Справа № 515/1230/19
Провадження № 2/515/2097/19
Татарбунарський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2019 року. Татарбунарський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Тимошенка С.В.

за участю: секретаря судового засідання Комерзан Л.І.

позивача ОСОБА_1

представників відповідача 1 Барбінягра В.В., ОСОБА_2

представника відповідача 2 ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м.Татарбунари Одеської області в по- рядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 - вича до Держави Україна в особі: Татарбунарського районного відділу державної виконавчої слу- жби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, Головного управління Де- ржавної казначейської служби України в Одеській області

про відшкодування шкоди, завданої протиправними діями державних органів,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вище вказаним позовом, мотивуючи його тим, що внаслідок противоправних дій державних органів йому завдано матеріальної та моральної шкоди та просив стягнути з держави України на його коритсь грошові кошти у якості відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 4649,76 грн. та моральної шкоди в розмірі 5 мінімальних заробітних плат за раху- нок коштів державного бюджету України шляхом списання коштів з відповідного рахунку органу державної казначейської служби України станом на час ухвалення рішення суду та нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення суду з урахування приписів законо- давства України, що регулюють таке нарахування. В обгрунтування своїх позовних вимог він по- силався на те, що рішенням апеляційного суду Одеської області від 01.06.2016 р. визнано проти- правним рішення Лиманської сільської ради № 531-УІ від 12.07.2013 р. та зобов`язано Лиманську сільську ради надати надати безоплатно у власність ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,04 га для індивідуального дачного будівництва, яка розташована на території Лиманської сільської ради в курортній зоні "Катранка в дачному кооперативі "Золокари". Рішення набрало законної си- ли, видано виконавчий лист, який було направлено до відділу державної виконавчої служби. Однак, постановою ВП № 52083761 від 01.09.2016 р. державним виконавцем Абрамович Л.О. відмовлено в прийнятті до провадженні виконавчого документа та у відкритті виконавчого про- вадження з примусового виконання виконавчого листа № 515/140/15-ц, виданого 25.07.2016 р. апеляційним судом. Він звернувся до суду із відповідною скаргою, яку рішенням суду від 13.12. 2016 р. задоволено. Дії державного виконавця визнано протиправними, скасовано зазначену поста- нову та зобов`язано державного виконаця вирішити питання щодо відкриття виконавчого провад- ження за виконавчим листом, виданим апеляційним судом. Внаслідок протиправних дій та недба- лого виконання покладених на державні органи обов`язків тривалий час він був безпідставно поз- бавлений можливості відновити свої порушені права, отримати належні йому грошові кошти, а от- же користуватися майном та витрачати певний час на відновлення та захист своїх прав. Внаслі- док протиправних дій державних органів йому завдано матеріальної та моральної шкоди, яку не може бути компенсовано тільки констатацією факту порушених його прав. Розмір спричиненої моральної шкоди він оцінює в ьрозмірі 5 мінімальних заробітних плат, а матеріальні витрати ск- лали 4649,76 грн.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, наполягаючи на їх задоволенні.

Представники Татарбунарського районного відділу державної виконавчої служби Головного те- риторіального управління юстиції в Одеській області в судовому засіданні позовні вимоги не виз- нали, підтвердили доводи, викладені у відзиві на позовну заяву, згідно якого, вважали вимоги по- зивача щодо стягнення матеріальної та моральної шкоди зловживанням правами з метою отри- мання безпідставної вигоди. Позивачем не обґрунтовано належними доказами ні розміру матері- альної, а ні розміру моральної шкоди, а лише зазначено про спричинення йому моральної шкоди. Наведений позивачем розмір витрат також не підлягає стягненню, оскільки їх понесення не під- тверджено жодним доказом. За таких обставин просили відмовити у задоволені позову. Представник Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській облас- ті також не визнала позовні вимоги, вважаючи їх необґрунтованими та просила суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Вивчивши матеріали справи у межах наданих доказів, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як слідує з копії постанови ВП № 52083761 від 01.09.2016 р. (а.с.32), державним виконавцем Абрамович Л.О. відмовлено в прийнятті до провадженні виконавчого документа та у відкритті ви- конавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 515/140/15-ц, виданого 25.07.2016 р. апеляційним судом Одеської області про зобов`язання Лиманської сільської ради ви- дати безоплатно у власність ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,04 га для індивідуального дачного будівництва, яка розташована на території Лиманської сільської ради в курортній зоні "Катранка в дачному кооперативі "Золокари".

