17.09.2019 Єдиний унікальний номер 205/560/19
Єдиний унікальний номер судової справи: 205/560/2019
Номер провадження: 2/205/959/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2019 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Мовчан Д.В.

при секретарі Волкобоєвої А.О.

за участю: представника позивача Бровко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», Приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Якуба Олени Анатоліївни, Державної організації (установи, закладу) «Фонд гарантування вкладів фізичних осіб», про визнання припиненим договору іпотеки та зняття заборон на відчуження нерухомого майна,-

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

ОСОБА_1 (далі Позивач) звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», Приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Якуба Олени Анатоліївни, Державної організації (установи, закладу) «Фонд гарантування вкладів фізичних осіб», про визнання припиненим договору іпотеки та зняття заборон на відчуження нерухомого майна.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 17.09.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання споживчого кредиту № (далі Споживчий кредит), за умови якого банк надав позичальнику кредитні кошти у сумі 100 000 доларів США 00 центів з кінцевим терміном повернення 17.09.2014 року та з оплатою 11,50 % річних за користування кредитом.

В забезпечення виконання зобов`язань за споживчим кредитом, між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 , 17.09.2007 року було укладено Договір іпотеки № 0/1 (далі Договір іпотеки), предметом якого є 87/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1 , що належить позивачу на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 07.09.2007 року Виконавчим комітетом Ленінської районної у місті ради м. Дніпропетровська.

На підставі рішення Загальних зборів акціонерів від 27.10.2009 року АКІБ «УкрСиббанк» змінило назву на ПАТ «УкрСиббанк». Таким чином, ПАТ «УкрСиббанк» свої зобов`язання здійснило, кредит надали позивачу. 08.12.2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта банк» було укладено Договір купівлі продажу прав вимоги за кредитами.

Далі позивач зазначає, що оскільки вона добровільно здійснювати погашення заборгованості не бажала, через значне коливання курсу, ПАТ «Дельта банк» змушено було звернутися до суду і просити суд в рахунок погашення заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту № від 17.09.2007 року у розмірі 128 728 доларів США 69 центів, що за курсом НБУ складає 1 028 928 грн. 42 коп. звернути стягнення на предмет іпотеки, що належить на праві власності ОСОБА_1 , шляхом продажу на прилюдних торгах з визначенням початкової ціни на рівні не нижчому за звичайну ціну на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Однак, рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 14.12.2016 року у задоволені позовних вимог ПАТ «Дельта банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту № від 17.09.2007 року у розмірі 128 728 доларів США 69 центів, що належить на праві власності ОСОБА_1 , а саме домоволодіння АДРЕСА_1 , було відмовлено, у зв`язку зі спливом позовної давності. Відповідне рішення суду набрало чинності 27.12.2016 року та не було скасовано.

Таким чином, позивач вважає, що строк повного виконання зобов`язання за Договором про надання споживчого кредиту № від 17.09.2007 року для неї, ОСОБА_1 , настав 08.01.2010 року, на момент винесення рішення по справі ПАТ «Дельта банк» пропустив, передбачений законом трирічний строк позовної давності для звернення до суду з позовом для захисту своїх прав, зокрема, шляхом стягнення заборгованості або звернення стягнення за іпотечне майно, який сплив 08.01.2013 року, оскільки з даним позовом звернувся до суду 06.05.2014 року.

Позивач зазначає, що рішення суду від 14.12.2016 року по справі № 205/3712/14-ц вступило в силу 27.12.2016 року, тож відповідач -1 мав достатньо часу аби зняти заборону визначеною іпотекою. Однак, на день подання позивачем позову до суду, відповіді від відповідача не надійшло, відомості щодо домоволодіння АДРЕСА_1 , з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна про обтяження та Державного реєстру іпотеки не виключені, що стало підставою для звернення позивача до суду.

У зв`язку з вищевикладеним, з урахуванням уточнених позовних вимог, позивач просить суд визнати припиненим Договір іпотеки № 0/1 від 17.09.2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Якуба Оленою Анатоліївною, за реєстровим № 5520, укладений між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк», зняти заборону на відчуження нерухомого майна ОСОБА_1 , а саме домоволодіння: АДРЕСА_2 / АДРЕСА_3 частини, реєстраційний номер НОМЕР_1 , опис: АДРЕСА_2 /100 частини домоволодіння А АДРЕСА_4 житловий АДРЕСА_5 площа 54,5 кв.м., загальна площа 111.5 кв.м., у житловому будинку Б-1 кв.2: загальна площа 73,3 кв.м., житлова площа 48,6 кв.м., літні кухні Л, К, навіс літ. И, сарай літ. Х, гараж літ. Ж, погріб літ. В, убиральня літ. З, споруди № 2,3,5,7,12, ІІІ, у загальному користуванні: споруди № 6,13,15, І, ІІІ площа земельної ділянки 1185 кв.м., по фактичному користуванню, крім того самовільно зайнятої землі площею 183,0 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , накладену приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Якубою Оленою Анатоліївною, у зв`язку з укладання договору іпотеки № 0/1 від 17.09.2007 року, запис про заборону № 5521, та вилучити запис із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, та стягнути судові витрати по справі.

