Справа № 523/1957/19
Провадження №2-о/523/119/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" лютого 2019 р. м. Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси, в колегіальному складі:

головуючого судді Дяченко В.Г.,

присяжні: Щельнікової О.О.

Ярошик В.В.

за участю секретаря судового засідання - Правди Н.А.

прокурора - Пендей А.В.

представника заявника - ОСОБА_3

лікаря психіатра - ОСОБА_4

у присутності особи, щодо якої вирішується питання про надання психіатричної допомоги у примусовому порядку - ОСОБА_5

законного представника - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою головного лікаря комунального некомерційного підприємства «Одеський обласний медичний центр психічного здоровя» Одеської обласної ради про госпіталізацію у примусовому порядку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1, -

ВСТАНОВИВ

06.02.2019р. КНП «Одеський обласний медичний центр психічного здоров'я» ООР звернулось до суду із заявою про надання психіатричної допомоги у примусовому порядку ОСОБА_5 посилаючись на те, що останній 29.01.2019 року о 10год. 20хв. був госпіталізований до їх установи. Під час огляду хворого комісією був поставлений діагноз: «Шизофренія, маячна форма, епізодичний тип течії зі стійким дефектом, агресивна поведінка. F20.02 за МКХ-10.». На думку заявника ОСОБА_5 в силу свого психічного захворювання представляє небезпеку для себе та оточуючих. Дані обставини стали підставою для звернення до суду.

Представник КНП «Одеський обласний медичний центр психічного здоров'я» ООР, підтримав внесену до суду заяву, просив задовольнити її.

Прокурор вважав, що ОСОБА_5 слід госпіталізувати в примусовому порядку.

ОСОБА_5, який в судовому засіданні на питання судді не реагував, відповідав не по питанню.

Законний представник ОСОБА_6, вважає за доцільне госпіталізацію її племінника, пояснила, що дома ОСОБА_5 підтримуючу терапію не приймає, до райпсихіатра не ходить, що приводить до загострення захворювання, виникненню агресії до оточуючих, в першу чергу до неї, декілька разів ударив її, уходить з дому та відмовляється приймати їжу.

Вивчиши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 30 березня 2011 року ОСОБА_5 визнаний недієздатним, опікуном над ним призначена ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3.

ОСОБА_5 є інвалідом другої групи за психіатричним захворюванням безстроково.

29.01.2019 року був госпіталізований до КНП «Одеський обласний медичний центр психічного здоров'я» ООР.

Згідно висновку комісії лікарів - психіатрів КНП «Одеський обласний медичний центр психічного здоров'я» ООР від 30.01.2019р., ОСОБА_5 неодноразово знаходився на стаціонарному лікуванні в КНП «ООМЦПЗ» OOP з діагнозом: «Шизофренія, маячна форма. Безперервний тип течії».

Дома підтримуючу терапію не приймає, до райпсихіатра не ходить, що приводить до загострення захворювання, виникненню агресії до оточуючих, в першу чергу до опікуна. Критика захворювання та поведінки відсутня.

Діагноз: Шизофренія, маячна форма, епізодичний тип течії зі стійким дефектом, агресивна поведінка.

Внаслідок своєї психічної хвороби являє безпосередню небезпеку для оточуючих.

Вирішуючи питання щодо розгляду заяви, суд виходить з наступного обґрунтування.

Так, згідно статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до статті 3 Конституції України людина її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Частина друга статті 28 Конституції України визначає, що жодна людина без її вільної згоди не може бути піддана медичним, науковим чи іншим дослідам.

Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно статті 3 Закону України «Про психіатричну допомогу» кожна особа вважається такою, яка не має психічного розладу доки наявність такого розладу не буде встановлена на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про психіатричну допомогу» психіатрична допомога надається на основі принципів законності, гуманності, додержання прав людини і громадянина, добровільності та відповідно до сучасного рівня наукових знань, необхідності й достатності заходів лікування з мінімальними соціально - правовими обмеженнями.

Відповідно до частин першої та четвертої ст.11 Закону України «Про психіатричну допомогу» психіатричний огляд проводиться з метою з'ясування: наявності чи відсутності в особи психічного розладу, потреби в наданні їй психіатричної допомоги, а також для вирішення питання про вид такої допомоги та порядок її надання. Рішення про проведення психіатричного огляду особи без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника приймається лікарем - психіатром за заявою, яка містить відомості, що дають достатні підстави для такого огляду. Із заявою можуть звернутись родичі особи, яка підлягає психіатричному огляду, лікар, який має будь - яку медичну спеціальність, інші особи.

Статтею 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» встановлені вичерпні підстави примусової госпіталізації особи до психіатричного закладу.

Так, особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливо лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона:

- вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих;

- неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Інших правових підстав для примусової госпіталізації особи до психіатричного закладу законодавцем не передбачено.

Європейський Суд з прав людини у справі Winterwerpv. The Netherlands, від 24 жовтня 1979, SeriesAno. 33, S:37 висловив свою позицію, зазначивши, що для того щоб були дотримані вимоги законності позбавлення свободи в сенсі ст. 5 S: 1 (е) Конвенції, повинні бути дотримані три основних принципи:

по - перше, госпіталізована особа має бути визнана з точки зору об'єктивних медичних показників такою, що страждає на психічне захворювання, за виключенням невідкладної психіатричної допомоги;

по-друге, захворювання має бути такого ступеню, щоб вимагати недобровільної госпіталізації;

по - третє, захворювання повинно продовжуватись на протязі періоду госпіталізації.

Встановлені в судовому засіданні обставини вказують, що ОСОБА_5 належною комісією був поставлений діагноз стійкого тяжкого психічного захворювання, в силу якого він виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для оточуючих, тобто виявлена у ОСОБА_5 хвороба є такого ступеню, що вимагає його госпіталізації. Відтак, суд вважає, що ОСОБА_5 необхідно надати психіатричну допомогу у примусовому порядку в умовах стаціонару для проходження курсу лікування.

Згідно пункту 7 частини першої статті 430 ЦПК України , суд допускає негайне виконання рішення суду.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.2,14,22 Закони України «Про психіатричну допомогу» від 22.02.2000р., ст.ст. 339-342 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Заяву головного лікаря комунального некомерційного підприємства «Одеський обласний медичний центр психічного здоров'я» Одеської обласної ради про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 - задовольнити.

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1, госпіталізувати у примусовому порядку до комунального некомерційного підприємства "Одеський обласний медичний центр психічного здоров'я" Одеської обласної ради для проходження курсу лікування, строком не більше 6 місяців.

Допустити негайне виконання рішення.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області через Суворовський районний суд м. Одеси суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення, (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Повний текст рішення складено 15.02.2019 року.

Суддя: В. Г. Дяченко

Присяжні: О.О. Щельнікова

В.В. Ярошик