Справа № 296/2664/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" серпня 2019 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого-судді Маслак В.П.,

при секретарі судового засідання Тузенко А.О.,

за участі представника позивача Лук`янчук Ю.М.,

представника відповідача Михніцького Г.Ю,

розглянувши y відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про визнання поруки припиненою,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звенувся до суду з позовом, в якому просить визнати припиненою поруку з жовтня 2008р., що виникла на підставі договору поруки від 30.07.2007р., укладеного між АКБСР «Укрсоцбанк», позичальником ОСОБА_2 та поручителем ОСОБА_1 на забезпечення виконання умов кредитного договору №284/36-СА003.16-2 від 30.07.2007р., укладеного між АКБСР «Укрсоцбанк» та позичальником ОСОБА_2 .

В обґрунтування позову вказав, що 30.07.2007 року між АКБ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 було укладено договір кредиту на купівлю автотранспортних засобів № 284/36-САФОЗ.16-2, згідно з яким ОСОБА_2 було надано грошові кошти у сумі 75649,00 доларів США зі сплатою 13 відсотків річних. У забезпечення виконання зобов`язань, визначених кредитним договором, 30.07.2007 року між позивачем, АКБ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 укладено договір поруки. Згідно укладеного договору, набувши статусу поручителя, ОСОБА_1 зобов`язався перед кредитором солідарно відповідати за своєчасне та повне виконання позичальником ( ОСОБА_2 ) зобов`язань за кредитним договором. Згідно з умовами договору поруки, зміни і доповнення до цього договору вносяться тільки за згодою сторін в письмовому вигляді, шляхом укладення відповідної додаткової угоди. Відповідно до наданого АКБ «Укрсоцбанк» розрахунку заборгованості вбачається, що кредитором в односторонньому порядку збільшено розмір відсоткової ставки за кредитом. Зокрема, з 20.10.2008 АКБ «Укрсоцбанк» збільшено відсоткову ставку за кредитом з 13% до 13,5%, внаслідок чого банк суттєво збільшив обсяг відповідальності позивача, не повідомивши про це позивача як поручителя. Посилаючись на приписи ст.559 ЦПК України, практику Верховного Суду України, позивач просить позов задовольнити, оскільки збільшення відсоткової ставки за відсутності згоди поручителя є підставою для припинення договору поруки.

У відзиві на позовну заяву АТ «Укрсоцбанк» вказав, що рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 21.03.2016р. у справі №2084/15 стягнуто в солідарному порядку із ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ПП «Техпромторг» заборгованість по кредитному договору у розмірі 1965504,30грн., що складається з суми заборгованості за кредитом 60339,14 дол. США та пені за несвоєчасне повернення кредиту у сумі 27340,33 дол. США. Ухвалою Київського апеляційного суду від 12.02.2019р. у справі №824/1/2019 видано виконавчі листи на примусове виконання Рішення третейського суду про стягнення із ОСОБА_1 на користь АТ «Укрсоцбанк» заборгованості за кредитним договором 1965504,30 грн. та третейський збір в сумі 20055 грн. Київським апеляційним судом 25.02.2019р. видано виконавчий лист про стягнення в тому числі з ОСОБА_4 на користь АТ «Укрсоцбанк» заборгованості по кредитному договору в сумі 1965504,30 грн. Посилаючись на те, що судовим рішенням, яке набрало законної сили, стягується заборгованість по кредитному договору, то, відповідно, порука є дійсною і не може бути припинена.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник АТ «Укрсоцбанк» проти позову заперечив.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши письмові докази, зібрані в матеріалах справи, суд враховує наступне.

Як свідчать матеріали справи, 30.07.2007р. між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (кредитором) та ОСОБА_2 (позичальником) укладено договір кредиту №284/36-САФ03.16-2 на купівлю автотранспортних засобів (надалі по тексту договір) (а.с.5-7).

Згідно п.1.1. договору сторони погодили, що кредитор надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 75649,00 дол.США, зі сплатою 13,00% процентів річних та наступним порядком погашення суми основної заборгованості з кінцевим терміном повернення основної заборгованості до 29.07.2014р. кредиту на умовах, визначених цим договором.

Статтею 2 договору сторони погодили порядок надання кредиту та сплати процентів.

Пунктом 2.6. договору визначено, що у разі зміни процентних ставок на кредитному ринку України, в тому числі внаслідок прийняття компетентними державними органами України рішень, що прямо або опосередковано впливають на стан кредитного ринку України, а також за рішенням Правління або Комітету з управління активами та пасивами АКБ «Укрсоцбанк» . Кредитор має право ініціювати зміну процентної ставки за надання кредиту, визначеної цим договором.

Як визначено п.2.6.1. договору про намір змінити розмір процентів за надання кредиту, кредитор зобов`язаний повідомити позичальника не пізніше ніж за сім днів до дати початку їх введення, а також надати для укладення додаткову угоду про внесення змін до цього договору.

В пункті 7.1. договору сторони погодили, що всі додатки, зміни та доповнення до цього договору мають бути вчиненні в письмовій формі та підписані належним чином уповноваженими на те представниками сторін, з обов`язковим посиланням на цей договір.