Представник Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» у встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження по справі строк подав відзив на позовну заяву (а.с.63-65), в якому просив відмовити в задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», Приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Якуба Олени Анатоліївни, про визнання припиненим договору іпотеки та зняття заборон на відчуження нерухомого майна. В обґрунтування своїх заперечень посилався на ті обставини, що рішення суду про відмову в задоволені позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором не є підставою для припинення зобов`язань за кредитним та іпотечним договорами.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

Представник позивача у відкритому судовому засідання позовні вимоги підтримав в повному обсязі. В обґрунтування своїх доводів, посилався на обставини, що викладені в уточненій позовній заяві.

Представник відповідача-1-Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомили.

Відповідач -2 - Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Якуба Олена Анатоліївна, у судове засідання не з`явилася, надала до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність (а.с.52).

Представник Відповідача -3 - Державної організації (установи, закладу) «Фонд гарантування вкладів фізичних осіб», у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомили, ніяких письмових заяв чи клопотань до суду не надходило.

ІІІ. Процесуальні дії у справі.

Процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) судом не застосовувалися через відсутність відповідних клопотань/заяв з боку учасників справи.

З огляду на викладені вимоги процесуального законодавства, враховуючи нижченаведені фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин, оцінку доказів, та аргументів сторін, суд ухвалює рішення виходячи із наступного.

ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що 17.09.2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання споживчого кредиту № , згідно з яким остання отримала кредит у сумі 100 000 доларів США 00 центів з кінцевим терміном повернення коштів 17.09.2014 року та з оплатою 11,50 % річних за користування кредитом (а.с. 24-29).

Судом також встановлено, що з метою забезпечення належного виконання зобов`язання за Договором про надання споживчого кредиту № від 17.09.2007 року, між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 17.09.2007 року було укладено Договір іпотеки № /1, в силу якого іпотекодавець передає в іпотеку іпотекодержателю належне йому на праві власності нерухоме майно: 87/100 частин домоволодіння , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 18-21).

Матеріалами даної цивільної справи підтверджено, що рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 14.12.2016 року по цивільній справі № 205/3712/14 (2/205/18/16) в задоволені позовних вимог ПАТ «Дельта банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту № від 17.09.2007 року у розмірі 128 728 доларів США 69 центів, а саме домоволодіння АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 , було відмовлено (а.с.30-31). Рішення набрало законної сили 27.12.2016 року.

Із матеріалів справи вбачається, що на підставі рішення Загальних зборів акціонерів від 27.10.2009 року АКІБ «УкрСиббанк» змінило назву на ПАТ «УкрСиббанк».

Матеріалами справи підтверджено08.12.2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта банк» було укладено Договір купівлі продажу прав вимоги за кредитами (а.с. 22-23).

Позивач вважає, що внаслідок настання 08.01.2010 року строку повного виконання зобов`язання за Договором про надання споживчого кредиту № від 17.09.2007 року і спливу у зв`язку із цим строків позовної давності вказаний договір іпотеки має бути припиненим. При цьому, відповідач ПАТ «Дельта Банк» з огляду на наявну заборгованість за вказаним кредитним договором від 17.09.2007 рокувимоги позивача не визнає та заперечує про припинення іпотечних правовідносин, внаслідок чого між сторонами виник спір який підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

V. Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом.

Відповідно до приписів статті 575 ЦК України та статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека це окремий вид застави, вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду (частина перша статті 3 Закону України «Про іпотеку»). Вона має похідний характер від основного зобов`язання і, за загальним правилом, є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (частина п`ята статті 3 Закону України «Про іпотеку»).

Суд зазначає, що загальні умови виконання зобов`язання передбачені статтею 526 ЦК України. Відповідно до змісту такої матеріальної норми закону зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

У відповідності до статті 599 ЦК України , зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Одночасно із цим, Законом України «Про іпотеку» передбачено, що іпотека припиняється у разі: 1) припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; 2) реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; 3) набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; 4) визнання іпотечного договору недійсним; 5) знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди); 6) з інших підстав, передбачених Законом (стаття 17).

