Ухвала

26 грудня 2019 року

м. Київ

справа № 202/2158/16-ц

провадження № 61-22913ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Стрільчука В. А., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 26 листопада 2019 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом, в якому просив: стягнути з ОСОБА_2 заборгованість з орендної плати в розмірі 12 000 грн; визнати за ним право власності на нежитлову будівлю загальною площею 610 кв. м, що знаходиться по АДРЕСА_1 ; визнати за ним право власності на будівлі та споруди, що знаходиться по АДРЕСА_2 : будівлю гаражів (літера Г-1) загальною площею 81,9 кв. м, яка складається з: гаража № 1 загальною площею 20,3 кв. м, гаража № 2 загальною площею 20,6 кв. м, гаража № 3 загальною площею 20,5 кв. м, гаража № 4 загальною площею 20,5 кв. м; будівлю гаражів (літера Д-2) загальною площею 171,9 кв. м, яка складається з: гаража № 1 загальною площею 40,8 кв. м, гаража № 2 загальною площею 41,1 кв. м, гаража № 3 загальна площа 45,0 кв. м, гаража № 4 загальною площею 45,0 кв. м; будівлю гаражів (літера Е-2) загальною площею 258,1 кв. м, яка складається з: гаража № 1 загальною площею 86,3 кв. м, гаража № 2 загальною площею 85,6 кв. м, гаража № 3 загальною площею 86,2 кв. м; ворота № 6, огорожу № 7, цоколь № 8, замощення ІІ.

Рішенням Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 11 квітня 2016 року, з урахуванням ухвали цього ж суду від 06 травня 2016 року про виправлення описки, позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість з орендної плати в розмірі 6 000 грн. Визнано за ОСОБА_1 право власності на будівлі та споруди, що знаходиться по АДРЕСА_2 : будівлю гаражів (літера Г-1) загальною площею 81,9 кв. м, яка складається з: гаража № 1 загальною площею 20,3 кв. м, гаража №2 загальною площею 20,6 кв. м, гаража № 3 загальною площею 20,5 кв. м, гаража № 4 загальною площею 20,5 кв. м; будівлю гаражів (літера Д-2) загальною площею 171,9 кв. м, яка складається з: гаража № 1 загальною площею 40,8 кв. м, гаража № 2 загальною площею 41,1 кв. м, гаража № 3 загальною площею 45,0 кв. м, гаража № 4 загальною площею 45,0 кв. м; будівлю гаражів (літера Е-2) загальною площею 258,1 кв. м, яка складається з: гаража № 1 загальною площею 86,3 кв. м, гаража № 2 загальною площею 85,6 кв. м, гаража № 3 загальною площею 86,2 кв. м; ворота № 6, огорожу № 7, цоколь № 8, замощення ІІ, без додаткових актів введення в експлуатацію. В решті позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 02 серпня 2019 року поновлено Дніпровській міській раді строк на апеляційне оскарження рішення Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 11 квітня 2016 року. Апеляційну скаргу Дніпровської міської ради на рішення Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 11 квітня 2016 року залишено без руху, надано строк для усунення недоліків - сплати судового збору, протягом 10 днів з дня отримання ухвали і роз`яснено наслідки невиконання вимог ухвали суду.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 26 листопада 2019 року задоволено апеляційну скаргу Дніпровської міської ради. Рішення Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 11 квітня 2016 року та ухвалу Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 06 травня 2016 року про виправлення описки скасовано. В задоволенні позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

17 грудня 2019 року ОСОБА_1 подав засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 02 серпня 2019 року в частині поновлення Дніпровській міській раді строку на апеляційне оскарження рішення Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 11 квітня 2016 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 26 листопада 2019 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати оскаржувані судові рішення і залишити в силі рішення Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 11 квітня 2016 року.

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 26 грудня 2019 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 в частині оскарження ухвали Дніпровського апеляційного суду від 02 серпня 2019 року.

Касаційна скарга в частині оскарження постанови Дніпровського апеляційного суду від 26 листопада 2019 року подана у передбачений законом строк, за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), оплачена судовим збором.

Згідно з частиною сьомою статті 394 ЦПК України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суддя-доповідач постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі, в якій вирішує питання про витребування матеріалів справи.

Оскільки викладені у касаційній скарзі доводи викликають необхідність їх перевірки, слід відкрити касаційне провадження в цій справі та витребувати матеріали справи.

Керуючись статтями 394, 395 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 26 листопада 2019 року.

Витребувати з Індустріального районного суду міста Дніпропетровська цивільну справу № 202/2158/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та визнання права власності.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 27 січня 2020 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. А. Стрільчук