Договір набрав чинності з дати його укладення та діє до остаточного виконання сторонами прийнятих на себе зобов`язань (п.7.3. договору).

З метою забезпечення належного виконання зобов`язань між кредитором, позичальником за вищевказаним кредитним договором , а також Топольницьким (поручителем) 30.07.2007р. укладено договір поруки (а.с.8).

Поручитель зобов`язався перед кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за виконання позичальником зобов`язань щодо повернення суми кредиту, сплати процентів за користування кредитом, а також можливих штрафних санкцій, у розмірі та випадках, передбачених договором кредиту №284/36-САФ03.16-2 від 30.07.2007р. та договором відновлювальної кредитної лінії №284/24-17 від 30.07.2007р. (п.1.1. договору кредиту).

Пунктом 2.1.2. договору кредиту сторони погодили, що сплата нарахованих процентів становить 13,0% річних, здійснюється у розмірі, в строки та в порядку, що визначені в Договорі кредиту.

Згідно п.3.3.2. договору поруки сторони погодили, що кредитор зобов`язаний до моменту виконання зобов`язання забезпеченого порукою, не змінювати умов Договору кредиту без попереднього письмового погодження поручителя.

Усі повідомлення за цим договором будуть вважатися зробленими належним чином, у випадку якщо вони здійсненні у письмовій формі та надіслані рекомендованим листом, кур`єром, телеграфом, або вручені особисто за зазначеними адресами сторін. Датою отримання повідомлень буде вважатися дата їх особистого вручення, або дата поштового штемпеля відділення зв`язку одержувача (п.6.1. договору поруки).

Як свідчать докази, зібрані в матеріалах справи, а саме розрахунок вимог банку з неповерненням ОСОБА_2 кредитної заборгованості за кредитним договором №-284/36-САФ03.16-2 від 30.07.2007р., відсоткова ставка з 20.10.2008р. змінена з 13% на 13,50 % (а.с.9-10).

В матеріалах справи відсутні докази того, що підвищення відсоткової ставки за кредитним договором відбулось за згоди поручителя, шляхом укладення додаткового договору до договору поруки.

Представником АТ «Укрсоцбанк» в судовому засіданні не подано доказів того, що поручитель, а в даному випадку ОСОБА_1 , належним чином повідомлявся про зміну 13 процентів річних, визначених умовами договору кредиту та договору поруки.

Статтею 553 ЦК України встановлено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку.

У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя (частина перша статті 554 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Обсяг зобов`язань поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов`язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель (частини перша, друга статті 553 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 651 ЦК України зміна умов договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

У разі зміни договору зобов`язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо (частина перша статті 653 ЦК України).

За змістом частини першої статті 654 ЦК України зміна договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає зі звичаїв ділового обороту.

Відповідно до частини першої статті 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання, а також у разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Зі змісту вказаної норми випливає, що до припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобов`язання без згоди поручителя, які призвели до збільшення обсягу відповідальності останнього.

Таке збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобов`язання виникає в разі: збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом; установлення нових умов порядку зміни процентної ставки в бік збільшення; розширення змісту основного зобов`язання щодо дострокового повернення кредиту та плати за користування ним; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення) розміру неустойки тощо.

У постанові від 17.02.2016 у справі № 6-3176цс15, Верховний Суд України роз`яснив, що у зобов`язаннях, в яких беруть участь поручителі, збільшення кредитної процентної ставки навіть за згодою банку та боржника, але без згоди поручителя або відповідної умови в договорі поруки, - не дає підстав покладення на останнього відповідальності за невиконання або неналежне виконання позичальником своїх зобов`язань перед банком.

Таким чином, відповідно до імперативного положення ч. 1 ст. 559 ЦК України, порука за договором поруки є припиненою з дати підвищення відсоткової ставки за основним зобов`язанням без отримання відповідної згоди поручителя.

З огляду на те, що АТ «Укрсоцбанк» в односторонньому порядку без згоди боржника та поручителя 20.10.2008р. збільшив процентну ставку з 13 % до 13,50 %, у зв`язку з чим збільшився розмір відповідальності боржника без згоди поручителя на таке збільшення, договір поруки слід визнати припиненим з 20.10.2018р. з підстав, передбачених частиною першою статті 559 ЦК України.

Посилання представника відповідача на ухвалу Київського апеляційного суду від 12.02.2019р., відповідно до якої видано виконавчі листи на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 21.03.2016р., як на підставу дійсності правочину, не можуть бути прийняті до уваги суду, оскільки суд апеляційної інстанції не досліджував питання на предмет строку дії договору поруки від 30.07.2007р.

Керуючись ст.ст.7,10,76,81,133,141,244,245,ч.6 ст.259,263-265,268,354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати припиненою з 20 жовтня 2008р. поруку, що виникла на підставі договору поруки, укладеного між Акціонерно комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк», ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , посвідченого 30 липня 2007р. приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Сєтаком В.Я.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його оголошення в порядку ст. 354 ЦПК України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до п.п.15.5 п.15 ч.1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Cуддя В. П. Маслак