Ухвалою Татарбунарського районного суду Одеської області від 13.12.2016 р. (а.с.11) визнано неправомірними дії державного виконавця Татарбунарського районного відділу ДВС ГТУЮ в Одеській області Абрамович Л.О. щодо відмови у відкритті виконавчого провадження та скасова- но постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження, крім того зобов`язано державно- го виконавця вирішити питання щодо відкриття провадження.

Постановою ВП № 52083761 від 19.12.2016 р. підтверджується, що скасовано документ «Поста- нова про відмову у відкритті виконавчого провадження (п.6 ч.1 ст.26 ) від 01.09.2016 р., що видано ОСОБА_4 при примусовому виконанні виконавчого листа № 515/140/15-ц»

Постановою від 19.12.2016 р. відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 515/140/15-ц, а постановою від 30.12.2016 р. виконавче провадження з примусового виконання вище вказаного виконавчого листа закінчено, що вбачається з їх копій (а.с.30,31).

Рішенням Лиманської сільської ради Татарбунарського району Одеської області від 18.08.2016 р. за № 128-VII вирішено ОСОБА_1 та ОСОБА_5 відмовити в наданні безоплатно у влас- ність земельних ділянок для індивідуального дачного будівництва, площею 0,02 га кожна, кадаст- рові №№ № :02:002:0121, :02:002:0120, загальною площею 0,04 га у зв`язку з відсутністю плану зонування або детального плану території.

Відповідно до положень цивільного законодавства, особа має право на відшкодування мораль- ноїта матеріальної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Як передбачено ч.1 ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків в результаті порушення її ци- вільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до ч.1, п.2 ч.2 ст.23 ЦК України, моральна шкода полягає, зокрема, у душевних ст- ражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, чле- нів її сім`ї чи близьких родичів.

Згідно з ч.4 ст.23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

За змістом ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неп- равомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наяв- ності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

У постанові Пленуму Верховного суду України "Про судову практику в справах про відшкоду- вання моральної (немайнової) шкоди" № 4 від 31.03.1995 р./ зі змінами, внесеними постановами Пленуму від 25.05.2001 р. та 27.02.2009 р./, під моральною шкодою слід розуміти втрати немай- нового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, запо- діяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації.

У позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність та- кої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і про- типравним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (безді- яльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює запо- діяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

При цьому, згідно з п.9 даної постанови, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Звертаючись до суду, позивач не зазначає, в чому полягає завдана йому моральна шкода, чим підтверджується факт її заподіяння та які саме протиправні дії відповідачів призвели до моральних страждань.

Відповідно до ч.ч.1-4 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змага- льності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та

обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення

для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, вс- тановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням

нею процесуальних дій.

Згідно з ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наяв- ність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За правилами ч.ч.1,2,6 ст.77 цього кодексу, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рі- шення.

За змістом ч.1 ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дій- ти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Будь-яких доказів, як того вимагає закон, завдання йому моральної та матеріальної шкоди пози- вач при зверненні до суду у позові не зазначив, не надав таких суду і в подальшому.

Виходячи з викладеного вище, суд приходить до висновку про безпідставність вимог позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.76-81, 141, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, постановою Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 р.(із змінами, внесеними згідно з постановами Пленуму Верховного Суду України № 5 від 25.05.2001 р., № 1 від 27.02.2009 р.) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», суд

В И Р І Ш И В:

Відмовити у позові ОСОБА_1 до Держави Україна в особі: Татарбунарсько- го районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області про відшкодування шкоди, завданої протиправними діями державних органів.

Рішення суду може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учас- никами справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили пі- сля повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Тимошенко