Справа № 627/1149/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2019 року смт. Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді - Л.В.Вовк,

з участю секретаря - О.С.Казакової ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Краснокутськ Харківської області в порядку загального провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Козіївської сільської ради Краснокутського району Харківської області про визнання права власності в порядку спадкування , -

в с т а н о в и в :

В жовтні 2018 р. ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визнання права приватної власності на спадкове майно.

В обґрунтування своєї заяви позивач вказала, що в жовтні 2006 р. померла її мати ОСОБА_2 . яка проживала по АДРЕСА_1 . Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з вище вказаного житлового будинку з господарськими будівлями та земельної ділянки площею 2,75 га для ведення товарної сільськогосподарського виробництва , що знаходиться на території Козіївської сільської ради . За життя в жовтні 2005 р., мати склала заповіт ,відповідно до якого все майно заповідала позивачу. Позивач звернулася до нотаріальної контори з приводу оформлення спадщини , але отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 27.09.2018 р. , оскільки правовстановлюючі документи на спадкове майно відсутні. Викладені обставини змусили позивача звернутися до суду, тому що вирішити іншим шляхом питання про спадщину не можливо.

У судове засідання позивач не з'явилася , подала заяву слухати справу у її відсутність, позов підтримала , просить задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з»явився , подав заяву слухати справу у його відсутність ,проти позову не заперечував, прохав вирішити справу на розсуд суду.

Суд, розглянувши позовну заяву , вивчивши матеріали справи , дійшов до наступного.

Матеріалами справи встановлено, що згідно довідки Козіївської сільської ради від 10.09.2018 р. , ОСОБА_2 була постійним жителем АДРЕСА_1 . На момент смерті була зареєстрована за вказаною адресою разом з дочкою ОСОБА_1

Згідно записів погосподарської книги Козіївської сільської ради №23 , за ОСОБА_2 обліковується житловий будинок по АДРЕСА_1 . Вказаний житловий будинок збудований в 1991 році та знаходиться на присадибній земельній ділянці площею 0,25 га.

Відповідно до довідки директора РКП « Краснокутське БТІ» від 03.10.2018 року , право приватної власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 не зареєстровано .

Технічним паспортом КП « Краснокутське БТІ» від 18.09.2018 року підтверджується, що житловий будинок з господарськими будівлями за вказаною адресою існує.

Відповідно до державного акту на право приватної власності на землю НОМЕР_2 ОСОБА_2 на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 2,75 га , що розташована на території Козіївської сільської ради .

Оголошенням в районній газеті « Промінь» підтверджується , що вище вказаний державний акт на право приватної власності на землю втрачений.

Як свідчить заповіт , посвідчений секретарем Козіївської сільської ради від 17.10.2005 року , ОСОБА_2 заповідала своїй дочці ОСОБА_1 все належне їй майно.

ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_2 померла , про що свідчить свідоцтво про смерть НОМЕР_3 .

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина ,яка складається з житлового будинку за вище вказаною адресою та земельної ділянки.

Позивач з метою отримання свідоцтва про право на спадщину звернулася з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Однак , згідно постанови державного нотаріуса від 27.09.2018 року, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на будинок та земельну ділянку.

Крім того , як свідчить інформаційна довідка зі спадкового реєстру від 23.01.2019 р. спадкова справа після ОСОБА_2 не заводилася . свідоцтва про право на спадщину не видавалися.

Як передбачає ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов"язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини...

У відповідності до вимог ст.ст. 1217,1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом.

Як передбачає ст. 1223 ЦК України, право на спадкування визначені у заповіті.

В силу ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину, або не прийняти її.

Спадкоємець ,який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини , вважається таким , що прийняв спадщину , якщо протягом строку , встановленого статтею 1270 цього Кодексу ,він не заявив про відмову від неї .

Таким чином, спадкування майна ОСОБА_2 здійснюється за заповітом.

Позивач є єдиною спадкоємицею майна ОСОБА_2 , оскільки на час відкриття спадщини проживала разом з нею і є такою , що спадщину прийняла .Інших спадкоємців не має.

Таким чином, позивач , являючись єдиним спадкоємцем майна ОСОБА_2 , не може отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно.

Відповідно до ст.1296 ч.3 ЦК України , відсутність свідоцтва на право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до роз"яснення Міністерства Юстиції України від 21 лютого 2005 року №19-32/319 в разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку.

У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Відповідно до п.23 вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди виникають з моменту державної реєстрації цих прав, що передбачено ч.1ст.125 ЗК України.

Відповідно дост.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Як зазначає ч.ч.1,2 ст.78 Земельного кодексу України, право власності на землю - це право володіти, користуватися та розпоряджатися земельними ділянками.

Згідно дост.126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Згідно з п.5 ч.1 ст.19 даного Закону державна реєстрація прав проводиться на підставі рішень судів, що набрали законної сили.

Відповідно до п.«г» ч.1 ст.81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Згідно з ст.12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до положень ч.1, 2 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Позивач надав достатньо доказів на підтвердження позову.

За встановлених обставин суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки встановлено, що внаслідок відсутності правовстановлюючого документа на спадкове майно і неможливості його отримання на ім'я спадкодавця після смерті останньої, порушується право позивача, стосовно якого існують необхідні умови для спадкування, реалізувати своє право на належне оформлення свого права на спадкове майно.

Керуючись ст.ст. 1218, 1223, 1268, 1296 ч.3 ЦК України , ст.ст. 10, 12, 13, 81, 263-265 ЦПК України , суд ,-

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 - з а д о в о л ь н и т и .

Визнати , що житловий будинок з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 Краснокутського району Харківської області належить ОСОБА_2 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованої по АДРЕСА_1, іден.код : НОМЕР_1, право приватної власності на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований по АДРЕСА_1 Краснокутського району Харківської області та земельну ділянку площею 2,75 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва , що розташована на території Козіївської сільської ради , відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю НОМЕР_2 в порядку спадкування за заповітом після ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя Вовк Л. В.