26.12.2019 Провадження по справі № 2/940/439/19
Справа № 940/1349/19
Рішення

Іменем України

26 грудня 2019 року Тетіївський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді: Косович Т.П.

при секретарі: Козуб І.С.

з участю адвоката: Безуглої І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тетієві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Тетіївської міської ради Київської області про визнання права на земельну частку (пай),

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право власності на земельну частку (пай) розміром 2,4 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка розташована за землях запасу Тетіївської міської ради Київської області. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона в період з 1983 року по 2005 рік працювала в АТ «Скибинці», була прийнята в члени даного товариства, в зв`язку з чим набула право на земельну частку (пай). При розпаюванні земель її було включено в списки осіб на отримання земельної частки (паю), проте в списки пайовиків її не внесли, сертифікат на право на земельну частку (пай) на її ім?я не виготовлявся, а тому позивач просить суд про захист свого порушеного права.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Безугла І.С. позовні вимоги підтримали в повному обсязі.

Представник відповідача Тетіївської міської ради Київської області в судове засідання не прибув, надав до суду відзив на позовну заяву, в якому позовних вимог не визнає та просить справу розглянути без представника відповідача (а.с.38-39).

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги необґрунтовані та задоволенню не підлягають, виходячи з такого.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 в період з 10.02.1983 року по 28.02.2000 року працювала в колгоспі «Більшовик», який12.04.1992 року було реорганізовано в АТ «Скибинці», що підтверджується копією трудової книжки позивача від 12.05.1975 року (а.с.9-20).

Згідно архівного витягу Тетіївської районної державної адміністрації № 07-04/73 від 16.08.2019 року ОСОБА_1 зазначена в списку членів АТ «Скибинці» станом на 14.10.1994 року, затвердженому 2 сесією 22 скликання сільської ради народних депутатів 16.12.1994 року (а.с.6).

Із копії довідки міжрайонного управління у Володарському та тетіївському районах ГУ Держгеокадастру у Київській області № 124/139-19 від 17.09.2019 року вбачається, що сертифікат на право на земельну частку (пай) по АТ «Скибинці» Скибинецької сільської ради Тетіївського району Київської області ОСОБА_2 Л.Д. не виготовлявся та не видавався (а.с.5).

Указом Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» визначено, що право на земельний пай мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами цього підприємства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Таким чином особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов: перебування в членах КСП на час паювання; включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю; одержання КСП цього акта.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 N 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до пункту 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. N 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність.

Позови громадян, пов`язані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифіката, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів. Відповідачами в таких справах є КСП, сільськогосподарські кооперативи, районна державна адміністрація, яка затверджувала розмір паю, вирішувала питання про видачу сертифіката, а також виконавчий орган чи орган місцевого самоврядування, що має вирішувати питання про виділення земельної частки (паю) в натурі, тощо.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 78, 81 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як встановлено в судовому засіданні, позивач не підтвердив належними та допустимими доказами свого права на земельну частку (пай) по АТ «Скибинці» Скибинецької сільської ради Тетіївського району Київської області. Так, до матеріалів справи не додано доказів того, коли відбулося розпаювання земель по АТ «Скибинці» та коли було видано товариству державний акт на право постійного користування землею та чи виданий він був взагалі; а також не підтверджено, що ОСОБА_1 була членом КПС, що давало їй право на земельну частку (пай) - не підтверджено включення чи не виключення її до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю, даного списку до матеріалів справи не додано. Доданий архівний витяг Тетіївської районної державної адміністрації № 07-04/73 від 16.08.2019 року про те, що ОСОБА_1 зазначена в списку членів АТ «Скибинці» станом на 14.10.1994 року не підтверджує членство останньої в КПС, яке дає право на земельну частку (пай), оскільки даним протоколом затверджено лише списки громадян, співвласників, що мають право на середню земельну частку. Інших доказів перебування позивача в членах колгоспу «Більшовик» та АТ «Скибинці» до матеріалів справи не додано. В трудовій книжці ОСОБА_1 відповідні записи відсутні.

Крім того, позивач просить визнати за нею саме право власності на земельну частку (пай) розміром 2,4 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка розташована за землях запасу Тетіївської міської ради Київської області. Проте право власності може бути визнане лише на визначену земельну ділянку, з відокремленими межами та присвоєним кадастровим номером.

Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку про недоведеність позовних вимог позивачем, а тому у задоволенні позову відмовляє в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 258,259,263-265,268,273,354 ЦПК України, суд

вирішив:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Тетіївської міської ради Київської області про визнання права на земельну частку (пай) - відмовити повністю.

Дата складення повного рішення: 27 грудня 2019 року.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Суддя: Т.П.Косович