Справа № 758/595/15-ц
У Х В А Л А

про залишення позову без розгляду

17 грудня 2019 року м. Київ

Подільський районний суд м. Києва у складі судді Гребенюка В.В., за участю секретаря судового засідання Добривечір А.О., позивача ОСОБА_1 , його представника ОСОБА_2 , відповідача ОСОБА_3 , її представника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної компенсації частки, у праві спільної часткової власності,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Подільського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної компенсації частки, у праві спільної часткової власності.

19 березня 2015 року ухвалою судді Подільського районного суду м. Києва Гребенюк В.В. було відкрите провадження у даній справі, а справу призначено до розгляду у судовому засіданні.

16 квітня 2015 року у хвалою судді Подільського районного суду м. Києва Гребенюк В.В. по зазначеній справі призначено судову будівельно-технічну експертизу.

25 вересня 2015 року ухвалою судді Подільського районного суду м. Києва Сербіною Н.Г. було відновлено провадження у даній справі, а справу призначено до розгляду у судовому засіданні.

23 вересня 2016 року Розпорядженням керівника апарату Подільського районного суду м. Києва № 298 було призначено повторний автоматизований розподіл даної справи на підставі п.2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, в результаті якого справу було розподілено судді Роман О.А.

09 листопада 2017 року Розпорядженням керівника апарату Подільського районного суду м. Києва № 2415 було призначено повторний автоматизований розподіл даної справи на підставі п.2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, в результаті якого справу було розподілено судді Супрун Г.Б.

27 листопада 2018 року Розпорядженням керівника апарату Подільського районного суду м. Києва № 1427 було призначено повторний автоматизований розподіл даної справи на підставі п.2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, в результаті якого справу було розподілено судді Войтенко Т.В.

15 жовтня 2019 року Розпорядженням керівника апарату Подільського районного суду м. Києва № 505 було призначено повторний автоматизований розподіл даної справи на підставі п.2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, в результаті якого справу було розподілено судді Гребенюку В.В.

17.12.2019 року в судовому засіданні позивач разом зі своїм представником заявили клопотання про залишення позову без розгляду, та просили повернути сплачений позивачем судовий збір у розмірі 3654 грн. та витрати за проведення у справі експертизи у розмірі 3 444 грн.

В судовому засіданні сторона відповідача проти залишення позову без розгляду не заперечувала.

Вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Крім того, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, зокрема, залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).

Відповідно до ч.ч. 9-11 ЦПК України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду. Примірник ухвали про скасування заходів забезпечення позову невідкладно після набрання такою ухвалою законної сили надсилається заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також державним та іншим органам, які повинні були та (або) виконували ухвалу про забезпечення позову, для здійснення ними відповідних дій щодо скасування заходів забезпечення позову.

Судом встановлено, що позивачем сплачено судовий збір у розмірі 3654 грн. 15.01.2015 р., Ухвалою суду від 19.03.20015 року провадження по справі відкрито.

Ухвалою суду від 16.04.2015 року клопотання представника позивача задоволено та призначено по справі будівельно - технічну експертизу (а.с. 54).

Згідно рахунку № 2306 від 13.05.2015 р. позивачем сплачено 3444 гривень за проведення вказаної експертизи (а.с. 61).

Матеріали справи містять висновок експерта за результатами проведення будівельно - технічної експертизи (а.с. 87-101).

На підставі викладеного, суд вважає, що заява підлягає частковому задоволенню, оскільки відсутні підстави повернення судового збору, а також коштів, сплачених за проведення судової будівельно-технічної експертизи.

Так, відповідно до пункту 1 Постанови Пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 р. № 10, судові витрати - передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя № R (81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду. Разом із тим, ураховуючи положення пункту 1 статті 6 Конвенції та прецедентну практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення від 19 червня 2001 року у справі "Креуз проти Польщі" (Kreuz v. Poland)), сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

У зв`язку із цим, при здійсненні правосуддя у цивільних справах суди повинні вирішувати питання, пов`язані з судовими витратами (зокрема, щодо відстрочення та розстрочення судових витрат, зменшення їх розміру або звільнення від їх сплати), у чіткій відповідності до Цивільного процесуального кодексу України, Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI "Про судовий збір", а також інших нормативно-правових актів України, забезпечуючи при цьому належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ, з одного боку, та інтересами позивача (заявника) щодо можливості звернення до суду, з другого боку.

П. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).

Крім цього, норми ст. ст. 141, 142 ЦПК України не передбачають можливості повернення судового збору позивачеві у разі залишення позову без розгляду за його заявою.

З аналізу вищевказаних норм, та з урахуванням того, що цивільна справа перебуває в провадженні з 2015 року, та по ній було задоволено клопотання сторони позивача про проведення експертизи, та така експертиза була проведена, а відтак, понесені судові витрати в якості сплати судового збору за подання позову та витрат за проведення експертизи - поверненню не підлягають, тому суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви в частині повернення судових витрат позивачу.

На підставі викладеного, керуючись положеннями Постанови Пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 р. № 10, п. 5 ч. 1 ст. 257, ст.ст. 260, 353 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву позивача ОСОБА_1 , про залишення позову без розгляду по цивільній справі за її позовом до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної компенсації частки, у праві спільної часткової власності - задовольнити частково;

Залишити цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної компенсації частки, у праві спільної часткової власності - без розгляду;

В іншій частині в задоволення вимог заяви - відмовити;

Копію ухвали надіслати учасникам справи;

Ухвала може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд м. Києва. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (враховуючи положення п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України). У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала, як така, що постановлена поза межами судового засідання, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя В.В. Гребенюк