Провадження № 2/127/4293/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.02.2019 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Антонюка В.В.,

за участі секретаря- Гончарука І.О.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3, звернулась до суду із позовом до ОСОБА_4 про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі. Позов мотивований тим, що 08 жовтня 2000 року сторони зареєстрували шлюб, від якого 25 липня 2001 року у них народився син - ОСОБА_5. На даний час сторони припинили подружні відносини, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Відповідач покладені на нього батьківські обовязки не виконує, не приймає участі у вихованні сина, не надає жодної матеріальної допомоги, не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини. У зв'язку з вищевикладеним позивач просить суд стягнути із відповідача на її користь на утримання сина ОСОБА_5 аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн., щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з моменту предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1, заявлені вимоги підтримала з підстав викладених у позовній заяві. Пояснила, що утримання дитини та забезпечення її усім необхідним для життя потребує значних коштів і позивач не здатна в повній мірі цього забезпечити, так як заробітної плати на утримання себе та дитини в повній мірі не вистачає. Просила суд задовольнити позов в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2, в судовому засіданні заявлені вимоги визнала частково, через брак коштів у відповідача, не заперечувала проти стягнення з ОСОБА_4 аліментів на утримання сина - ОСОБА_5 в розмірі 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, або ж в твердій грошовій сумі в розмірі 1 500 гривень.

Зясувавши позиції сторін, дослідивши та вивчивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 08 жовтня 2000 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження, серії І-АМ № 022474 від 08 жовтня 2000 року (а.с.5).

Також судом встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 являються батьками ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-АМ № 143422 від 14 серпня 2001 року (а.с.5).

Згідно довідки ТОВ ЖЕО від 20 серпня 2018 року ОСОБА_3 проживає та зареєстрована за адресою: м. Вінниця. АДРЕСА_1, у неї на утриманні знаходиться син - ОСОБА_5 (а.с.9).

Частиною 2 ст. 51 Конституції України закріплено обов'язок батьків по утримуванню дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей, і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно із ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, як беруть участь у справі.

Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

При встановленні розміру аліментів, суд керується вимогами ст. 182 СК України та роз'ясненнями, які містяться в п.17 Постанови пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», та вирішуючи питання щодо розміру аліментів враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно зі ст. 183 Сімейного Кодексу України частина заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом.

Пленум Верховного Суду України в п. 17 своєї Постанови від 15 травня 2006 року №3 роз'яснив судам, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення.

Частиною 2 ст. 18 СК України передбачено, що суд застосовує ті способи захисту прав або інтересів учасників сімейних відносин, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін.

Визначаючи розмір аліментів, суд керується ст. ст. 181, 183, 184 СК України, тобто аналогічними нормами, які передбачають, що аліменти можуть присуджуватися в частці від доходу і (або) у твердій грошовій сумі. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 7 Закону України № 2246-VІІІ від 07.12.2017 року «Про Державний бюджет України на 2018 рік» з 1 липня 2018 року прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років - 1944 грн.

Положенням ст. 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Згідно ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальний стан сторін, вік та стан здоров'я дитини, відсутність на утриманні у платника аліментів інших неповнолітніх дітей та непрацездатних членів сім'ї, розмір мінімального прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років.

Суду не надано даних про наявність на утриманні відповідача інших неповнолітніх дітей та непрацездатних членів сім'ї, а також доказів, які свідчать про наявність підстав для звільнення від обов'язку утримувати дитину.

Надані до суду представником відповідача копію заключення ЛКК № 862, відповідно до якої ОСОБА_6 має діагноз: остеохондроз ПВХ з компресійно корінцевим синдромом L24, L25 зправа. Наслідки ішемічного інсульту в басейн правої середньо мозкової артерії (20167 рік). Правобічний рефлекторний синдром та копію посвідчення № 087105, відповідно до якого ОСОБА_6 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1988 1989 роках (а.с.37), суд не приймає до уваги, оскільки до суду не надано жодного належного та допустимого доказу про те, що він перебуває на утриманні або ж під опікою відповідача по справі ОСОБА_4

При визначенні розміру аліментів на дитину у твердій грошовій сумі, суд розглядає справу на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів суд, визначаючись щодо розміру аліментів та зважаючи на реальні і розумні потреби в матеріальному утриманні сина, взаємний обовязок батьків по його утриманню, встановлені обставини, що мають значення в їх сукупності, вважає справедливим та обґрунтованим стягнути із відповідача на користь позивача на утримання сина аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 2000 грн., щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

При розподілі судових витрат суд керується ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки позов задоволено повністю, з відповідача на користь держави підлягає до стягнення 704,80 грн. в рахунок відшкодування судового збору.

Крім того, суд вважає за можливе вимоги позивача про відшкодування витрат на кваліфіковану правничу допомогу задоволити в розмірі 3000 гривень, при цьому суд керується ст. 137 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 80, 180, 182, 184, 199 СК України, ст. ст. 4, 7, 12, 13, 81, 89, 141, 263, 273, 430 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3, аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень щомісячно, починаючи з дня звернення до суду - з 03 жовтня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судові витрати, понесені нею за надання правничої допомоги в розмірі 3000 (три тисячі) гривень 00 копійок.

Стягнути із ОСОБА_4 в дохід держави судовий збір в розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, адреса місця проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3.

Відповідач: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_2, адреса місця реєстрації: 60236, Чернівецька область, м. Новодністровськ, мікрорайон СонячнийАДРЕСА_2, адреса місця проживання: ІНФОРМАЦІЯ_5.

Повний текст рішення виготовлено 19.02.2019 року.

Суддя: