РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

«27» грудня 2019 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого - судді Кавацюка В.І.

при секретарі Молінській С.В.

учасники справи: позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові

цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення ідеальних часток в спільній сумісній власності на квартиру,

у с т а н о в и в:

ОСОБА_1 пред`явила в суд позов до ОСОБА_2 про визначення ідеальних часток в спільній сумісній власності на квартиру.

В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що відповідно до свідоцтва про право власності на квартиру від 29 серпня 2001 року, виданого Шевченківською районною адміністрацією Львівської міської ради на підставі розпорядження №1140, вона, ОСОБА_1 , відповідач ОСОБА_2 та ОСОБА_3 приватизували на праві спільної сумісної власності квартиру АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , яка є її бабусею, померла, про що в книзі реєстрації актів про смерть 30 листопада 2013 року зроблено запис №1135.

Коли вона звернулась в Третю львівську державну нотаріальну контору для оформлення спадкових прав, то виявилось, що отримати свідоцтво право на спадщину за заповітом на частину вищевказаної квартири вона не може, оскільки в свідоцтві про право власності на квартиру немає чітко визначених часток кожного із співвласників, а тому вона змушена звернутись в суд.

Положеннями ст. 370 ЦК України передбачено, що у разі виділу частки, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного з співвласників у праві спільної сумісності власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Оскільки вищевказана квартира перейшла в їх власність шляхом приватизації, тобто мало місце набуття права на власність за однакових правових підстав, то відповідно слід визначити саме рівність часток співвласників в судовому порядку, а саме по 1/3 ідеальній частині.

З огляду на такі обставини, просить ухвалити рішення, яким визначити, що ідеальні частки її, ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Львові, в спільній сумісній власності на квартиру АДРЕСА_1 становлять по 1/3 (одній третій) частині.

В судове засідання, яке було призначено на 27 грудня 2019 року о 11.00 год., учасники справи не з`явились, хоч про час та місце розгляду справи повідомлялись в установленому порядку, та позивачем ОСОБА_1 до суду подано заяву, з якої убачається, що вона позов підтримує та просить розглядати справу у її відсутності.

Крім цього, в поданій до суду заяві позивач ОСОБА_1 зазначила, відповідач ОСОБА_2 є її матір`ю, вона залишила її з бабусею ОСОБА_3 , яка в даний час померла, у віці 5 років та приблизно в 2000 році виїхала за межі України.

Мати з нею не спілкується та місце проживання матері їй невідоме.

У відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних в ній доказів.

У відповідності до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників процесу, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на квартиру НОМЕР_4 , виданого 29 серпня 2001 року Шевченківською районною адміністрацією Львівської міської Ради та зареєстрованого у Львівському обласному державному комунальному бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки, квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності позивачу ОСОБА_1 , її матері - відповідачу ОСОБА_2 та бабусі позивача (матері відповідача) - ОСОБА_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , яка за життя уклала заповіт на користь своєї внучки - позивача ОСОБА_1 , померла у м. Львові у віці 72 років.

Для оформлення спадщини після смерті бабусі позивач ОСОБА_1 звернулась в Третю львівську державну нотаріальну контору, однак листом від 04 квітня 2019 року їй було в цьому відмовлено та рекомендовано визначити ідеальні частки співвласників на квартиру АДРЕСА_1 .

Дані обставини стверджуються долученими до справи письмовими доказами: копією свідоцтва про право власності на квартиру № НОМЕР_4 від 29 серпня 2001 року, копією свідоцтва про смерть ОСОБА_3 серія НОМЕР_1 від 30 листопада 2013 року та відповіддю державного нотаріуса Третьої львівської державної нотаріальної контори Станкевич В.М. від 04 квітня 2019 року за №842/02-14.

У відповідності до ч.1 ст.355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Приписами ч.2 ст.370 ЦК України визначено, що у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Виходячи з принципу рівності прав суб`єктів права спільної сумісної власності, суд приходить до висновку, що ідеальні частки позивача і відповідача по справі, а також померлої ОСОБА_3 у спільній сумісній власності на вищевказану квартиру становлять по 1/3 частині.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 77, 78, 79, 80, 247, 259, 263, 264, 265, 280, 281, 282, 284 ЦПК України, ст. ст. 15, 16, 355, 370, 372 ЦК України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення ідеальних часток в спільній сумісній власності на квартиру задовольнити повністю.

Визначити, що ідеальні частки ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ), ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_3 ) та ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Львові, в спільній сумісній власності на квартиру АДРЕСА_1 становлять по 1/3 (одній третій) частині.

Стягнути ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 768, 40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень сорок копійок) витрат по оплаті судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 02 січня 2020 року.

Суддя В. І. Кавацюк