АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/358/19Головуючий по 1 інстанції - Тептюк Є.П.
Категорія: на ухвалу Доповідач в апеляційній інстанції - Бородійчук В.Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2019 року Апеляційний суд Черкаської області в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого Бородійчука В.Г.

суддів Василенко Л.І., Нерушак Л.В.

секретаря Анкудінова О.І.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Черкаського районного суду Черкаської області від 28 грудня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання домоволодіння, земельної ділянки автомобіля об'єктами спільної сумісної власності подружжя, визначення частки у спільній сумісній власності та визнання права власності на 1/2 частину автомобіля зі стягненням грошової компенсації.

Вивчивши матеріали справи, Апеляційний суд, -

в с т а н о в и в :

04 грудня 2018 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про визнання домоволодіння, земельної ділянки автомобіля об'єктами спільної сумісної власності подружжя, визначення частки у спільній сумісній власності та визнання права власності на 1/2 частину автомобіля зі стягненням грошової компенсації.

Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 05 грудня 2018 року позовну заяву ОСОБА_3 залишено без руху, оскільки вона не відповідала вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 28 грудня 2018 року позовну заяву ОСОБА_3 повернуто позивачу.

Не погоджуючись із постановленою ухвалою суду, ОСОБА_3 оскаржила її до суду апеляційної інстанції.

В обґрунтування вимог апеляційної інстанції ОСОБА_3 зазначила, що Черкаським районним судом її апеляційна скарга була залишена без руху з підстав ненадання в повному об'ємі доказів, а саме: не вказана вартість домоволодіння та земельної ділянки; не надано правовстановлюючих документів на нерухоме та рухоме майно; не надано відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, про вжиття заходів забезпечення доказів, позову; не надано попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які поніс і які очікував понести у зв'язку з розглядом справи та не надано підтверджень, що позивачем не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав. Ухвалою суду від 28 грудня 2018 року її апеляційна скарга була повернута позивачеві з підстав невиконання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху. Вважає, що суд безпідставно повернув її позовну заяву, оскільки згідно квитанції № 25086389-1 від 22 грудня 2018 року нею був доплачений судовий збір за подачу позовної заяви та відповідно до супровідного листа від 23 грудня 2018 року було надано суду позовну заяву з додатками в новій редакції та зазначено, що надання ряду підтверджуючих правовстановлюючих документів на момент подачі позову неможливе, оскільки оригінали таких документів знаходяться у відповідача. Також вказано, що представник ОСОБА_3 - ОСОБА_5 знаходилась в період з 14 грудня 2018 року перебувала на лікарняному та здійснювала поховання сина, в зв'язку з його передчасною смертю. (Факт хвороби представника та смерті її сина підтверджується доданими довідками сімейного лікаря та свідоцтва про смерть). Тому, вважає, що районний суд передчасно визнав її позовну заяву неподаною та незаконно повернув її позивачу, оскільки всі недоліки, що були зазначені в ухвалі від 05 грудня 2018 року нею усунуто, а ті докази, що надані не були могли бути витребувані судом в ході підготовчого засідання у інших сторін по справі, так як позивач була позбавлена можливості їх надати суду з-підстав відсутності в неї таких доказів, про що нею було зазначено в позовній заяві з додатками в новій редакції. Просила ухвалу Черкаського районного суду Черкаської області від 28 грудня 2018 року як незаконну та направити справу до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження.

У відзиві, що надійшов на апеляційну скаргу ОСОБА_3 від ОСОБА_4, останній вказав, що ухвала районного суду є законною, а доводи апеляційної скарги необґрунтовані, а тому підстав для їх задоволення немає. Вказав, що районний суд правомірно залишив позовну заяву ОСОБА_3 без руху, оскільки вона не відповідала встановленим вимогам закону і оскільки позивач не виконала вказівки суду, тому її позовна заява була правильно повернута позивачу. Просив залишити ухвалу суду без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідно до п. 8 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

У відповідності до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

З матеріалів справи вбачається, що 04 грудня 2018 року ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_4 про визнання домоволодіння, земельної ділянки автомобіля об'єктами спільної сумісної власності подружжя, визначення частки у спільній сумісній власності та визнання права власності на 1/2 частину автомобіля зі стягненням грошової компенсації.

Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 05 грудня 2019 року (а.с. 9-11) вищевказану позовну заяву залишено без руху.

Залишаючи позовну заяву ОСОБА_3 без руху, суд першої інстанції виходив з того, що вона неналежно оформлена та не відповідає вимогам визначених у статтях 175, 177 ЦПК України, зокрема у позовній заяві відсутня наступна інформація: не вказана вартість домоволодіння та земельної ділянки; не надано правовстановлюючих документів на нерухоме та рухоме майно; не надано відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, про вжиття заходів забезпечення доказів, позову; не надано попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які поніс і які очікував понести у зв'язку з розглядом справи та не надано підтверджень, що позивачем не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав. Крім того, в ухвалі суду зазначено, що судовий збір був сплачений позивачкою не в повному обсязі.

27 грудня 2018 року на виконання вимог ухвали без руху від 05 грудня 2018 року ОСОБА_3 надала суду позовну заяву в новій редакції та долучила до позовної заяви квитанцію про доплату судового збору (а.с. 18-24).

Ухвалою суду від 28 грудня 2018 року позовну заяву повернуто позивачу у зв'язку з не усуненням недоліків позовної заяви.

Апеляційний суд не може погодитися з таким висновком суду.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, і 177 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з ч. 3 ст. 185 ЦПК України у разі, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Як вбачається із супровідного листа (а.с. 18) ОСОБА_3 надала суду квитанцію № 25086389-1 від 22 грудня 2018 року, згідно якої нею був доплачений судовий збір за подачу позовної заяви та було надано суду позовну заяву з додатками в новій редакції із зазначенням того, що надання ряду підтверджуючих правовстановлюючих документів на момент подачі позову неможливе, оскільки оригінали таких документів знаходяться у відповідача, тому в ході розгляду справи суд може витребувати їх для вмотивованого розгляду справи.

Згідно роз'яснень Пленуму ВСУ, наведених в п. 7 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, а тому суд не вправі через неподання доказів залишити заяву без руху та повертати заявнику.

Суд першої інстанції при постановленні ухвали від 28 грудня 2018 року вказане до уваги не взяв та передчасно дійшов до висновку, що позовна заява ОСОБА_3 підлягає поверненню.

Згідно зі статтею 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу.

У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства. Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Судові процедури повинні бути справедливими, тому особа не може бути безпідставно позбавлена на захист свого порушеного права, оскільки це буде порушенням права, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на справедливий суд.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги про те, що ухвала суду першої інстанції про повернення позовної заяви не ґрунтується на вимогах закону є обґрунтованими.

Відповідно до вимог п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК україни суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Підстави для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, зазначені в ст. 379 ЦПК України, однією з яких є порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що ухвала суду від 28 грудня 2018 року про повернення позовної заяви ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання домоволодіння, земельної ділянки автомобіля об'єктами спільної сумісної власності подружжя, визначення частки у спільній сумісній власності та визнання права власності на 1/2 частину автомобіля зі стягненням грошової компенсації постановлена з порушенням норм процесуального права, а відтак підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, Апеляційний суд Черкаської області, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Черкаського районного суду Черкаської області від 28 грудня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання домоволодіння, земельної ділянки автомобіля об'єктами спільної сумісної власності подружжя, визначення частки у спільній сумісній власності та визнання права власності на 1/2 частину автомобіля зі стягненням грошової компенсації скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.

Головуючий -

Судді -

Повний текст постанови виготовлено 19 лютого 2019 року.