ГОРОДИЩЕНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 691/133/18
провадження № 2/691/49/19
УХВАЛА

04 вересня 2019 рокум. Городище

Городищенський районний суд Черкаської області у складі судді Синиці Л.П., за участю секретаря судових засідань Кочетової І.І.,

розглянувши, у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Городище Черкаської області, заяву про забезпечення позову, за матеріалами цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи які не заявляють самостійних вимог Петропавлівська сільська рада Городищенського району Черкаської області, нотаріус Городищенської державної нотаріальної контори Бідна М.О. про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом на право земельну частку (пай) та визнання права власності на 1/2 частину земельної частки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

на розгляді суду перебувають матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом на право земельну частку (пай) та визнання права власності на 1/2 частину земельної частки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в порядку спадкування за законом.

У судове засідання з`явилися позивач ОСОБА_1 , відповідач ОСОБА_2 , представник відповідача ОСОБА_3 ..

Представник третьої особи, на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог Петропавлівської сільської ради Городищенського району Черкаської області не з`явився, надали заяву про розгляд справи без їх участі.

Третя особа, державний нотаріус Городищенської державної нотаріальної контори Бідна М.О. не з`явилася, без повідомлення причин.

Судом, з урахуваням ухвали від 01.08.2019 року, на обговорення поставлено питання забезпечення позову за заявою позивача, що надійшла до суду.

В обгрунтування заяви про забезпечення позову, заявник вказує, що у провадженні Городищенського районного суду знаходиться його позовна заява до ОСОБА_2 , третя особа Петропавлівська сільська рада про визнання недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом на право на земельну частку(пай) та визнання права власності на 1/2 частину земельної ділянки, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в порядку спадкоємства за законом. Предметом спору є державний акт на право власності на землю 111-ЧР №033169 виданий на ім`я ОСОБА_2 , яка в свою чергу надала дану земельну ділянку в оренду та отримує орендну плату за кожній рік. Також не виключено, що договір оренди може закінчитись і відповідач ОСОБА_2 може заключити новий договір про оренду. З метою недопущення таких дій ОСОБА_2 .. що може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду, просив заборонити ОСОБА_2 , жительці с. Петропавлівка, Городищенського району, яка є власником державного акту на право приватної власності на землю 111-ЧР №033169 видане Петропавлівською сільською радою від 11.12.2012 року на земельну ділянку площею 2.24 га яка розташована в адмінмежах Петропавлівської сільської ради, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, такі дії: отримувати орендну плату за 2018 рік до вступу в законну силу рішення суду по даній справі (1), укладати нові договори оренди земельної ділянки на наступні роки починаючи з 2018 року до часу вступу в законну силу рішення суду по справі (2).

04.09.2019 року, у судовому засіданні позивач підтримав внесену заяву, з підстав, що викладені, та вказує, що є інвалідом другої групи, відповідач уклала договір оренди спадкової землі, забрала плату на перед, спадщину після смерті матері не приймав, до нотаріуса з заявою не звертався, перед смертю матері потрапив в аварію, лежав у лікарні, а сестра оформила спадщину.

Представник відповідача ОСОБА_3 , відповідач ОСОБА_2 заперечили, вказують, що позивач спадщину не приймав, не є спадкоємцем, відповідач 6 років доглядала матір, просила брата прийти допомогти хоч на день, мати була лежача, але він не приходив, мати померла в 1996 році, є власницею її земельної частки, успадкувала за законом у 2001 році, раніше не було фінансової можливості, у 2018 році уклала договір оренди з Урожаєм на 10 років, мирним шляхом з братом вирішити спір не бажає.

Вивчивши доводи заяви про забезпечення позову, дослідивши матеріали справи, з урахуванням думки учасників справи, суд приходить до такого.

Суд за заявою учасника справи, за нормами ч.1, ч.2 ст.149 ЦПК, має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За роз`ясненням Постанова Пленуму Верховного суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідного виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовними вимогами.

Отже, підставою для забезпечення позову є обґрунтоване припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Вимоги позивача, за матеріалами справи, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом на право земельну частку (пай) та визнання права власності на 1/2 частину земельної частки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в порядку спадкування за законом (1), визнання права власності на 1/2 частину земельної частки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в порядку спадкування за законом (2).

Згідно роз`яснень, викладених у п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року відповідно до ст.1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв`язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо. Свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним лише за рішенням суду.

Цивільній процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено виконання рішення при задоволенні позову. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав та законних інтересів. При цьому ухвалою про забезпечення позову не може вирішуватися спір по суті.

Згідно ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову, позивач не навів жодних обставин, які б свідчили про те, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду, як і те, що дії відповідача порушують законні права позивача.

Достатньо обгрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Саме лише посилання на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення не є достатньою підставою для задоволення заяви. Такий висновок зробив ВС 17.10.2018 року у постанові №6-846цс16 у справі №183/5864/17-ц.

Земельна ділянка в розмірі 2,27 га., що розташована у адміністративних межах с. Петропавлівка, Городищенського району Черкаської області, перейшла у спадок ОСОБА_2 , та з 2011 року на праві власності належить відповідачу, на підставі оспорюваного позивачем ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 .. 08.02.2018 року позовна заява, шодо врегулювання спадкових прав, подана до суду. Із заявою на прийняття спадщини після померлої до нотаріуса позивач не звертався. Відповідач успадкувавши майно, використовує належну їй земельну ділянку на власний розсуд, за повідомленням укладено договір оренди, отримує щорічно плату.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, так як безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу.

Враховуючи співмірність заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, приходжу до висновку, що вжиття запропонованих позивачем заходів є надмірним втручанням у права відповідача.

Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову, за нормами ч.6 ст. 153 ЦПК України, суд постановляє ухвалу.

Враховуючи те, що позивач в клопотанні про забезпечення позову не обґрунтовав необхідності забезпечення позову, а в судовому засіданні не довів подану заяву, в межах даного судового провадження, суд вважає за необхідне в задоволенні клопотання про забезпечення позову відмовити.

За нормами п.3 ч.1 ст. 353 ЦПК України, окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо забезпечення позову.

Керуючись постановою Пленуму Верховного суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», ст. ст. 149, 153, 258, 353 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 , за матеріалами цивільної справи №691/133/18 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи які не заявляють самостійних вимог Петропавлівська сільська рада Городищенського району Черкаської області, нотаріус Городищенської державної нотаріальної контори Бідна М.О. про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом на право земельну частку (пай) та визнання права власності на 1/2 частину земельної частки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в порядку спадкування за законом, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі в 15-денний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги.

Суддя Л. П. Синиця