Номер провадження: 22-ц/813/3527/19
Головуючий у першій інстанції Середа І. В.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.12.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого - Сєвєрової Є.С.,

суддів: Вадовської Л.М., Ващенко Л.Г.,

за участю секретаря - Маслова Р.Ю.,

учасники справи:

позивач за первісним позовом - ОСОБА_1

відповідач за первісним позовом - ОСОБА_2

третя особа - Служба у справах дітей Одеської міської ради

позивач за зустрічним позовом - ОСОБА_2

відповідач за зустрічним позовом - ОСОБА_1

третя особа - Служба у справах дітей Одеської міської ради

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 21 листопада 2018 року у складі судді Середи І.В.,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа-Територіальний відділ служби у справах дітей Одеської міськради у Суворовському районі, в якому просив розірвати договір про сплату аліментів на дитину, укладений між ними 24.09.2015, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, Гончаровою С.Ю. та зареєстрований в реєстрі під №611.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначив, що згідно з п.2 укладеного договору позивач взяв на себе зобов`язання сплачувати аліменти на утримання свого малолітнього сина ОСОБА_3 в розмірі 20 491,50 грн, що є еквівалентом 950 дол. США за курсом НБУ на той день, але не менше, ніж 20 000 грн, щомісячно, до досягнення сином повноліття, або досягнення ним 23 років у випадку продовження навчання. Дізнавшись про те, що відповідач порушує умови договору, позивач з 01.08.2016 перестав виплачувати кошти за договором та продовжив виплачувати кошти за рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 08.10.2012. Зокрема, згідно з п.4 договору сторони домовились, що при офіційному працевлаштуванні відповідача, виплата аліментів зменшується пропорційно 1/3 частки заробітної плати відповідача. Однак, відповідач офіційно працевлаштувавшись 01.12.2016 до ТОВ "ППЛ 33-35", не сповістила позивача про вказану обставину, що є порушенням умов договору. Також, позивач зазначає, що відповідно до п.7 договору аліменти на дитину є власністю ОСОБА_2 Одержувач, ОСОБА_2 зобов`язується одержувати аліменти та використовувати їх за цільовим призначенням, тобто виключно на утримання сина, ОСОБА_3 . Однак, в електронній переписці за 14.07.2016 відповідач вказав позивачу на те, що за кошти, які він сплачує в якості аліментів за договором живе вся сім`я відповідача, що складається з чотирьох осіб, а також, що зі вказаних коштів відповідач щомісяця витрачає на себе грошову суму, що еквівалентна 200 дол. США.

03.04.2018 відповідач подав до суду зустрічний позов до позивача про стягнення заборгованості по виплаті аліментів в розмірі 512 220,17 грн, з яких основана сума боргу 410 580,38 грн та пеня - 101 639,79 грн.

В обґрунтування зустрічного позову первісний відповідач зазначив, що позивач з 01.08.2016 перестав виконувати прийняті на себе зобов`язання щодо щомісячної виплати аліментів за договором про сплату аліментів на дитину від 24.09.2015, внаслідок чого станом на 01.03.2018 утворилася заборгованість в розмірі 410 580,38 грн. При цьому, оскільки позивач за первісним позовом ще в період шлюбу неналежним чином виконував свої обов`язки як батько, легковажно ставився до питань, пов`язаних із забезпеченням неповнолітнього сина, вона звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на дитину та на своє утримання. Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 8 жовтня 2012 року з ОСОБА_1 стягнуто на користь ОСОБА_2 : на утримання неповнолітнього сина 1/4 частини від усіх видів щомісячного заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 6 липня 2012 року та його до повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_1 ; на утримання ОСОБА_2 аліментів в розмірі 1/6 частини від усіх видів щомісячного доходу щомісячно, починаючи з 6 липня 2012 року і до досягнення неповнолітнім сином трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 . На початку осені 2015 року ОСОБА_1 сповістив ОСОБА_2 про те, що він бажає розірвати шлюб та піти з сім`ї, залишивши мешкати неповнолітнього сина з матір`ю. В зв`язку із цим ними, як чоловіком та дружиною, було досягнуто згоди щодо збільшення розміру аліментів на дитину. Так, перед пред`явленням ОСОБА_1 позовної заяви до суду про розірвання шлюбу сторони 24 вересня 2015 року уклали договір про сплату аліментів, який був посвідчений приватним нотаріусом ОМНО Гончаровою С.Ю., реєстр 611. Згідно п.2 укладеного договору ОСОБА_1 взяв на себе зобов`язання сплачувати аліменти на утримання свого неповнолітнього сина в розмірі 20 491,50 грн., що є еквівалентом 950 доларів США за курсом НБУ на той день, але не менше, ніж 20 000 грн., щомісячно, до досягнення сином повноліття, або досягнення ним 23 років у випадку продовження навчання. При цьому, сторони встановили, що у разі зміни (зменшення, збільшення) національної грошової одиниці України протягом строку дії цього договору платник зобов`язується виплачувати одержувачу аліменти у національній грошовій одиниці України, в гривні, в еквіваленті 950 доларів США. Згідно з п.3 договору аліменти повинні сплачуватися платником щомісячно, не пізніше 10 числа кожного місяця, у безготівковій формі, шляхом зарахування грошових коштів на банківську картку "Універсальна" № НОМЕР_1 , відкриту в ПриватБанку на ім`я ОСОБА_2 . Пунктом 4 договору передбачено, що при офіційному працевлаштуванні ОСОБА_2 виплата аліментів зменшується пропорційно 1/3 частки заробітної плати ОСОБА_2 . Працевлаштувалася ОСОБА_2 01.12.2016, що підтверджується відповідною довідкою з зазначенням розміру заробітної плати. Таким чином, починаючи з 10.10.2015 по 10.12.2016, ОСОБА_1 мав сплачувати ОСОБА_2 щомісячно до 10 числа кожного місяця в гривні грошові кошти в еквіваленті 950 доларів США, а з 11.01.2017 по теперішній час грошові кошти в еквіваленті 950 доларів США за вирахуванням 1/3 заробітної плати ОСОБА_2 . Однак, ОСОБА_1 неналежним чином виконує свої зобов`язання за вказаним договором, внаслідок чого станом на 10.03.2018 утворилася заборгованість в розмірі 410 580,38 грн. Крім того, пеня за несвоєчасне виконання вказаних зобов`язань складає 101 639,79 грн.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 21 листопада 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено, зустрічний позов задоволено.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить його змінити, скасувавши в частині задоволення зустрічного позову та задовольнити первісний позов.

