справа № 358/79/19 головуючий у суді І інстанції - Кириченко В.І.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

19 вересня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Фінагеєва В.О. (суддя-доповідач), Кашперської Т.Ц., Яворського М.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником ОСОБА_2 , на рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 17 травня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про звільнення від сплати аліментів, стягнення аліментів на утримання дітей, -

В С Т А Н О В И В:

У січні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом та просив зменшити розмір аліментів, стягнутих судовим наказом Кагарлицького районного суду Київської області від 27 грудня 2018 року у справі № 368/1762/18, шляхом звільнення ОСОБА_1 від сплати аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньки - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання заяви 11 грудня 2018 року і до досягнення донькою повноліття; стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньки - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання заяви до суду і до досягнення сином повноліття; відкликати судовий наказ Кагарлицького районного суду Київської області від 27 грудня 2018 року у справі № 368/1762/18.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 27 грудня 2018 року Кагарлицьким районним судом Київської області у справі № 368/162/18 видано судовий наказ, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання заяви 11 грудня 2018 року і до досягнення кожною дитиною повноліття. Рішенням Кагарлицького районного суду Київської області від 25 липня 2018 року розірвано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 . Дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишено на виховання та проживання з ОСОБА_3 . Однак, постановою Київського апеляційного суду від 22 листопада 2018 року рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 25 липня 2018 року в частині визначення місця проживання дітей скасовано та відмовлено відповідачу у задоволенні цієї частини позовних вимог. На даний час діти проживають разом з ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 та перебувають на його утриманні. Враховуючи, що син і дочка разом із відповідачем не проживають, тому остання не має жодного права на отримання від позивача аліментів на їх утримання.

Рішенням Кагарлицького районного суду Київської області від 17 травня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Звільнено ОСОБА_1 від сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які стягуються згідно судового наказу Кагарлицького районного суду Київської області від 27 грудня 2018 року на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньки - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання заяви 11 грудня 2018 року і до досягнення дітьми повноліття і продовжено стягувати за наказом аліменти на утримання дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_3 в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення донькою повноліття. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, починаючи з дня набрання законної сили рішенням суду і до досягнення сином повноліття. В решті позову про звільнення від сплати аліментів на користь дочки відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову та прийняти в цій частині нове рішення про задоволення позовних вимог.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач зазначає, що факт проживання доньки разом з ним відповідачем не заперечується. Крім того, відповідач не подавала позов про визначення місця проживання доньки. ОСОБА_5 не проживає разом з ОСОБА_3 , а, відтак, остання не має права на отримання від позивача аліментів на утримання доньки.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищезазначене, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 263 ЦПК Українисудове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції перевіряє справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено,що 27 грудня 2018 року Кагарлицьким районним судом Київської області у справі № 368/162/18 видано судовий наказ, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання заяви 11.12.2018 року і до досягнення кожною дитиною повноліття.

Рішенням Кагарлицького районного суду Київської області від 25 липня 2018 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 зареєстрований Жовтневою сільською радою Кагарлицького району Київської області від 14 квітня 2003 року а.з. №01 розірвано. Дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишено на виховання та проживання з ОСОБА_3 .

Постановою Київського апеляційного суду від 22 листопада 2018 року рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 25 липня 2018 року в частині визначення місяця проживання дітей скасовано та відмовлено ОСОБА_3 у задоволенні цієї частини позовних вимог.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову в частині, що стосується дитини ОСОБА_5 , суд першої інстанції виходив з того, що дитина не досягла десяти років і сторони не досягли згоди про місце проживання дочки, не подали позов про визначення місця проживання дитини. У зв`язку з цим, позивач не надав допустимих доказів, що дочка проживає разом з ним.

Апеляційний суд не може повністю погодитися з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК Українисудовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 просить зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього за судовим наказом шляхом звільнення від їх сплати, посилаючись, зокрема, на те, що дитина ОСОБА_5 проживає разом з ним. Позивач також просить відкликати судовий наказ.

У позовній заяві ОСОБА_1 посилається на ч. 7 ст. 170 ЦПК України та ст. 192 СК України.

Відповідно до ч. 7 ст. 170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.

Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У той же, ОСОБА_1 , заявляючи вимогу про зменшення розміру аліментів шляхом звільнення від їх сплати, фактично просить скасувати судовий наказ та звільнити його від сплати аліментів на утримання дочки. Однією з вимог позивача є також відкликання судового наказу.

Згідно з вимогами ст. 171 ЦПК України судовий наказ про стягнення аліментів може бути переглянуто лише за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.

Тобто, чинним законодавством передбачено лише такий спосіб захисту для боржника. А тому обставини, про які зазначає позивач, у даній справі, підлягають дослідженню під час розгляду заяви про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами, а не в межах позову про зменшення розміру аліментів.

У даному випадку позивачем обрано невірний спосіб захисту своїх прав та інтересів, а тому судовий наказ в оскаржуваній частині не може бути скасований у спосіб, заявлений позивачем.

У зв`язку з цим, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання доньки ОСОБА_5 і позов в цій частині не підлягає задоволенню.

Суд першої інстанції, відмовляючи ОСОБА_1 у задоволенні позовним вимог, що стосуються дитини ОСОБА_5 ,виходив із невірних мотивів.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно з вимогами ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, порушення норм процесуального права. Порушення норм процесуального права може бути підставою для зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог було оскаржено ОСОБА_3 , однак, апеляційну скаргу було повернуто відповідачу у зв`язку з невиконанням вимог ухвали апеляційного суду про залишення апеляційної скарги без руху. Отже, рішення суду в цій частині апеляційним судом не переглядалося.

На підставі викладеного та керуючись статтями 374, 376, 381, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , задовольнити частково.

Рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 17 травня 2019 року в частині відмови у задоволенні позову змінити у мотивувальній частині, виклавши її в редакції цієї постанови.

В іншій частині рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 17 травня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених частиною 3 статті 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Повне судове рішення складено 20 вересня 2019 року.

Судді Фінагеєв В.О.

Кашперська Т.Ц.

Яворський М.А.