин та розміру завданих в результаті страхового випадку збитків(п. п. 15.1.6.) Зберегти судно до огляду Страховиком або його представником в стані, в якому воно знаходилося після страхового випадку, коли це доцільно з точки зору безпеки або призведе до зменшення розміру збитку, а також у випадку, коли з дати повідомлення Страхувальником Страховика про настання страхової події пройшло більше 14 діб (п. п. 15.1.7.).

Частина 1 ст. 25 ЗУ «Про страхування» встановлює, що здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Щодо розрахунку та умов виплати страхового відшкодування, Договором встановлено: виплата страхового відшкодування проводиться лише після встановлення факту страхового випадку. Страхувальник зобов'язаний надати страховику усі необхідні документи, в тому числі від відповідних компетентних органів, які підтверджують наявність страхового інтересу, настання причини та розмір збитку(п. п. 16.2.). Страхове відшкодування виплачується при частковому(аварійному) пошкодженні судна в розмірі відновлювальних витрат, що не перевищують страхову суму (п. п.16.3.2.). З суми відновлювальних витрат проводиться вирахування на знос частин, вузлів, агрегатів, деталей та матеріалів, що змінюються в процесі ремонту(п. п. 16.7.3).

Пункт 16.16 Договору, визначає перелік документів необхідних для підтвердження наявності страхового інтересу, настання причини, та розміру збитку та відповідного факту заподіяння збитку судна: до них відносяться документи(кошториси, рахунки, диспаша та ін.) ремонтних організацій, які залучалися до визначення розміру збитків та усунення наслідків страхового випадку, а також по загальній аварії за згодою страховика(п.п. 16.16.7); висновки експертних організацій, які залучалися до врегулювання страхового випадку, що складені згідно з законами чи звичаями того місця, де визначається збиток (п.п. 16.16.11.), та інші документи.

Згідно з п. 16.7. Договору страхування, розмір збитку визначається страховиком відповідно до даних огляду та умов визначених Договором та наданих страхувальником документів, що передбачені пунктом 16.16.

Згідно з п. 16.8. Договору, Страховик протягом 10 робочих днів після отримання всіх необхідних для оцінки збитку документів, приймає рішення про виплату та складає Страховий акт, або відмову у виплаті або повідомлення про відстрочку прийняття рішення.

Відповідно до п. 16.9 Договору, Страховик здійснює виплату страхового відшкодування в безготівковій формі на розрахунковий рахунок Страхувальника протягом 5 (п'яти) банківських днів з дня отримання Страховиком письмової згоди письмової згоди Страхувальника стосовно розміру страхового відшкодування.

У відповідності з вимогами ст.12 Цивільно процесуального Кодексу України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Як на підставу позову позивач посилається на неправомірність висновків Страхової компанії щодо розміру страхового відшкодування, які ґрунтуються на висновках звіту за № 1841/14, проведеного ФОП ОСОБА_6

Судом першої інстанції надана оцінка даному доказу у справі, внаслідок чого, суд дійшов висновку про його недопустимість, оскільки в основу розрахунку ринкової вартості човнового двигуна Mercury F60 EFI покладено вартість двигуна 2010 року випуску, у той час як у власності позивача перебував двигун 2012 року випуску, що підтверджується технічною документацією на нього.

Апеляційний суд погоджується з такими висновками місцевого суду. Підстави для переоцінки даного доказу відсутні.

Також з матеріалів справи вбачається, що в ході судового провадження з метою усунення розбіжностей, що містяться у наданих сторонами Звітах щодо визначення розміру матеріальних збитків, призначена судова товарознавча експертиза.

Згідно висновку експерта № 12503/16-54 від 19 травня 2017 року Київського науково-дослідного інституту судових експертиз вбачається, що «при огляді встановлено, що об'єкт дослідження на момент його візуального обстеження експертом перебуває у частково розібраному стані з відсутністю гвинтів. Елементи трансмісії демонтовані із передбачених конструкцією місць кріплення. За результатами візуального обстеження наданих на дослідження складових, встановлено, що вони мають значний знос у вигляді характерного візуально помітної виробітки посадочних місць, а також елементів кочення (підшипників). Слід зауважити, що представлені для візуального обстеження складові двигуна за своїми габаритними параметрами відповідають елементам трансмісії двигуна марки «Mercury», модель: «F60 EFI», однак в категоричній формі встановити їх приналежність саме до досліджуваного мотору, а також безпосереднє використання при його експлуатації експертним шляхом не є можливим. Як наслідок цього в повній мірі не можливо провести ідентифікацію об'єкта дослідження та його складових. Тому складання калькуляції відновлювального ремонту та визначення розміру матеріального збитку, фізичного зносу замінюваних складових і т.п. не є можливим».