Доводи викладені в апеляційній скарзі аналогічні доводам викладеним в позовній заяві ОСОБА_1 . Крім того, апелянт зазначив, що судом першої інстанції не взято до уваги той факт, що, не зважаючи на фактичні зміни матеріального стану відповідача, не було здійснено врегулювання вказаного питання в порядку п.4 договору, чим було порушено п.9 договору. Судом не взято до уваги рішення Суворовського районного суду м. Одеси у справі №1527/10549/12 від 08.10.2012. Однак, судом встановлено факт нецільового розподілення коштів. Судом встановлено, проте не взято до уваги те, що згідно з розрахунком по сплаті аліментів від 04.09.2017, зробленого державним виконавцем в рамках виконавчого провадження по примусовому виконанню рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 08.10.2012 про стягнення з позивача на користь відповідача аліментів існує переплата за виплатою аліментів у сумі 302 682,83 грн. Справу розглянуто без висновку Територіального відділу служби у справах дітей Одеської міськради у Суворовському районі.

03.06.2019 ОСОБА_2 подала до суду відзив, в якому просила залишити скаргу без задоволення.

Представник третьої особи та відповідач за первісним позовом в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. про причини неявки суд не повідомили, у зв`язку з чим суд вирішив розглянути справу за їх відсутністю.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача за первісним позовом, дослідивши доводи, наведенні в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Матеріали справи свідчать, що 01.08.2009 між сторонами укладено шлюб, від якого вони мають малолітнього сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В період шлюбу відповідачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на дитину та на її утримання.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 08.10.2012 з ОСОБА_1 стягнуто на користь ОСОБА_2 : на утримання неповнолітнього сина 1/4 частини від усіх видів щомісячного заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 6 липня 2012 року та до його повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_1 ; на утримання ОСОБА_2 аліменти в розмірі 1/6 частини від усіх видів щомісячного доходу щомісячно, починаючи з 6 липня 2012 року і до досягнення неповнолітнім сином трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 25.11.2015 шлюб між сторонами розірвано.

Малолітній син залишився проживати з матір`ю.

24.09.2015 сторони уклали договір про сплату аліментів, посвідчений приватним нотаріусом ОМНО Гончаровою С.Ю. та зареєстрований в реєстр за №611.

Згідно з п. 2 договору ОСОБА_1 взяв на себе зобов`язання сплачувати аліменти на утримання свого неповнолітнього сина в розмірі 20 491,50 грн., що є еквівалентом 950 доларів США за курсом НБУ на той день, але не менше ніж 20 000 грн., щомісячно, до досягнення сином повноліття, або досягнення ним 23 років у випадку продовження навчання.

Сторони також погодили, що у разі зміни (зменшення, збільшення) національної грошової одиниці України протягом строку дії цього договору платник зобов`язується виплачувати Одержувачу аліменти у національній грошовій одиниці України, в гривні, в еквіваленті 950 доларів США.

Згідно з п. 3 договору аліменти повинні сплачуватися платником щомісячно, не пізніше 10 числа кожного місяця, у безготівковій формі, шляхом зарахування грошових коштів на банківську картку, відкриту на ім`я ОСОБА_2 .

Пунктом 4 договору сторони погодили, що при офіційному працевлаштуванні ОСОБА_2 , виплата аліментів зменшується пропорційно 1/3 частки заробітної плати ОСОБА_2 .

Відповідно до п. 9 договору кожна сторона зобов`язується виконувати обов`язки, покладені на неї цим договором та сприяти другій стороні у виконанні її обов`язків. Сторона, що порушила зобов`язання за цим договором, повинна усунути ці порушення.

В обґрунтування підстав для розірвання договору про сплату аліментів позивач зазначає, що відповідач працевлаштувалася 01.12.2016, отже змінився її майновий стан, проте про вказану обставину позивача не було повідомлено. Відповідачка грошові кошти, сплачені в якості аліментів витрачає не за цільовим призначенням. Вказані обставини свідчать про порушення відповідачкою п.п.4,7 договору про сплату аліментів, наслідком цього має бути розірвання договору.

Проте, зі змісту умов договору про сплату аліментів не вбачається, що сторони передбачили обов`язковість повідомлення платника аліментів про працевлаштування ОСОБА_2 , чи будь-які строки такого повідомлення.

З договору слідує, що сторони узгодили, що у випадку працевлаштування відповідача розмір аліментів зменшується, а у разі непрацездатності, втрати роботи або відсутності доходу у платника, виплата аліментів здійснюється згідно чинного законодавства.

Отже, неповідомлення позивача про працевлаштування відповідача не є порушенням умов договору з боку відповідачки.

Щодо посилань скаржника про безпідставне витрачання відповідачкою грошових коштів, отриманих від позивача не на їх дитину, а на себе особисто та членів її сім`ї, суд зауважує, що між сторонами на час розірвання шлюбу було узгоджено факт того, що позивач забезпечуватиме свого сина та його матір, що включало в себе часткові грошові витрати на відповідачку до офіційного її працевлаштування.

Крім того, доводи про те, що відповідачка мешкає окрім свого сина, ще з кимось не підтверджені матеріалами справи. З Акту від 30.03.2018, складеного сусідами відповідачки вбачається, що неповнолітній ОСОБА_3 мешкає в квартирі з відповідачкою, має належні санітарно-гігієнічні умови, забезпечений особистим ліжком, столом, спортивним та ігровим місцем, забезпечений речами, іграшками, книгами, повноцінним харчуванням. З довідки ФОП ОСОБА_7 від 31.03.2018 вбачається, що малолітній ОСОБА_3 відвідує курси англійської мови.

Отже, висновок суду про відсутність підстав для розірвання договору між сторонами, відповідає встановленим обставинам і вимогам законодавства, а відтак висновок про відмову у задоволенні позову про розірвання договору є вірним.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

З матеріалів справи слідує, що 01.12.2016 ОСОБА_2 , працевлаштувалася, що підтверджується відповідною довідкою з зазначенням розміру заробітної плати, отже, за умовами договору з 10.10.2015 по 10.12.2016 ОСОБА_1 повинен сплачувати ОСОБА_2 аліменти щомісячно до 10 числа кожного місяця грошові кошти в гривнях в еквіваленті 950 доларів США, а з 11.01.2017 по теперішній час грошові кошти в еквіваленті 950 доларів США за вирахуванням 1/3 заробітної плати ОСОБА_2 .

З розрахунків платежів здійснених відповідачем вбачається, що за період з 10.12.2016 по 10.03.2018 у позивача перед відповідачкою утворилась заборгованість за договором по сплаті аліментів, яка становить 410 580,38 грн. Вказана заборгованість позивачем не спростована.

З огляду на зазначене, апеляційний суд вважає, що позовні вимоги в даній частині є доведеними, а тому підлягають задоволенню.

Разом із тим неможна погодитися з висновком суду в частині стягнення з відповідача пені, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Отже відповідальність у вигляді пені застосовується за умов наявності вини. Таке саме правило визначено і пунктом 13 договору, яким передбачено, що пеня сплачується в разі виникнення заборгованості по аліментах з вини батька.

Встановлено, що ОСОБА_1 припинив виплату аліментів за договором та здійснював сплату аліментів за рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 08.10.2012, оскільки між сторонами виник спір, тому за таких обставин ознак вини не вбачається.

Відповідно до розрахунку від 04.10.2017, здійсненого державним виконавцем по сплаті аліментів, присуджених за рішенням суду, у боржника станом на 01.10.2017 наявна переплата аліментів в сумі 366 506 грн.

З урахуванням вказаного, наявні підстави для скасування рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 21 листопада 2018 року в частині стягнення пені.

Доводи апелянта про те, що суд розглянув справу без висновку органу опіки та піклування не є підставою скасування рішення суду про відмову в задоволенні позову про розірвання договору про сплату аліментів, так як дана категорія спору не передбачає обов`язковості такого висновку. Служба у справах дітей Одеської міської ради у даній справі, як третя особа надала письмові пояснення.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 21 листопада 2018 року в частині стягнення пені за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення пені відмовити.

В решті рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складений 02.01.2020.

Головуючий:

Судді: