У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2019 року, місто Новоград-Волинський Житомирської області

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючого судді Мозгового В.Б.

за участю секретаря судового засідання Кравець І.А.

заявника ОСОБА_1

представника ВДВС ОСОБА_2

(Справа № 2-1518/11, провадження № 4-с/0285/2/19)

розглянув у відкритому судовому засідання скаргу ОСОБА_1 на постанову головного державного виконавця Новоград-Волинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Житомирській області про звернення стягнення на заробітну плату,

в с т а н о в и в :

У лютому 2019 року ОСОБА_1 звернувся зі скаргою, в якій просив визнати незаконними та скасувати постанови головного державного виконавця Новоград-Волинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Житомирській області (далі Новоград-Волинський МВДВС) ОСОБА_3 від 03 січня 2019 року про звернення стягнення на заробітну плату.

Скарга обґрунтована тим, що на виконанні Новоград-Волинського МВДВС перебуває виконавчий лист №2-1518/11 від 21.12.2012 року про стягнення з нього на користь ПАТ «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») заборгованості за договором кредиту, який видано Новоград-Волинським міськрайонним судом Житомирської області.

Незважаючи на наявність у нього майна за рахунок накладення стягнення на яке можливо виконати судове рішення, державний виконавець в порушення вимог статті 68 Закону України «Про виконавче провадження» прийняв постанови про звернення стягнення на заробітну плату боржника у розмірі 20 % до виплати загальної суми боргу.

Заявник в судовому засіданні скаргу підтримав та просить суд її задовольнити.

Представник державної виконавчої служби в судовому засіданні просить суд у задоволенні скарги відмовити, оскільки державним виконавцем проведено всі необхідні виконавчі дії щодо виконання рішення суду, які давали підстави для здійснення звернення на заробітну плату боржника. Крім того, відповідно до ст. 68 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон) від стягувача надійшла заяво про направлення без перевірки майнового стану боржника постанов про звернення стягнення на заробітну плату боржника

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

В судовому засіданні встановлено, що на виконанні у Новоград-Волинського МВДВС перебуває зведене виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-1518/11 від 21.12.2012 року, виданого Новоград-Волинським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» боргу в сумі 119546,58 грн., , 39409,76 грн. пені та судові витрати у розмірі 3219 грн. та виконавчого напису №2048 від 03.04.2017 р., виданого Приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості по кредитному договору в розмірі 512145,26 грн.

Постановами головного державного виконавця Пінчук К. А. №№ВП54246172, ВП51237823, ВП51237649, ВП51237563 від 03.01.2019 року звернено стягнення на заробітну плату ОСОБА_1 з утриманням у розмірі 20% до погашення боргу на загальну суму 725535,13 грн..

Частиною 1 ст. 18 Закону передбачено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно до п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону, державний виконавець зобов'язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Виконавець має право вчиняти виконавчі дії щодо звернення стягнення на доходи боржника, виявлення та звернення стягнення на кошти, що перебувають на рахунках боржника у банках чи інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах на території, на яку поширюється юрисдикція України (ст.24 Закону).

Встановлено, що ОСОБА_1, станом на 16.10.2014р., коли було винесено постанову державним виконавцем про накладення арешту та розшук транспортних засобів, на праві власності належали десять транспортних засобів. Один з яких, а саме Форд Скорпіо, 1991 року випуску, д/н 39304ВВ, було затримано та доставлено на штраф майданчик. 12.01.2016 року державним виконавцем Сарненського відділу державної виконавчої служби було описано та арештовано зазначений автомобіль та передано на зберігання до Рівненської філії ДП МВС України «Інформ-ресурси».

Також встановлено, що 08 лютого 2019 року постановою ВП№51237823 було накладено арешт на майно, що належить боржнику ОСОБА_1 та цього ж дня постановою ВП №54246172 оголошено в розшук майно, що належить ОСОБА_1 на праві власності, а саме на автомобілі: Опель Кадет д/н А8809ІО; Баркас ВЕБ д/н М7921АЕ; Форд Ескорт д/н В1415ІО; Баркас 1000 д/нА3405ІО; Опель Рекорд д/нВ1493ІО.

В судовому засіданні ОСОБА_1 повідомив, що місцезнаходження майна він не знає, оскільки відчужив його по довіреності, а тому передати його для реалізації з метою погашення боргу не може.

У частині другій статті 48 Закону передбачено, що стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Відповідно до частин першої та другої статті 68 Закону стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.

За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п'яти мінімальних розмірів заробітної плати.

Системний аналіз частини другої статті 48, частин першої та другої статті 68 Закону дозоляє стверджувати, що на рівні закону визначена черговість звернення стягнення на різні види грошових коштів і для звернення стягнення на заробітну плату передбачено спеціальні умови.

Тлумачення частин першої та другої статті 68 Закону свідчить про наявність декількох правил звернення стягнення на заробітну плату боржника:

(1) за виконавчими документами про стягнення сум та про стягнення періодичних платежів стягнення на заробітну плату допускається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів;

(2) виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п'яти мінімальних розмірів заробітної плати;

(3) за іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача.

Встановлено, що 26.12.2018 року від представника стягувача ПАТ КБ «Приватбанк» надійшла заява про звернення стягнення на заробітну плату боржника без перевірки його майнового стану.

Таким чином, враховуючи, що в результаті виконавчих дій стягувачем було подано заяву про звернення стягнення на заробітну плату боржника без перевірки його майнового стану, а також розмір заборгованості та тривалість не виконання рішення суду, суд приходить до висновку, що дії державного виконавця були правомірними, здійсненими відповідно до законодавства України, не порушували прав боржника, а тому вимоги скарги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 447-452 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд,

у х в а л и в :

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на постанову головного державного виконавця Новоград-Волинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Житомирській області про звернення стягнення на заробітну плату - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду через Новоград-Волинський міськрайонний суд протягом 15 днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвалу не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому цієї ухвали суду.

Головуючий