ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5849/19 Справа № 189/1003/18 Суддя у 1-й інстанції - Пустовар О. С. Суддя у 2-й інстанції - Каратаєва Л. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Каратаєвої Л.О.

суддів - Ткаченко І.Ю., Деркач Н.М.,

за участю секретаря судового засідання - Лященко С.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області від 21 березня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання шлюбу недійсним,-

В С Т А Н О В И Л А:

26 червня 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання шлюбу недійсним. Просив визнати недійсним шлюб, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , зареєстрований у Покровськім районнім відділі державної реєстрації цивільного стану Головного територіального управління юстиції Покровського району Дніпропетровської області, актовий запис №22 у зв`язку з його фіктивністю (а.с.2, 17-18).

Рішенням Покровського районного суду Дніпропетровської області від 21 березня 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання шлюбу недійсним - відмовлено (а.с.101-106).

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою. Просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити. В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що судом першої інстанції було неповно та неправильно встановлено деякі обставини, що мають значення для справи, внаслідок неправильного дослідження і оцінки наданих суду доказів (а.с.109-111).

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 24.02.2017 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було укладено шлюб, про що 24.02.2017 року складено відповідний актовий запис Покровським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області за № 22 (а.с.3).

Відповідно до довідки від 15.05.2018 року № 602/02-14, виданої завідувачем державної нотаріальної контори Кривошей О.Г . - ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом на 5/6 часток усього майна ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6).

Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї ОСОБА_2 від 22.10.2018 року - ОСОБА_3 проживав за адресою с.Романки Покровського району Дніпропетровської області з 07.09.2007 року і по 2017 рік. Разом з ОСОБА_2 вів спільне господарство та жили в мирі та злагоді (а.с.49).

Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї ОСОБА_5 з 28.09.2015 року - за адресою АДРЕСА_1 проживають без реєстрації ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 (а.с.68).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачам не доведено належними та допустимими доказами той факт, що ОСОБА_3 уклав з ОСОБА_2 фіктивний шлюб, без наміру створення сім`ї та набуття прав та обов`язків подружжя.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Згідно із ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Згідно з ст. 22 СК України шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років.

Частиною 1 ст. 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Відповідно до ст. 26 СК України у шлюбі між собою не можуть перебувати особи, які є родичами прямої лінії споріднення. У шлюбі між собою не можуть перебувати рідні (повнорідні, неповнорідні) брат і сестра. Повнорідними є брати і сестри, які мають спільних батьків. Неповнорідними є брати і сестри, які мають спільну матір або спільного батька. У шлюбі між собою не можуть перебувати двоюрідні брат та сестра, рідні тітка, дядько та племінник, племінниця. За рішенням суду може бути надане право на шлюб між рідною дитиною усиновлювача та усиновленою ним дитиною, а також між дітьми, які були усиновлені ним. У шлюбі між собою не можуть бути усиновлювач та усиновлена ним дитина. Шлюб між усиновлювачем та усиновленою ним дитиною може бути зареєстровано лише в разі скасування усиновлення.

Відповідно до ст. 36 СК України шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя. Шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією і законами України.

Відповідно до ст. 38 СК України підставою недійсності шлюбу є порушення вимог, встановлених статтями 22, 24-26 цього Кодексу.

За рішенням суду шлюб обов`язково визнається недійсним, якщо він був зареєстрований без вільної згоди жінки або чоловіка, а також у разі його фіктивності (ч. 1 ст. 40 СК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 40 СК України шлюб визнається недійсним за рішенням суду у разі його фіктивності. Шлюб є фіктивним, якщо його укладено жінкою та чоловіком або одним із них без наміру створення сім`ї та набуття прав та обов`язків подружжя.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилалася на те, що укладений шлюб між ОСОБА_3 з відповідачем є фіктивним відповідно до ч. 2 ст.40 СК України, оскільки він був зареєстрований між сторонами без наміру створення сім`ї та набуття прав і обов`язків подружжя.

Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 р. за № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» при розгляді судом справ про визнання шлюбу недійсним слід мати на увазі, що за наявності одних підстав суд зобов`язаний, а за наявності інших суд може визнати шлюб недійсним. За рішенням суду шлюб обов`язково визнається недійсним, якщо він був зареєстрований без вільної згоди жінки або чоловіка, а також у разі його фіктивності (ст. 40 СК).

Відсутність мети щодо створення сім`ї може стосуватися як бажань однієї особи, що реєструє шлюб за ситуації існування мети створення сім`ї у іншої особи, так і двох осіб одночасно за їх взаємною згодою та обізнаністю. Причини реєстрації фіктивного шлюбу можуть бути різними, як правило вони пояснюються та обумовлюються бажанням отримати певні права, підставою виникнення яких самостійно чи у складі інших юридичних фактів є шлюб, наприклад, отримання спадщини, житлової площі тощо. У випадку встановлення фіктивності шлюбу намір визначається стосовно речей неправового характеру - бажання проживати разом, вести спільне господарство, дбати про добробут та моральний стан сім`ї тощо. Саме по речах неправового характеру, що супроводжують відносини осіб після реєстрації шлюбу, можна визначити намір осіб щодо шлюбу.

Водночас слід мати на увазі, що відсутність наміру створити сім`ю у момент укладення шлюбу може бути цілком компенсовано його появою після реєстрації шлюбу, коли за всіма об`єктивними обставинами можна стверджувати, що у особи з`явився намір створити сім`ю.

Частиною 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В силу вимог ч. 5 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

За такого саме на позивача покладений обов`язок довести наявність передбачених законом підстав для визнання укладеного з відповідачем шлюбу недійсним.

В силу ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано дійшов до висновку, що позивачем не доведено, що при укладенні шлюбу ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не мали наміру створити сім`ю, тому позовні вимоги є необґрунтованими, недоведеними, та такими що не підлягали задоволенню.

Доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки доказів, які були предметом дослідження в суді першої інстанції та яким надана правова оцінка, повністю ґрунтуються на тих же доводах які були викладені в позові і яким надана належна оцінка судом першої інстанції.

Порушень норм матеріального та процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування чи зміни рішення - не встановлено, тому апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду відповідає вимогам законодавства і його слід залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. 367, 374, 375, 381- 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області від 21 березня 2019 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до чинного законодавства.

Судді: