ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/817/1218/19 Доповідач - Ткач З.Є.
Категорія - 312000000
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2019 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого Ткач З.Є.

суддів: Міщій О. Я., Шевчук Г. М.,

розглянув у письмовому провадженні, без повідомлення учасників справи цивільну справу № 607/15991/19 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 жовтня 2019 року, ухваленого суддею Герчаківською О.Я., повний текст рішення складено 16 жовтня 2019 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ТАС" про захист прав споживача шляхом стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ:

В липні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ТАС» (далі - ПрАТ «СК «ТАС») про захист прав споживача шляхом стягнення коштів.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що між ним та відповідачем 19 березня 2009 року було укладено договір страхування згідно з Правилами страхування життя за програмою «Тас-Лайф» від 17 грудня 2002 року із змінами та доповненнями від 27 вересня 2006 року.

Згідно Полісу страхування життя № АВ0050439 строк дії договору визначався з 20 березня 2009 року по 19 березня 2029 року. Страхова сума становила 31630,05 доларів США, а страховий внесок становив 2000 доларів США.

На виконання умов договору страхування він у 2009 році вніс 2000 доларів США, у 2010 році - 2000 доларів США, у 2011 році - 2000 доларів США.

20 березня 2012 року між позивачем та відповідачем було укладено Додаткову Угоду № 1 до Договору страхування життя (поліс № АВ0050439) від 20 березня 2009 року, якою були внесені суттєві зміни в Договір страхування. Пунктом 1.1. Додаткової Угоди №1 визначено строк сплати внесків з 20 березня 2009 року по 19 березня 2019 року. Пунктом 1.2. Додаткової Угоди №1 визначено страховий внесок в розмірі 400 доларів США. Пунктом 1.3. Додаткової Угоди №1 визначено страхову суму в розмірі 4520,38 доларів США. Пунктом 2 Додаткової Угоди №1 визначено строк дії договору з 20 березня 2009 року по 19 березня 2019 року, тобто, строк дії договору було зменшено вдвічі (з 20 років до десяти років).

Таким чином, сплативши у 2009, 2010, 2011 роках по 2000 доларів замість 400 доларів, як було передбачено умовами Додаткової Угоди №1, ним зайво було переплачено 4800 доларів США (1600 доларів США за кожний рік).

Листом за вих. №492424 від 26 червня 2019 року відповідач відмовив у повернути зайво сплачені кошти, що стало підставою для звернення із даним позовом до суду.

Просить суд стягнути з ПрАТ «СК «ТАС» на його користь 4800 доларів США в перерахунку на національну грошову одиницю гривню по курсу Національного банку України на день повернення коштів, як зайво переплачені по договору страхування.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 жовтня 2019 року вирішено:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ТАС» про захист прав споживача шляхом стягнення коштів відмовити.

Не погодившись із даним рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та постановите нове, яким позовні вимоги задовольнити.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні позову.

Зокрема вказує, що приймаючи рішення суд керувався тим, що умови Додаткової угоди №1 є чинними з часу їх погодження та зворотньої дії в часі не мають в силу закону.

Однак, суд не звернув увагу на правову позицію викладену в Постанові Вищого Господарського Суду України від 12 жовтня 2019 року у справі №43/12 пд, якою передбачено, що принцип незворотної дії в часі визначений ст. 58 Конституції України стосується лише законів та інших нормативно-правових актів і не стосується договорів.

При цьому, в даній постанові зазначено наступне: "норма ч.3 ст.631 ЦК України дозволяє сторонам встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення, тобто, поширили дію його умов на фактичні правовідносини, що виникли до їх юридичного оформлення".

Наголосив на тому, що у даному випадку суд першої інстанції не застосував норми ч.3 ст. 631 ЦК України до умов Додаткової угоди №1, укладеної 20 березня 2012 року.

У відзиві на апеляційну скаргу ПрАТ «СК «ТАС» просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін. Вказує, що на підставі заяви позивача, з 20 березня 2012 року було змінено строк дії договору та розмір страхового внеску (з 2000 доларів США до 400 доларів США). Враховуючи те, що дані події мали місце з моменту підписання Додаткової угоди №1 (20 березня 2012 року) позовні вимоги про стягнення коштів є безпідставними.

Зазначає, що сплачені позивачем платежі були зараховані як планові внески за період страхування з 20 березня 2009 року по 19 березня 2018 року, тому поверненню не підлягають.

Частиною 1 статті 368 ЦПК України передбачено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно з частиною першою статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

З огляду на викладене, розгляд справи проводиться за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

При цьому згідно ст. 627 ЦК України та відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зокрема, ст. 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 638 ЦК України передбачає, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ст. 979 ЦК України).

Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з: 1) життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); 2) володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); 3) відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (ст. 980 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 981 ЦК України договір страхування укладається в письмовій формі. Договір страхування може укладатись шляхом видачі страховиком страхувальникові страхового свідоцтва (поліса, сертифіката).

