Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

01 жовтня 2019 року

м. Одеса

Справа №521/10954/19

Провадження № 2/521/3549/19

Малиновський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого - судді Гуревського В.К.

за секретаря - Ардаковська А.О.,

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1

Відповідач - Малиновська районна адміністрація Одеська міська рада

Представник - Майдебура Юлія Володимирівна

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одеси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради про визнання договору купівлі-продажу дійсним,-

в с т а н о в и в:

До Малиновського районного суду м. Одеси звернувся з позовом ОСОБА_1 до Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради визнати договір № Н/98-0321, купівлі-продажу нерухомого майна від 12 травня 1998 року, Одеської універсальної товарної біржі «Центр», підсобного приміщення загальною площею 37,7 кв. м. (складається з 3-х нежитлових приміщень та коридору), розташованого в дворі будинку АДРЕСА_1 (зареєстрований 22 березня 1999 року в реєстровій книзі 6неж на сторінці 88, р. №303, Одеського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості) дійсним, посилаючись на обґрунтування своїх вимог на такі обставини.

Правочин оформлявся на Одеській універсальній товарній біржі «Центр» 12 травня 1998 року, був укладений між сторонами, всіх істотних умов угоди дотримано. На сьогоднішній момент позивач проживає в спірній квартирі, сплачує комунальні послуги. Враховуючи, що сторони виконали свої обов`язки за договором, позивач просить визнати у судовому порядку правочин дійсним. В позасудовому порядку позивач не може вирішите це питання.

Позивач надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю та на позовних вимогах наполягав у повному обсязі.

Представник відповідача надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю та прийняти рішення у відповідності до діючого законодавства України.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позову. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі представлених сторонами письмових доказів.

ОСОБА_3 , з однієї сторони, та Іллічівська районна адміністрація м. Одеси (зараз - Малиновська районна адміністрація Одеської міської ради, з другої сторони, уклали договір № Н/98-0321, купівлі-продажу нерухомого майна - підсобного приміщення загальною площею 37,7 кв. м. (складається з 3-х нежитлових приміщень та коридору), розташованого в дворі будинку АДРЕСА_1 , що укладений 12 травня 1998 року, Одеській універсальній товарній біржі «Центр».

Вищевказане підсобне приміщення складається з 3-х нежитлових приміщень та коридору, та належала Іллічівській районній адміністрації м. Одеси на підставі рішення виконкому Іллічівської райради депутатів трудящих м. Одеси від 06 вересня 1948 року №512, зареєстрованого Одеським МБТІ 17 травня 1949 року під №303 стор. 62 кн. 8 м/с (дублікат реєстраційного посвідчення видано 12 березня 1998 року). Відчуження підсобного приміщення здійснювалось на підставі Розпорядження Іллічівської райадміністрації м. Одеси від 04 лютого 1998 року №142.

Підтвердженням наміру сторін, досягнення домовленості щодо усіх істотних умов договору, а також змісту умов домовленості про передачу права власності на спірну квартиру є договір купівлі-продажу №Н/98-0321 від 12 травня 1998 року, укладений на Одеській універсальній товарній біржі «Центр», без наступного нотаріального посвідчення договору.

Після укладення зазначеного договору сторони повністю виконали всі його умови. Факт передачі покупної ціни продавцями від покупця, підтверджується пунктом 6 умов зазначеного договору №Н/98-0321, зареєстрованого на Одеській універсальній товарній біржі «Центр», відповідно до якого продавцями отримана сума за відчужуване приміщення.

Підтвердженням виконання сторонами договору є видача покупцям екземпляру договору, другий екземпляр залишений на збереження на біржі. Оскільки сторонам виданий один екземпляр зазначеного договору купівлі-продажу нерухомого майна - спірного приміщення, що зареєстрований в КП «ОМБТІ та РОН» і наданий суду, спірне приміщення продавцями передана покупцю, суд вважає, що до покупця перейшло право власності на спірне приміщення. До укладання зазначеного договору купівлі-продажу нерухомого майна це приміщення належало на праві власності відповідачу, тому згідно ст. 225 ЦК УРСР відповідач, як власники майна, вправі був здійснювати її відчуження.

Позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем після смерті своє матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , на спадкове майно, але йому в прийнятті спадщини було відмовлено, тому що договір купівлі-продажу був укладений на біржі, про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 від 13 грудня 2018 року, запис №12945, свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 від 20 липня 1977 року, запис №1355, довідка про зняття з реєстрації місця проживання особи від 22 березня 2019 року, лист приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Нестеренко Ольги Леонідівни від 30 травня 2019 року за №135/02-14.

Враховуючи те, що правовідносини між сторонами виникли під час дії Цивільного кодексу України 1963 року, тому мають регулюватися саме його нормами.

Відповідно до ст. 153 ЦК Української РСР 1963 року договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах.

За положеннями ст. 227 ЦК Української РСР 1963 року, договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (ст. 47 цього Кодексу).

Разом з тим, згідно ст. 15 Закону України «Про товарні біржі» № 1957 XII від 10 грудня 1991 року в редакції, яка діяла на час укладання договору купівлі-продажу в 1998 році, угоди, зареєстровані на біржі, не підлягали нотаріальному посвідченню. Угода вважалась укладеною з моменту її реєстрації на біржі.

Відповідно до ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР, якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, яка потребує нотаріального посвідчення, а інша сторона ухиляється від нотаріального посвідчення угоди, суд вправі за вимогою виконавчої сторони визнати угоду дійсною. В цьому разі подальше нотаріальне посвідчення угоди не потребується.

Згідно із ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

В теперішній час позивач має прийняти в спадщину належне майно, але нотаріально посвідчити зазначений договір, укладений на біржі, позивач не має можливість, оскільки одна із сторін правочину померла та відповідач ухиляється від його нотаріального посвідчення.

Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Судом встановлено, що з підстав недодержання вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину нікчемними є тільки правочини, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов`язковому нотаріальному посвідченню. У зв`язку з недодержанням вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину договір може бути визнано дійсним лише з підстав, встановлених статтями 218 та 220 ЦК України.

У зв`язку з тим, що в судовому засіданні встановлений факт смерті однією із сторін правочину та ухилення відповідача від нотаріального посвідчення угоди, і така можливість фактично втрачена, правочин підлягав державній реєстрації і така реєстрація була проведена, враховуючи неможливість вирішення цього питання в іншому порядку, ніж судовому, суд приходить до висновку про необхідність захисту прав позивача шляхом задоволення позову.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов`язання в натурі. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 16, 220, 334, 640 ЦК України, ст. ст. 47, 153 ЦК Української РСР (1963 р.), ст. ст. 13, 141, 263, 265, 267, 268, 272, 280 - 284, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України ЦПК України, СУД -

В И Р І Ш И В

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , реєстр. № НОМЕР_3 ) до Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради (місцезнаходження: 67078, м. Одеса, вул. Генерала Петрова, буд. 22) про визнання договору купівлі-продажу дійсним - задовольнити.

Визнати договір № Н /98-0321, купівлі-продажу нерухомого майна - підсобного приміщення загальною площею 37,7 кв. м. (складається з 3-х нежитлових приміщень та коридору), розташованого в дворі будинку АДРЕСА_1 укладений 12 травня 1998 року на Одеській універсальній товарній біржі «Центр», між Іллічівською районною адміністрацією м. Одеси (зараз - Малиновська районна адміністрація Одеської міської ради, з однієї сторони, та ОСОБА_3 , з другої сторони, - дійсним.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного судового рішення.

Рішення суду у повному обсязі складено 01 жовтня 2019 року.

СУДДЯ Гуревський В.К.