08.02.2019 227/5783/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2019 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді: Мацишин Л.С.,

за участю секретаря судового засідання: Овчинникової Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Добропілля у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2018 року позивач звернулася до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення з останнього на її користь аліментів на її утримання у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходів) щомісячно до досягнення малолітнім сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, трьох років, тобто до 22 лютого 2020 року. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначила, що вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 20 серпня 2016 року, шлюб на даний час перебуває на стадії розірвання в судовому порядку. Від цього шлюбу вони мають малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом з позивачем. На даний час подружні стосунки між сторонами припинені. Позивач перебуває у соціальній відпустці по догляду за дитиною до трьох років та не має можливості працювати. Відповідач сплачує на користь позивача аліменти на утримання дитини в судовому порядку. Позивач вважає, що відповідач є працездатною особою, має постійне місце роботи та постійний заробіток, тому він може надавати допомогу на її утримання.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не зявилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином. Надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, проте надав суду заяву, у якій зазначив, що позов визнає повністю та не заперечує проти стягнення з нього на користь позивача на її утримання аліментів у розмірі ј з усіх його видів доходу. Просить розглядати справу у його відсутності.

Згідно ч. ч. 1, 8 ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 ЦПК України. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків.

Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

З урахуванням ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв'язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебувають у шлюбі, який зареєстровано 20 серпня 2016 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-НО № 440232 виданого 20 серпня 2016 року виконкомом Світлівської сільської ради Добропільського району Донецької області (а.с.7).

Згідно свідоцтва про народження серії І-НО № 735922 виданого 27 лютого 2017 року Краматорським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.10).

Згідно довідки виконавчого комітету Білицької міської ради № 1398 від 07 грудня 2018 року про реєстрацію місця проживання особи, дитина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрований разом з матірю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, за адресою: Донецька область смт Водянське, вул. Дружби, 3/5 (а.с.11). Як вбачається з цієї довідки, відповідач ОСОБА_2 за вищевказаною адресою не зареєстрований та не проживає.

Статтею 75 Сімейного кодексу України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - відсутність можливості в чоловіка надавати таке утримання.

Згідно статті 84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов'язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини.

У зв'язку з доглядом за дитиною, якій менше трьох років, позивач не має змоги працювати і утримувати себе.

В добровільному порядку питання щодо утримання дружини позивач та відповідач не вирішили.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 Сімейного кодексу України, аліменти присуджуються одному із подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя або у твердій грошовій сумі.

Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач є працездатною особою, інших утриманців не має та повністю визнав заявлені позивачем вимоги, а саме погодився сплачувати аліменти у розмірі 1/4 заробітку (доходу) на утримання дружини.

Також, суд, при встановленні розміру аліментів враховує стан здоров'я та матеріальне становище позивача, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів.

Тому, виходячи з принципу справедливості, розумності та з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача, суд приходить до висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача аліментів на дружину до досягнення дитиною трьох років в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) відповідача.

Крім того, згідно статті 79 Сімейного кодексу України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернулась до суду 28 грудня 2018 року. Тому аліменти повинні бути стягнуті саме з цієї дати.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частки від усіх видів доходу, починаючи з 28 грудня 2018 року і до досягнення дитиною ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, трьох років, тобто до 22 лютого 2020 року.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

Згідно ст. 141 ЦПК України, з ОСОБА_2 в рахунок держави слід стягнути судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Відповідно до ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

На підставі викладеного, ст.ст. 84, 91 СК України, керуючись ст. ст. 4, 19, 81,141,263-265, 268,273, 279, 352-355, 430 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП НОМЕР_1, адреса місця реєстрації та проживання: ІНФОРМАЦІЯ_5) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6 (РНОКПП НОМЕР_2, адреса місця реєстрації та проживання: ІНФОРМАЦІЯ_7) аліменти на її утримання в розмірі ј (однієї четвертої) частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення дитиною ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, трьох років, починаючи стягнення з 28 грудня 2018 року.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн. (сімсот чотирьох гривень 80 копійок).

Рішення суду може бути оскаржено до Донецького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Добропільський міськрайонний суд Донецької області або безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів з дня проголошення рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подано апеляційної скарги, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Головуючий суддя Л.С.Мацишин

08.02.2019