Справа № 159/930/19
Провадження № 2/159/1648/19
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2019 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

у складі головуючого - судді Панасюка С.Л.

з участю секретаря Клевецької О.М.

вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

ОСОБА_2 подав зустрічний позов до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини.

Відповідно до ст.193 ЦПК України, відповідач має право подати зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом.

Разом з тим, доцільним є сумісний розгляд, коли це дозволяє більш повно і об`єктивно дослідити обставини справи, встановити справжні взаємовідносини сторін, виключити винесення взаємосуперечливих чи взаємовиключних судових рішень.

При вивченні вимог зустрічної позовної заяви вбачається, що предметом зустрічних позовних вимог є визначення місця проживання дитини.

Предметом основного позову є стягнення аліментів.

Відповідач вправі заперечувати позов про стягнення з нього аліментів, в тому числі і доводячи ту обставину, що діти знаходяться на його утриманні, а не на утриманні позивача.

Для цього немає потреби у зустрічному позові про визначення місця проживання дитини.

До того ж, відповідач не додав до зустрічної позовної заяви висновок органу опіки і піклування щодо місця проживання дитини. Натомість надав висновок про встановлення способу його участі у вихованні дітей. Це різні за суттю висновки. Висновок щодо місця проживання дитини вимагає від органу опіки і піклування проведення значної за обсягом і довготривалої роботи, зокрема, потрібно скласти акти житлово-побутових умов батьків дитини, зібрати документи про рівень їх доходів, з`ясувати думку дитини, тощо.

Прийняття зустрічного позову до сумісного розгляду з основним в таких умовах призведе до затягування розгляду справи, що зачіпатиме інтереси дітей, оскільки аліменти призначені для їх утримання.

До того ж, відповідно до ч.4 ст.19 СК України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. А цей орган у питанні визначення місця проживання рішення не приймав.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що спільний розгляд первісного і зустрічного позовів не є доцільним.

Керуючись ч.ч.2, 3 ст.193 ЦПК, суд,

у х в а л и в :

У прийнятті зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини відмовити.

Роз`яснити ОСОБА_2 , що він, у встановленому порядку, вправі звернутись до суду з тими ж вимогами, але не зустрічними, а первинними.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:

С. Л. Панасюк