Номер провадження: 22-ц/813/38/19
Номер справи місцевого суду: 496/2297/17
Головуючий у першій інстанції Горяєв І.М.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.02.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Таварткіладзе О.М.,

суддів: Заїкіна А.П., Калараша А.А.,

за участю секретаря судового засідання: Томашевської К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Підопригори Євгена Миколайовича на рішення Біляївського районного суду Одеської області від 22 січня 2018 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за аліментами,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2017 року ОСОБА_4 звернулася до Біляївського районного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за аліментами у сумі 42 021,21 грн.

Свої вимоги мотивувала тим, що відповідно до рішення Біляївського районного суду Одеської області від 01.06.1999 року у справі №2-245/1999 з відповідача було стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 року народення. Потім, ІНФОРМАЦІЯ_1 року донці виповнилось 18 років і стягнення за виконавчим листом, виданим на підставі зазначеного судового рішення, було припинено. Однак у зв'язку з невиконанням з боку відповідача обов'язків по утриманню дитини, на час досягнення дитиною повноліття утворилась заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 42 021,21 грн. Добровільно погашати борг за аліментами відповідач відмовляється, у зв'язку з чим державним виконавцем рекомендовано звернутись до суду із заявою про стягнення суми боргу. У зв'язку з викладеним позивач звернулась до суду з вказаним позовом.

Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 22 січня 2018 року позовні вимоги задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 заборгованість по аліментам на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у сумі 42 021,21 грн.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, представник ОСОБА_2 - адвокат Підопригора Євген Миколайович подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Біляївського районного суду Одеської області від 22 січня 2018 року та ухвалити нове, яким стягнути з відповідача на користь позивача 20 179,35 грн., посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення в межах позовної заяви та доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення на таких підставах.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Згідно ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права, з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Відповідач ОСОБА_2, в інтересах якого подана апеляційна скарга, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причини не явки в судове засідання не повідомив, явку свого представника в судове засідання не забезпечив, клопотання про відкладення розгляду справи не подав.

Відповідно до ст. 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Судом встановлено, що:

- відповідно до виконавчого листа від 02.06.1999 року, з відповідача утримувалися аліменти на користь позивача на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 25.05.1999 року і до досягнення донькою повноліття (а.с.4);

- постановою державного виконавця від 13.05.2015 року виконавчий лист №2-1195, виданий 02.06.1999 року, було повернуто стягувачу ОСОБА_6 у зв'язку з закінченням строку стягнення (досягненням неповнолітньою дитиною, на користь якої стягувались аліменти, повноліття) (а.с.7);

- того ж дня 13.05.2015 року державним виконавцем був здійснений розрахунок заборгованості по аліментах від 13.05.2015 року, згідно з яким заборгованість по сплаті аліментів становила у розмірі 42 021,21 грн. (а. с. 8);

- 12.07.2017 року позивач звернулася до суду до відповідача з позовом про стягнення заборгованості по аліментам в сумі 42 021 грн. 21 коп.;

- 31.07.2017 року державним виконавцем було видано нову довідку з розрахунком заборгованості по сплаті аліментів у розмірі 20 179,35 грн., яка до справи додана за клопотанням відповідача (а. с. 21);

- зазначений розрахунок на суму 20 179,35 грн. підтвердив у судовому засіданні державний виконавець Горділовський М.М. та пояснив, що після закінчення виконавчого провадження був зроблений розрахунок заборгованості по аліментах, оскільки відповідач надав квитанції за минулі роки про сплату аліментів.

Задовольняючи позов, стягуючи з відповідача на користиь позивача заборгованість по аліментам на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в сумі 42 021 грн. 21 коп., суд першої інстанції виходив з вірності первісно виконаного розрахунку заборгованості від 13.05.2015 року та з того, що розрахунок заборгованості по аліментам від 31.07.2017 року є необґрунтованим, оскільки не підтверджений первісними платіжними документами (квитанціями) про сплату аліментів.

Такий висновок суду першої інстанції є вірним.

Зі змісту розрахунку заборгованості по аліментам від 31.07.2017 року вбачається, що державним виконавцем в погашення заборгованості по аліментам за квітень 2015 року враховані 18 916,66 грн., але при цьому у розрахунку зазначено, що документи, які підтверджують сплату аліментів до відділу не надавались.

У суді першої інстанції державний виконавець підтвердив наявність у відповідача оригіналів квитанцій про сплату заборгованості по аліментам.

В свою чергу ОСОБА_2 в судовому засіданні в суді першої інстанції пояснив, що заборгованість по аліментам він сплачував без квитанцій.

При таких обставинах суд першої інстанції вірно виходив з необґрунтованості розрахунку заборгованості від 31.07.2017 року та недоведеності відповідачем реального зменшення заборгованості по аліментам з 42 012 грн. 21 коп. до 20 179 грн. 35 коп.

Крім того, на час видання державним виконавцем розрахунку заборгованості від 31.07.2017 року діяв Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року, який набув чинності 05.10.2016 року.

Частиною першою та третьою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що порядок стягнення аліментів визначається законом. Визначення суми заборгованості зі сплати аліментів, присуджених як частки від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому СК України.

У відповідності до частини восьмої статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» спори щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Стаття 195 СК України встановлює порядок визначення заборгованості за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу).

Згідно із частиною третьою статті 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Системний аналіз вказаних норм права дає підстави дійти висновку про те, що законодавець визначив обов'язок державного виконавця обчислювати розмір заборгованості за аліментами і водночас імперативно закріпив, що у разі незгоди заінтересованої особи з визначеним (обчисленим) державним виконавцем розміром заборгованості за аліментами спір вирішується судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст. 194 ч.4 СК України заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття.

Тобто, у разі наявності заборгованості, яка виникла на момент закінчення встановленого строку для стягнення аліментів, її стягнення проводиться у загальному порядку, визначеному Законом.

Повертаючи виконавчий лист стягувачу у зв'язку з досягненням дитиною повноліття та з урахуванням непогашеної заборгованості, державний виконавець роз'яснив стягувачу про можливість стягнути в судовому порядку заборгованість по аліментами, що залишилась непогашеною.

Таким чином, судова колегія погоджується з остаточним висновком районного суду про задоволення заявленого позову у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги про неповноту дослідження судом всіх обставин справи через невитребування виконавчого провадження є неспроможними, оскільки розрахунок заборгованості державним виконавцем здійснений без додання документальних доказів сплати аліментів, так як виконавче провадження станом на дату видачі повторної довідки 31.07.2017 року вже більше 2-х років було закінчено шляхом повернення стягувачу виконавчого листа у зв'язку з досягненням дитиною повноліття ІНФОРМАЦІЯ_1 року. При цьому на час видачі державним виконавцем 31.07.2017 року довідки боржнику про зменшення заборгованості по аліментам, судом першої інстанції було відкрито провадження за позовом стягувана про стягнення з боржника заборгованості на підставі довідки від 13.05.2015 року. Тобто, в суді вже існував спір з приводу стягнення заборгованості по аліментам і тому у державного виконавця не було підстав для видачі боржнику довідки від 31.07.2017 року зі зменшеною заборгованістю по виконавчому провадженню, за яким виконавчий лист повернуено стягувачу у 2015 році.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 383 ЦПК України, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката Підопригори Євгена Миколайовича - залишити без задоволення.

Рішення Біляївського районного суду Одеської області від 22 січня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повне судове рішення складено: 13.02.2019 року.

Головуючий О.М. Таварткіладзе

Судді: А.П. Заїкін

А.А. Калараш