ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2019 року Фастівський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Соловей Г.В.,

за участі секретаря Момот Л.С.,

за участі позивача ОСОБА_1 ,

за участю представника позивача ОСОБА_2 ,

за участю відповідача ОСОБА_3 ,

за участю представника третьої особи Курбет С.М.,

розглянувши заяву позивача ОСОБА_3 про відвід судді у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа Орган опіки та піклування виконавчого комітету Фастівської міської ради про звільнення від сплати аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 , звернувся з позовом до відповідача ОСОБА_1 , про звільнення від сплати аліментів.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 13 листопада 2019 року відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження в цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа Орган опіки та піклування виконавчого комітету Фастівської міської ради про звільнення від сплати аліментів та призначено до судового засідання.

26 грудня 2019 року через канцелярію суду надійшла заява від позивача ОСОБА_3 про відвід головуючому по справі.

В судовому засідання позивач заяву про заявлений відвід підтримав та просив її задовільнити, посилаючись на те, що в нього є сумніви в неупередженності та обєктивності з боку судді при розгляді справи. А також, зазначив, що він категорично не бажає, щоб справу було продовжено слуханням суддею Соловей Г.В., якщо заява не буде задоволена він змушений буде піти далі.

В судовому засіданні ОСОБА_1 , та її представник заперечували проти задовлення заяви про відвід.

Представник третьої особи послався на розсуд суду.

Заслухавши думку учасників судового процесу, вивчивши письмові матеріали заяви суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Відповідно до ст.36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо він є членом сім"ї чи близьким родичем сторони у справі; якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар або надавав стороні правничу допомогу в цій чи іншій справі; якщо він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або обєктивності судді.

Враховуючи вищевикладене заява не містить підстав, зазначених у ст.36 ЦПК України, зазначені підстави в заяві про відвід судді є необгрунтованими.

Так, в обгрунтування відводу заявник посилається на прийняті рішення про задоволення відводів, як самої судді так і суддів по іншим справам де учасниками є сторони, а також його негативне ставлення до судді, яка неодноразово слухала справи з участю сторін.

Відповідно до статей 124, 126, 129 Конституції України правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. Делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускаються. Незалежність і недоторканність суддів гарантуються Конституцією і законами України. Вплив на суддів у будь-який спосіб забороняється. Судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону.

Статтею 2 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» визначаються завдання суду. Зокрема, вказаною статтею передбачено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до практики ЄСПЛ (рішення від 09.11.06. у справі «Білуга проти України», від 28.10.98 у справі «Ветштан проти Швейцарії») важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Виходячи з наявної практики ЄСПЛ, можна зазначити, що він в цілому визначив концептуальні підходи до тлумачення ст. 6 ЄКПЛ, представивши не лише змістовні характеристики неупередженості, але й її суб`єктивні та об`єктивні компоненти.

У справі "Хаушильд проти Данії" зазначається, що ЄСПЛ потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому вирішальними є результати об`єктивної перевірки.

Стосовно об`єктивної неупередженості у справі "Фей проти Австрії" ЄСПЛ вказав, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.

При розгляді заяви про відвід слід виходити саме з суб`єктивної оцінки сторони у справі. Іншими словами, якщо сторона має сумнів в безсторонності судді, хоча об`єктивно це нічим не підкріплено, то практика Європейського суду з прав людини наголошує на необхідності задоволення такої заяви про відвід, адже в іншому випадку це буде розцінено як порушення права особи на справедливий суд.

Враховуючи викладене та те, що заявник наполягає на відвід судді, що підтверджує його небажання щоб справа слухалася суддею Соловей Г.В., а також для того щоб в подальшому при розгляді справи не виникали сумніви у неупередженності судді та для забезпечення права заявника суд, вважає заяву ОСОБА_3 задовольнити.

Керуючись ст.ст.36-40 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_3 про відвід судді Соловей Г.В. в справі № 2/381/1528/19 за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_1 третя особа Орган опіки та піклування виконавчого комітету Фастівської міської ради про звільнення від сплати аліментів задовольнити.

Передати справу для подальшого визначення головуючого по справі відповідно до вимог ст.33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий по справі Г.В.Соловей