Дата документу 14.02.2019
Справа № 501/2001/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2019 року м. Чорноморськ Одеської області

Іллічівський міський суд Одеської області у складі:

Головуючого-судді - Смирнова В.В.,

за участю секретаря - Кочкіної О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чорноморськ цивільну справу № 501/2001/17

за позовом: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3

до

відповідача: Виконавчий комітет Чорноморської міської ради Одеської області

вимоги позивача: про визнання права власності на самочинне будівництво,

учасники справи - не з'явилися

негайно після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив рішення про наступне:

І. виклад позиції позивача та відповідача.

Позивачі звернулися до суду з вказаним позовом. В обґрунтування якого вказали, що з 2010 року вони являються власниками квартири АДРЕСА_1. До квартири прилягав балкон, який позивачі без відповідного дозволу самовільно переобладнали. Квартира знаходиться на восьмому поверсі.

Просять суд визнати за ними право власності на самочинно збудований (реконструйований) об'єкт: балкон площею 1,3 кв.м. (3,44*1,27м.), який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

У судове засідання сторони не з'явились, про день, час, місце розгляду справи повідомлялись належним чином, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутністю (а.с.104-105).

Представник відповідача надав суду заперечення проти задоволення позову (а.с. 57-58, 68).

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.

27.09.2017 року ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області відкрито провадження по справі (а.с. 14).

14.11.2017 року ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області прийнято до свого провадження справу від іншого судді та призначено до розгляду (а.с. 65).

12.12.2017 року ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області відмовлено в проведенні експертизи (а.с. 71).

26.02.2018 року ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області призначено експертизу та зупинено провадження (а.с. 80).

15.05.2018 року ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області відновлено провадження по справі після експертизи (а.с. 88).

Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

Від 2010 року позивачі ОСОБА_2, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 являються власниками квартири АДРЕСА_1 відповідно технічного паспорту, виданого 15.08.2017 року розмір загальної площі складав 49,0 кв.м. (а.с. 21-34).

Згідно технічного паспорту № 11403 від 23.08.2010 року, розмір загальної площі складав 48,0 кв.м. (а.с. 17-20).

Відповідно акту № 182 від 08.09.2017 року відділом державного архітектурно-будівельного контролю комітету Чорноморської міської ради в Одеській області зазначено, що органом ДАБК ВК ЧМР Одеської області за зазначеною адресою не проводилося контролю щодо проведення перепланування балкону, через відсутність заявки позивачів (а.с.41-44).

Згідно протоколу від 08.09.2017 року про адміністративне правопорушення, ОСОБА_3, притягнено до відповідальності за ч.1 ст. 96 КУпАП (а.с.45-47).

Постановою № 78 від 12.09.2017 року за правопорушення позивача ОСОБА_3 притягнено до стягнення в вигляді штрафу в розмірі 1 700 гривень (а.с. 48-49).

Згідно протоколу від 08.09.2017 року про адміністративне правопорушення, ОСОБА_4, притягнено до відповідальності за ч.1 ст. 96 КУпАП (а.с.50-52).

Постановою № 77 від 12.09.2017 року за правопорушення позивача ОСОБА_2 притягнено до стягнення в вигляді штрафу в розмірі 1 700 гривень (а.с. 53-54).

Відповідно припису № 43 від 08.09.2017 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в рахунок усунення порушень вимог законодавства висунута вимога повернути в первинний вигляд самочинно реконструйований балкон, або оформити право установчі та дозвільні документи (а.с.55-56).

V. Оцінка Суду.

Часиною 4 та ч.5 ст. 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від лютого 2011 року, право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації.

Проектування та будівництво об'єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: 1) отримання замовником або користувачами вихідних даних; 2) розроблення проектної документації та проведення у випадках передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи; 3) затвердження проектної документації; 4) виконання підготовчих та будівельних робіт; 5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів; 6) реєстрація права власності на об'єкт містобудування.

