УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2019 року суддя Херсонського міський суд Херсонської області Прохоренко В.В., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до пред`явлення позову до суду,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернулася до Херсонського міського суду Херсонської області із заявою про забезпечення позову до пред`явлення позову до суду, в якій просить вжити заходи забезпечення позову, відповідно до яких заборонити будь-яким державним реєстраторам та нотаріусам, що виконують функції державних реєстраторів, вчиняти в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, будь-які реєстраційні дії щодо об`єкта нерухомого майна, а саме земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер земельної ділянки: :01:001:1360).

Заява обгрунтована тим, що хоча ОСОБА_1 в повному обсязі повернула позику отриману від ОСОБА_2 за договором позики, укладеного між сторонами 08 вересня 2016 року, виконання якого було забезпечене яке було забезпечене договором іпотеки, укладеного 08 вересня 2016 року між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , та посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського округу Троцькою О.Ю. за реєстровим номером 2061, що підтверджується наданими нею до заяви розписками та квитанціями, проте, як стало відомо Заявнику, ОСОБА_2 , має намір в порядку передбаченому ст.ст. 37 та 38 Закону України «Про іпотеку» вдруге задовольнити свої вимоги за вищевказаним іпотечним договором та договором позики, за рахунок земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер земельної ділянки: :01:001:1360), яка виступала забезпеченням за вищевказаним договором іпотеки, шляхом або набуття права власності на спірну земельну ділянку, або його реалізації третім особам, що потягне за собою порушення майнових прав заявника, як власника даного об`єкту нерухомості.

Заявник зазначає, що обраний ним засіб забезпечення позову не буде порушувати права відповідача і не причинить ОСОБА_2 будь-яких збитків, оскільки такий вид забезпечення позову про який просить заявник лише тимчасово позбавить Відповідача права розпоряджатись (будь-яким способом відчужувати) спірним іпотечним майном до вирішення спору по суті тощо, а тому відсутня необхідність в наданні зустрічного забезпечення.

Відповідно до положення ч. 1 ст. 153 ЦПК України, суд розглянув заяву в судовому засіданні без повідомлення учасників справи.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити заходи забезпечення позову, передбачені статтею 150 цього Кодексу.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується шляхом: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до вимог п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як вбачається з матеріалів справи 08 вересня 2016 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики грошових коштів, за умовами якого Заявник позичила у ОСОБА_2 кошти в сумі 1336215,30 гривень 30 копійок, терміном до 08 вересня 2018 року включно.

В якості забезпечення виконання ОСОБА_1 своїх зобов`язань за вищевказаним договором 08 вересня 2016 року між нею та ОСОБА_2 було укладено іпотечний договір за реєстровим номером 2061, посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського округу Троцькою О.Ю., за умовами якого Заявник передала в іпотеку нерухоме майно, а саме: земельну ділянку, площею: 0,0850 гектарів, кадастровий номер земельної ділянки: :01:001:1360, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , що належала останній на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Йосипенко В.В. від 31 липня 2015 року за реєстровим номером 996.

03 вересня 2018 року між сторонами було укладено договір про внесення змін та доповнень до вищевказаного договору позики, та продовжено строк повернення позики до 30 жовтня 2019 року.

Як вбачається з наданих Заявником до заяви копій розписок складених ОСОБА_2 від 03 вересня 2018 року, від 04 березня 2019 року та поштової квитанції від 13 грудня 2019 року, Заявник повністю розрахувалася з позикодавцем за вищевказаним договором позики.

Як вбачається з довідки Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 20.12.2019 за №194035348 ОСОБА_2 є іпотекодержателем майна заявника.

Крім того, 02.12.2019 року ОСОБА_1 було отримано від представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 вимогу, щодо виконання зобовязань за вищевказаним договором позики, відповідно до змісту якого представник Іпотекодержателя повідомив останню про свій намір задовольнити вимоги за вище вказаним договорами позики та іпотеки за рахунок іпотечного майна, а саме земельної ділянки, у випадку не повернення заявником боргу у сумі 50 000 доларів США.

Вказані вище обставини свідчать про те, що існує велика ймовірність вчинення ОСОБА_2 , як іпотекодержателем, як юридичних так і фактичних дій, спрямованих на порушення права власності заявника на спірне нерухоме майно.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідно до заявлених позовних вимог.

Обраний заявником спосіб забезпечення позову щодо заборони здійснення певний дій співвідноситься з предметом майбутнього позову. Суд вважає, що існує конкретний зв`язок між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, а тому вжиття судом заходу до забезпечення позову спроможний забезпечити фактичне виконання судового рішення, у разі задоволення позову.

Оскільки метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову, суд приходить до висновку, що заява обґрунтована, підтверджена, ґрунтується на вимогах закону, а тому суд вважає за необхідне задовольнити заяву, застосувавши забезпечення позову у виглядінакладення заборони на вчинення певних дій.

На підставі вищевикладеного, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9, керуючись ст.ст. 11, 149-153, 353, 354 України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву задовольнити.

Заборонити будь-яким державним реєстраторам та нотаріусам, що виконують функції державних реєстраторів, вчиняти в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, будь-які реєстраційні дії щодо об`єкта нерухомого майна, а саме земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер земельної ділянки: :01:001:1360).

Роз`яснити ОСОБА_1 , що заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Примірник ухвали про забезпечення позову негайно направляється заявнику та всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Особи винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність встановлену законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання її суддею.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття нової ухвали суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Херсонський міський суд Херсонської області.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала про забезпечення позову є виконавчим документом та виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Відповідно до ч.13 ст. 158 ЦПК України заходи забезпечення позову, вжиті судом до подання позовної заяви, скасовуються судом також у разі: неподання заявником відповідної позовної заяви згідно з вимогами частини третьої статті 152 цього Кодексу; повернення позовної заяви; відмови у відкритті провадження у справі.

Суддя: В.В.Прохоренко