Тобто змістом вказаних норм матеріального закону припинення зобов`язання по іпотеці означає такий стан сторін правовідношення, при якому в силу передбачених законом обставин суб`єктивне право і кореспондуючий йому обов`язок перестають існувати.

У зобов`язальних відносинах (стаття 509 ЦК України) суб`єктивним правом кредитора є право одержати від боржника виконання його обов`язку з передачі майна, виконання роботи, надання послуги тощо. Зі спливом позовної давності в цих відносинах кредитор втрачає можливість у судовому порядку примусити боржника до виконання обов`язку. Так само боржник зі спливом строку позовної давності одержує вигоду - захист від можливості застосування кредитором судового примусу до виконання обов`язку.

За змістом статті 267 ЦК України сплив позовної давності сам по собі не припиняє суб`єктивного права кредитора, яке полягає в можливості одержання від боржника виконання зобов`язання як у судовому порядку, так і без використання судового примусу. Зокрема, суд не має права застосовувати позовну давність інакше, як за заявою сторін, і без такої заяви може задовольнити позов за спливом строку позовної давності (частина третя статті 267 ЦК України).

У разі пропущення позовної давності та наявності заяви сторони про її застосування суд може визнати причини пропущення поважними та прийняти рішення про задоволення позову (частина п`ята статті 267 ЦК України). Крім того, навіть після спливу позовної давності боржник може добровільно виконати зобов`язання і таке виконання закон визнає правомірним, здійсненим за наявності достатньої правової підстави (частина перша статті 267 ЦК України), встановлюючи для особи, яка виконала зобов`язання після спливу позовної давності, заборону вимагати повернення виконаного.

При цьому, Цивільний кодекс України не визнає сплив позовної давності окремою підставою для припинення зобов`язання. Виконання боржником зобов`язання після спливу позовної давності допускається та визнається таким, що має достатню правову підставу. Пропущення позовної давності також не породжує права боржника вимагати припинення зобов`язання в односторонньому порядку (частина друга статті 598 ЦК України), якщо таке його право не встановлено договором або законом окремо.

Якщо інше не передбачене договором, сплив позовної давності до основної та додаткової вимог кредитора про стягнення боргу за кредитним договором і про звернення стягнення на предмет іпотеки (зокрема, й за наявності рішення суду про відмову в цьому позові з підстави пропущення позовної давності) сам по собі не припиняє основного зобов`язання за кредитним договором і, відповідно, не може вважатися підставою для припинення іпотеки за абзацом другим частини першої статті 17 Закону України "Про іпотеку".

Такі висновки узгоджуються з судовою практикою, викладеною, зокрема у постанові Верховного Суду України від 15 травня 2017 року у справі N 6-786цс17.

В даному випадку, сторони іпотечного договору встановили, що право іпотеки припиняється виконанням позивачем за цим позовом у повному обсязі зобов`язання, що забезпечено іпотекою (п. 6.1. Договору).

Таким чином, суд доходить висновку, що припинення зобов`язання за договором іпотеки можливе лише за умови належного виконання основного зобов`язання за кредитним договором, що проведено належним чином та у повному обсязі.

Доказів виконання в повному обсязі зобов`язання, що виникло за кредитним зобов`язанням, забезпеченим спірним договором іпотеки № /1 від 17.09.2007 року, суду не надано, а стороною відповідача-1 навпаки така обставина не визнана, на підтвердження чого суду подано докази непогашеної заборгованості за вказаним кредитним договором від 17.09.2007 року (а.с. 78-81).

З огляду на наведене, суд не має правових підстав для задоволення вимог позовної заяви, внаслідок чого відмовляє в задоволені позову в повному обсязі.

VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача.

Таким чином, суд вважає, сплачений судовий збір покласти на Позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1233, 1247, 1251, 1252, 1269 ЦК України, ст. ст. 4,5, 81, 82, 90, 141, 258, 259, 263-265, 315 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1.У задоволені позову ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_6 ) до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (місце знаходження: 01133, м. Київ, вул. Щорса, буд. 36-Б, ), Приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Якуба Олени Анатоліївни (місце знаходження: 49000, м. Дніпро, вул. Європейська, буд. 13, прим. 25), Державної організації (установи, закладу) «Фонд гарантування вкладів фізичних осіб» (місце знаходження:04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 17, код ЄДРПОУ 21708016) про визнання припиненим договору іпотеки та зняття заборон на відчуження нерухомого майнавідмовити у повному обсязі.

2.Судові витрати по справі у вигляді судового збору віднести за рахунок позивача.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська, шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання ) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Суддя: Д.В. Мовчан