Справа №489/6850/18
Провадження №2/489/406/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2019 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Рум`янцевої Н.О.,

із секретарем судових засідань Середою А.В.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Миколаївської міської ради, ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом

В С Т А Н О В И В:

Позивач просить визнати за ним право власності на 8/30 частки житлового будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті його матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Мотивуючи свої вимоги тим, що його мати за життя склала заповіт, відповідно до якого заповідала майно його сестрі ОСОБА_4 та йому ОСОБА_1 . Проте, ОСОБА_4 померла раніше їх матері. ОСОБА_5 отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 14/30 частки домоволодіння АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_4 . Після смерті його матері ОСОБА_3 він звернувся з заявою до нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, проте, йому було відмовлено у зв`язку з тим, що перелічені у заповіті заповідальні частини нерухомого майна не відповідають тому, що належало померлій на день відкриття спадщини, а тому неможливо виконати заповіт. Зазначає, що його мати добудувала будинок, але не встигла оформити в установленому законом порядку.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. На позовних вимогах наполягає.

Від відповідача ОСОБА_2 надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Проти задоволення позову не заперечує.

Представник відповідача Миколаївської міської ради у судове засідання не зявився по невідомим суду причинам. Про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив.

Передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін, на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, є дата складання повного судового рішення.

Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини.

2/6 частки житлового будинку з відповідними частинами надвірних споруд АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 27.07.1972 року.

1/6 частки житлового будинку з відповідними частинами надвірних споруд АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_7 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 27.07.1972 року.

ОСОБА_6 склала завіт відповідно до якого заповідала належну їй частину житлового будинку АДРЕСА_1 таким чином: дочці ОСОБА_4 приміщення, що зазначене по плану літ. 1-6; сину ОСОБА_1 приміщення, що зазначені по плану літ. 1-3, 1-7, 1-2, 1-1 та службові надвірні приміщення літню кухню Б, сарай Г. Даний заповіт посвідчений державним нотаріусом першої Миколаївської державної нотаріальної контори Відок С.О. та зареєстровано в реєстрі за № 5-861 (а.с. 8).

ОСОБА_6 28 червня 1973 року зареєструвала шлюб та змінила прізвище на « ОСОБА_3 », свідченням чого є свідоцтво про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 (а.с. 9).

Згідно довідки Комунального підприємства Миколаївського міжміського бюро технічної інвентаризації від 06.06.2018 року, власники житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 станом на 28.12.2012 року є ОСОБА_3 16/30 частки; ОСОБА_4 14/30. В житловому будинку літ. А збільшена загальна площа на 1,90 кв. м., житлова площа збільшена на 7,20 кв. м. за рахунок переобладнання приміщення 2-2 з кухні у житлову кімнату та за рахунок поточного ремонту не є самочинним.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 померла. Після її смерті відкрилася спадщина на 1/6 частини домоволодіння АДРЕСА_1 .

Її донька ОСОБА_8 звернулася до державного нотаріуса першої Миколаївської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом.

Державним нотаріусом першої Миколаївської державної нотаріальної контори Ткаченко Ю.Г. 15.12.2011 року видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 на 14/30 часток житлового будинку АДРЕСА_1 , в тому числі дві жилі кімнати 1-4, 1-5 загальною площею 22,8 кв. м., які належали спадкодавиці на підставі договору дарування, посвідченого 12.09.1980 року державним нотаріусом другої Миколаївської державної нотаріальної контори за реєстровим № 1-305, та свідоцтва про право на спадщину виданого 27.07.1972 року державним нотаріусом четвертої Миколаївської державної нотаріальної контори за реєстровим № 1330.

ОСОБА_8 зареєструвала шлюб 20 травня 2016 року та змінила прізвище на " ОСОБА_2 ", свідченням чого є свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла, свідченням чого є свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3 (а.с 7).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина зокрема на 16/30 частки житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями і спорудами АДРЕСА_1 . Спадкоємцями першої черги є позивач як її син. Інший спадкоємець є відповідачка ОСОБА_8 , як онука спадкодавці.

19 грудня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до другої Миколаївської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

05 червня 2018 року ОСОБА_9 звернулася до другої Миколаївської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , у зв`язку з тим, що спадкоємиця, яка зазначена у заповіті складеному ОСОБА_3 - ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 26.09.2018 року винесеною державним нотаріусом другої Миколаївської державної нотаріальної контори Авраменко С.В. відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 у зв`язку з тим, що перелічені у заповіті заповідані частини нерухомого майна не відповідають тому, що належало померлій на день відкриття спадщини (неохоплена вся спадщина), у зв`язку з чим неможливо виконати зазначений заповіт.

Вказане підтверджується матеріалами спадкової справи № 527/2017 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплюються і у національному законодавстві України. Так, відповідно до ч.4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно Цивільного кодексу України підставами виникнення права власності є різні правопороджуючі юридичні факти, або правовідносини, зокрема, також і в порядку спадкування після смерті громадянина.

Відповідно до ч.1 ст.535 ЦК Української РСР 1963 року кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.

Згідно із ст.541 ЦК Української РСР 1963 року заповіт повинен бути укладений у письмовій формі з зазначенням місця і часу його укладення, підписаний особисто заповідачем і нотаріально посвідчений.

Відповідно до п.29 Глави 1 Розділу ІІІ Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженої наказом Мінюсту УРСР від 19.01.1976 року № 1/5, службові особи виконавчих комітетів посвідчують угоди, для яких законодавством встановлено обов`язкову нотаріальну форму. Відповідно до діючого законодавства обов`язковому нотаріальному посвідченню підлягають такі угоди: … заповіти (стаття 541 Цивільного кодексу УРСР)…

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.544 ЦК Української РСР 1963 року заповідач вправі в будь-який час змінити або скасувати зроблений ним заповіт, склавши новий заповіт. Заповіт, складений пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або в частині, в якій він йому суперечить.

ОСОБА_6 склала завіт відповідно до якого заповідала належну їй частину житлового будинку АДРЕСА_1 таким чином: дочці ОСОБА_4 приміщення, що зазначене по плану літ. 1-6; сину ОСОБА_1 приміщення, що зазначені по плану літ. 1-3, 1-7, 1-2, 1-1 та службові надвірні приміщення літню кухню Б, сарай Г. Даний заповіт посвідчений державним нотаріусом першої Миколаївської державної нотаріальної контори Відок С.О. та зареєстровано в реєстрі за № 5-861.

19 грудня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до другої Миколаївської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Положеннями статті 1216 Цивільного кодексу України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За статтею 1217 цього Кодексу, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1218 Цивільного кодексу України передбачено, що до складу спадщини входить усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1223 Цивільного кодексу України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно із ч. 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову.

На підставі частини 1 статті 142 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, суд вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків сплаченого при поданні позову судового збору.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 89, 141, 259, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Миколаївської міської ради, ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 8/30 частки у домоволодінні АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 533 грн. 50 коп. судового збору сплаченого за квитанцією від 31 жовтня 2018 року за № 0.0..1

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено скорочене судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності з п. 15.5 Розділу ХІІІ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ленінський районний суд міста Миколаєва або в порядку статті 355 ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрованний за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Миколаївська міська рада, юридична адреса: м. Миколаїв, вул. Адміральська, 20.

Відповідач: ОСОБА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1

Суддя Ленінського районного

суду міста Миколаєва Н.О. Рум`янцева

Повний текст судового рішення складено «26» вересня 2019 року.