печерський районний суд міста києва
Справа № 757/6132/19-ц
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження у справі

"12" лютого 2019 р. суддя Печерського районного суду міста Києва Писанець В.А., розглянувши матеріали позову ОСОБА_1 до Генеральної прокуратури України, треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, про визнання права власності на майно, звільнення його з-під арешту із зобов'язанням повернення, -

В С Т А Н О В И В :

До Печерського районного суду міста Києва надійшла вказана позовна заява.

07 лютого 2019 року визначено суддю для розгляду справи у відповідності до пункту 15 Розділу XIII ЦПК України, та 08 лютого 2019 року передано судді, для вирішення питання про відкриття провадження у справі згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Разом з тим, вказана позовна заява не може бути прийнята до її розгляду у порядку цивільного судочинства, виходячи з такого.

Відповідно до ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: 1) захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; 3) інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Вбачається, що позивач просить визнати, вилучені 28 листопада 2011 року в ході обшуку проведеного Генеральною прокуратурою України в рамках здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000102 з індивідуального депозитного сейфу НОМЕР_1 у приміщенні депозитарію ПАТ АБ «Південний», розташованого за адресою: м. Київ, вул. Саксаганського, 74, валютні цінності в кількості 2 437 500 дол. США власністю ОСОБА_1, а також звільнити з-під арешту та зобов'язати відповідача повернути позивачу зазначені грошові кошти.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» спори про право цивільне, пов'язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦПК України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

За наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов'язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому ст.ст. 174, 539 КПК України, до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок.

Так, як вказує позивач, ухвалою апеляційного суду міста Києва від 21 червня 2018 року, скасовано вирок Печерського районного суду міста Києва від 02 квітня 2014 року відносно підлеглих ОСОБА_4 - ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8, а станом на теперішній час справа перебуває на розгляді в Оболонському районному суді міста Києва.

ІНФОРМАЦІЯ_1 обвинувачений ОСОБА_4 помер, в зв'язку з чим ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 31 березня 2016 року кримінальне провадження в частині обвинувачення за ч. 3 ст. 368, ч. 4 ст. 368 КК України було закрито на підставі п. 5 ч. 1 ст. 284 КК України.

Як вказує позивач, зазначеними судовими рішеннями питання належності грошових коштів, вилучених в ході обшуку в депозитному сейфі НОМЕР_1 у приміщенні депозитарію ПАТ АБ «Південний», розташованого за адресою: м. Київ, вул. Саксаганського, 74, валютних цінностей в кількості 2 437 500 дол. США в рамках досудового розслідування вказаної кримінальної справи не вирішувалось, а позивач зазначає, що вона є спадкоємицею померлого відповідно до заповіту від 28 травня 2014 року, а також 26 серпня 2014 року звернувшись до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Запольської О.І. із заявою про прийняття спадщини їй було відмовлено, а тому вона звернулась до суду мотивуючи тим, що вирішити питання про майно спадкоємця, яке вилучено у спадкодавця та на яке накладено арешт в ході здійснення досудового розслідування та його повернення у відповідності до ч. 12 ст. 100 КПК України, можливим є лише після встановлення належності даного майна спадкоємцю.

Частиною 12 ст. 100 КПК України передбачено, що спір про належність речей, що підлягають поверненню, вирішується у порядку цивільного судочинства. У такому випадку річ зберігається до набрання рішенням суду законної сили.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Наведена норма не конкретизує кола осіб, на майно чи стосовно майна яких може бути накладений арешт в рамках кримінального провадження, в тому числі й на майно заставодавців та заставо держателів.

При цьому, у цій нормі чітко визначено, що арешт з майна скасовується виключно у встановленому КПК України порядку.

Такий порядок визначений у нормах ст. 174 КПК України.

Зокрема, як передбачено ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Наведені норми свідчать про те, що арешт, накладений у рамках кримінального провадження на стадії досудового слідства, скасовується судом за наявності підстав, які визначені в КПК України.

Тобто, позовні вимоги відносяться до юрисдикції кримінального судочинства.

Враховуючи те, що майно було вилучено, а арешт на нього накладено в порядку КПК України на стадії досудового розслідування, то суд приходить до висновку про те, що вимоги не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки арешт має оскаржуватись у визначеному КПК України порядку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо: заява не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Зважаючи на наведене, вважаю за необхідне відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України відмовити у відкритті провадження у справі, так як розгляд цієї справи повинен здійснюватися за правилами кримінального судочинства.

На підставі викладеного та керуючись п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті провадження за її позовом до Генеральної прокуратури України, треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, про визнання права власності на майно, звільнення його з-під арешту із зобов'язанням повернення.

Ухвала суду може бути оскаржена через Печерський районний суд міста Києва до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня її отримання.

Суддя В. А. Писанець