Крім того, відповідно до ч.1 ст. 31 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17 лютого 2011 року, проектна документація на будівництво об'єктів розробляється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, з урахуванням вимог містобудівної документації та вихідних даних і дотриманням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил та затверджується замовником.

Як передбачено п. 2 ч.1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17 лютого 2011 року, замовник має право виконувати будівельні роботи після реєстрації відповідною інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до І-ІІІ категорій складності.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17 лютого 2011 року, право на виконання підготовчих робіт і будівельних робіт на об'єктах, що належать до 1-І 11 категорій складності, підключення об'єкта будівництва до інженерних мереж та споруд надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт. Реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт проводять відповідні інспекції державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі протягом п'яти робочих днів з дня надходження декларації. Як наслідок, ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17 лютого 2011 року передбачено, що прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, що належать до І-ІІІ категорій складності, та об'єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви.

Таким чином, позивач, власними силами здійснив самочинне будівництво (реконструкцію) балкону, однак позивачем не були дотримані вимоги наведених вище нормативно - правових актів України, які регулюють питання об'єкту містобудування, які діяли в період такого будівництва, зокрема: позивач здійснивши реконструкцію балкону - не отримав дозволу на проведення реконструкції, не розробив проектну документацію на будівництво та не подав до інспекції архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт та декларації про готовність об'єкта до експлуатації.

При таких обставинах, чинним законодавством України передбачені правові наслідки будівництва об'єкта містобудування без дотримання відповідного порядку передбаченого чинним законодавством України та наявності вказаних вище документів, які надають право позивачу здійснювати реконструкцію (перебудову) і без наявності яких будівництво заборонено, а також без подання декларації про готовність об'єкта до експлуатації.

Відповідно до ч.ч. 2 та 3 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Частиною першою статті 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Стаття 331 ЦК України встановила загальне правило, відповідно до якого право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації прав на нерухоме майно після завершення будівництва та прийняття його в експлуатацію.

За правилами статті 392 ЦК України позов про визнання права власності може бути пред'явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності.

Слід зазначити, що ні зазначеними нормами, ні нормою статті 331 ЦК України не передбачено виникнення права власності на новостворений об'єкт нерухомості на підставі судового рішення.

Ст. 331 ЦК України встановлено загальне правило, відповідно до якого право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації прав на нерухоме майно після завершення будівництва та прийняття його в експлуатацію.

За правилами статті 392 ЦК України позов про визнання права власності може бути пред'явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності.

Нормою статті 331 ЦК України не передбачено виникнення права власності на новостворений об'єкт нерухомості на підставі судового рішення.

Крім того, позивач не звертався до компетентних органів із заявою про прийняття об'єкта до експлуатації.

Згідно правової позиції ВСУ у справі № 6-244 цс14, частиною першою статті 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Аналогічний правовий висновок міститься у Постанові ВСУ 6-2124цс15 від 2016 р..

Згідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до ст. ст. 57, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

З огляду на положення Конституції України та ЦПК щодо компетенції суду останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Вирішення питань щодо надання дозволу на введення в експлуатацію належить до виключної компетенції відповідача та не належить до компетенції суду, а відтак суд не повноважний перебирати функції іншого суб'єкта владних повноважень в реалізації відповідних управлінських функцій і вирішенні питань, віднесених до виключної компетенції такого суб'єкта та зобов'язувати його приймати рішення, які входять до його компетенції чи до компетенції іншого органу.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши усі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. ст. ст. 3-5, 7, 10, 19, 258, 264, 265, 268 ЦПК України, ст. 376 ЦК України, Постановою Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами статті 376 ЦК України (про правовий режим самочинного будівництва) № 6 від 30.03.2012 р., суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до виконкому Чорноморської міської ради Одеської області про визнання права власності на самочинне будівництво - відмовити за необґрунтованістю.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя Іллічівського міського суду

Одеської області В.В. Смирнов