За результатами призначення ухвалою суду від 19 лютого 2018 року повторної судової товарознавчої експертизи, проведення якої доручено експерту ТОВ «Бюро судових експертиз «Надія» Бугровій Н.К., експерт зазначає, що формування достовірних та об'єктивних висновків про вартість об'єкта дослідження можливо виключно в результаті дослідження експертом індивідуальних ознак та властивостей об'єкта дослідження. В зв'язку з неможливістю проведення якісної ідентифікації об'єкта дослідження, ідентифікаційних ознак-змін, що виникають при експлуатації чи ДТП: технічного стану, комплектності, технічної придатності, тощо досліджуваного човнового двигуна «Mercury F60 EFI» станом на час пошкодження та на час оцінки, а відтак, відсутність можливості і правильності застосувати під час проведення оцінки методичні підходи, методи та оціночні процедури з урахуванням поставлених перед експертом питань та обґрунтувати достовірність виконаної оцінки неможливо дати висновок експерта товарознавчого дослідження.

Суд вірно звернув увагу на те, що з наданого позивачем Звіту про оцінку розміру матеріального збитку від 05 травня 2016 року, проведеного ТБ «Полтавська регіональна біржа нерухомості», вбачається, що особистий огляд об'єкта оцінки оцінювачем Москаленко О. також, в порушення порядку, встановленому законом, не здійснювався, адже в основу оцінки покладені дані Акту технічного огляду від 09 лютого 2015 року Сервісного центру Mercury ПП «Парус М».

Оцінювачем зазначено, що вони особисто виконали інспекцію об'єкту, що був предметом цього Звіту (розділ Свідчення оцінювача, с. 16), однак, в досліджуваній частини звіту, в тому числі в розділі V «Опис об'єкту оцінки» відсутні будь які посилання про те, що огляд такого об'єкту здійснювався особисто оцінщиком, відсутня дата такого огляду натомість є лише посилання на вищезазначений Акт технічного огляду від 09 лютого 2015 року.

Аналізуючи висновки експерта № 12503/16-54 від 19 травня 2017 року Київського науково-дослідного інституту судових експертиз в сукупності з наданими позивачем доказами, суд обґрунтовано піддав сумніву відсоток зносу двигуна, який за переконанням ОСОБА_2 та згідно одного й того ж Акту технічного огляду від 09 лютого 2015 року Сервісного центру Mercury ПП «Парус М» складає 0,007%, вказавши на те, що судовий експерт КНДІСЕ констатує його значний знос та неможливість в повній мірі ідентифікувати об'єкт, в результаті його огляду.

Відповідно до вимог ч.1, 5, 6 ст. ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Доводи позивача про завдання йому шкоди у більшому, стверджуваному позивачем, розмірі не підтверджені належним та допустимими доказами.

Висновок місцевого суду про відмову в задоволенні позовних вимог ґрунтується на принципі верховенства права. Рішення суду є законним та обґрунтованим.

мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу:

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).,(Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року)

Докази та обставини, на які посилається позивач в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та враховані судом при вирішенні справи.

Незгода апелянта полягає виключно у оцінці судом наданих сторонами та здобутих в ході судового провадження доказів. Підстав для їх переоцінки апеляційним судом не встановлено.

У відповідності з вимогами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оцінка доказів у справі в тому числі звіту про оцінку розміру матеріального збитку від 05.05.2016 року, проведеного ТБ «Полтавська регіональна біржа нерухомості» місцевим судом проведена відповідно до вимог вказаної норми процесуального права. Місцевий суд вірно врахував пояснення сторін у справі щодо незгоди із висновками звітів та експертиз щодо коефіцієнту зносу двигуна, для з'ясування істини щодо розміру шкоди та вартості двигуна, вірно призначив у справі судову експертизу, оцінив усі надані сторонами докази і врахував той факт, що під час розгляду справи спірний двигун позивачем був відчужений, що унеможливило проведення експертизи.

Зокрема на час проведення експертизи Київським науково дослідним інститутом судових експертиз 19 травня 2017 року, (згідно ухвали суду від 14 липня 2016 року), встановлено, що надані на дослідження деталі двигуна мають значний знос, та неможливо провести їх ідентифікацію саме до спірного двигуна ( т. 2 а. с.90- 102) .

На час проведення повторної експертизи згідно ухвали суду від 19 лютого 2018 року представником позивача було повідомлено, що надати на дослідження спірний двигун не має можливості, оскільки спірний двигун було відчужено ( а. с. 165 т. 2), що призвело до неможливості з'ясувати як ступінь зносу двигуна, так і його вартість та розмір збитків.

За таких обставин доводи апеляційної скарги висновків місцевого суду не спростували.

чи були і ким порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси, за захистом яких особа звернулася до суду;

Позивачем у справі не доведено незаконність дій відповідача в частині невірного визначення та виплати розміру страхового відшкодування, та порушення його законних прав та інтересів.

висновки за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції;

Доводи апеляційної скарги висновків місцевого суду не спростували.

У відповідності з вимогами ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для зміни чи скасування Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 20 листопада 2018 року.

Підстави для зміни та розподілу судових витрат судом апеляційної інстанції не встановлено.

Оскільки ОСОБА_2 звільнена від сплати судового збору, судові витрати, пов'язані з розглядом справи в суді апеляційної інстанції скарги слід віднести за рахунок держави.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_4 - залишити без задоволення.

Рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 20 листопада 2018 року -залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, яким є Верховний Суд.

У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, строк на касаційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя : П.С. Абрамов

Судді: Г.Л. Карпушин Л.М. Хіль