Істотними умовами договору страхування є предмет договору страхування, страховий випадок, розмір грошової суми, в межах якої страховик зобов`язаний провести виплату у разі настання страхового випадку (страхова сума), розмір страхового платежу і строки його сплати, строк договору та інші умови, визначені актами цивільного законодавства (ст. 982 ЦК України).

Договір страхування набирає чинності з моменту внесення страхувальником першого страхового платежу, якщо інше не встановлено договором (ст. 983 ЦК України).

Відповідно до ст. 984 ЦК України страховиком є юридична особа, яка спеціально створена для здійснення страхової діяльності та одержала у встановленому порядку ліцензію на здійснення страхової діяльності. Страхувальником може бути фізична або юридична особа.

Страхувальник має право укласти із страховиком договір на користь третьої особи, якій страховик зобов`язаний здійснити страхову виплату у разі досягнення нею певного віку або настання іншого страхового випадку.

Страхувальник має право при укладенні договору страхування призначити фізичну або юридичну особу для одержання страхової виплати (вигодонабувача), а також замінювати її до настання страхового випадку, якщо інше не встановлено договором страхування (ст. 985 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 6 Закону України «Про страхування» добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства.

Вимоги ч. 1 ст. 16 цього Закону встановлюють, що договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Судом першої інстанції було вірно установлено, що 19 березня 2009 року між ОСОБА_1 та ПрАТ «СК «TAC» на підставі Заяви на страхування життя № АС040338 від 17 березня 2009 року було укладено Договір страхування життя за програмою «ТАС-ЛАЙФ».

Як вбачається із заяви на страхування життя № АС 040338, застраховано особою є: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адресою: АДРЕСА_1 , вид діяльності: торгівля; місце роботи, посада: директор ТОВ «Променат Тернопіль». У Заяві на страхування життя визначені умови страхування, страхові випадки, страховий тариф і страхові суми за кожним випадком відповідно.

Договір страхування життя за програмою «ТАС-ЛАЙФ» було укладено на наступних умовах: строк дії Договору - з 20 березня 2009 року по 19 березня 2029 року; страховий внесок - 2000,00 у валюті страхування; страхова сума за ризиком «Дожиття» без урахування додаткових бонусів - 31630,05 у валюті страхування; періодичність сплати внесків - щорічно; валюта страхування - доларів США.

19 лютого 2012 року ОСОБА_1 підписав заяву про зміну умов страхування та/або клієнтських даних, в якій погодився на зміну розміру страхового внеску з 2000 доларів США на 400 доларів США та зміну строку страхування з 20 років на 10 років.

20 березня 2012 року між ОСОБА_1 та ПрАT «СК «TAC» було укладено додаткову угоду № 1 до Договору страхування життя (поліс №АВ0050439) від 20 березня 2009 року, якою були внесені зміни в цей Договір та визначені наступні умови: строк дії Договору - з 20 березня 2009 року по 19 березня 2019 року; страховий внесок 400,00 доларів США у валюті страхування; страхова сума за ризиком «Дожиття» (без урахування додаткових бонусів - 4520,38 у валюті страхування; періодичність сплати внесків - щорічно; валюта страхування - доларів США.

Згідно платіжного доручення № 638743049 від 28 березня 2019 року, ПрАТ «СК «ТАС» (приватне) перераховано ОСОБА_1 страхову суму в розмірі 117941,95 грн.

Із змісту листа ПрAT «СК «TAC» з вих. №492424 від 26 червня 2019 року адресованого ОСОБА_1 , вбачається, що сума нарахована з урахуванням змін внесених Додаткової угоди №1, які почали діяти з часу їх прийняття.

Враховуючи те, що зміна розміру страхового відшкодування відбулась за згодою обох сторін, та те, що при виплаті ПрAT «СК «TAC» відшкодування було враховано як розмір страхового внеску в сумі 2000 доларів США, так і 400 доларів США, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правомірно відмовив ОСОБА_1 через безпідставність позовних вимог останнього.

Колегія суддів критично оцінює доводи позивача, що умови Додаткової угоди №1 від 20 березня 2012 року мають зворотню дію в часі, оскільки як вбачається ці змісту угоди вони набирають чинності з моменту їх підписання. Також враховує і те, що будь-яких застережень щодо перерахунку страхового внеску, починаючи з моменту укладення договору страхування життя, Додаткова угода не містить.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги щодо застосування до даних правовідносин правової позиції викладеної в Постанові Вищого Господарського Суду України від 12 жовтня 2019 року у справі №43/12 пд, оскільки вони не охоплюють предмет даного спору.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно норм ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене та положення ст. 375 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

У відповідності до вимог абз. 2 ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 268, 374, 375, 382, 383 ЦПК України, Тернопільський апеляційний суд в складі колегії суддів, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 жовтня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Постанова складена 23 грудня 2019 року.

Головуючий: Ткач З.Є.

Судді: Міщій О.Я

Шевчук Г.М.