Ухвала

18 лютого 2019 року

м. Київ

справа № 711/10059/17

провадження № 61-2935ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Усика Г. І. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 04 червня 2018 року та постанову Апеляційного суду Черкаської області від 10 січня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення дії, що порушує право та відновлення становища, що існувало до порушення права,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2019 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга

ОСОБА_1 на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від

04 червня 2018 року та постанову Апеляційного суду Черкаської області від

10 січня 2019 року.

До касаційної скарги ОСОБА_1 додала клопотання про звільнення від сплати судового збору, яке мотивовано тим, що розмір судового збору є для неї великим. Вважає, що є всі правові підстави для звільнення її від сплати судового збору, оскільки її сукупний дохід за 2018 рік становить 17 591,40 грн, 5% з яких - 879,57 грн, що є значно меншою сумою за суму судового збору, що підлягає сплаті за подання касаційної скарги.

Розглядаючи клопотання заявника, суд виходить з наступного.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України встановлено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частинами першою та третьою статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Статтею 129 Конституції України визначено, що однією із основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у зв'язку із цим доводи, викладені у клопотанні не можуть вважатися достатньою підставою для звільнення заявника від сплати судового збору, що відповідає статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою судові процедури повинні бути справедливі для всіх учасників процесу, а тому клопотання про звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору підлягає задоволенню частково.

Згідно відомостей, наданих заявником до клопотання про звільнення від сплати судового збору, ОСОБА_1 у 2018 році отримала пенсію у розмірі

17 591,40 грн, що перевищує 5 відсотків річного доходу заявника за попередній календарний рік (5 відсотків від 17 591,40 грн=879,57 грн).

Гарантії, що містяться у статті 6 Конвенції, повинні відповідати, зокрема, забезпеченню ефективного доступу до апеляційних або касаційних судів для того, щоб учасники судового процесу могли отримати рішення, яке стосується їх «цивільних прав та обов'язків» (Рішення ЄСПЛ у справі «Гоффман проти Німеччини» («Hoffmann v. Germany») від 11 жовтня 2001 року, пункт 65; Рішення ЄСПЛ у справі «Кудла проти Польщі» («Cudla v. Poland») від 26 жовтня 2000 року).

ЄСПЛ також вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов'язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (Рішення ЄСПЛ у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland») від 19 червня 2001 року, пункт 59). Вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред'явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (Рішення ЄСПЛ у справі «Шишков проти Росії» («Shishkov v. Russia») від 20 лютого 2014 року, пункт 111).

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір», ураховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Убачається, що розмір судового збору за подання касаційної скарги складає 1 280,00 грн (640,00*200), що перевищує 5% розміру річного доходу заявника, а тому, суд касаційної інстанції, урахувавши майновий стан сторони, наведені у клопотанні доводи та додані до нього матеріали, дійшов висновку щодо наявності підстав для відстрочення ОСОБА_1 сплату судового збору у розмірі 1 280,00 грн за подання касаційної скарги до ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печерському районі м. Києва/Печерський район, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, рахунок отримувача: 6007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Касаційна скарга подана в передбачений законом строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України.

Наведені в касаційній скарзі доводи підлягають перевірці, а тому згідно частини сьомої статті 394 ЦПК України наявні підстави для відкриття касаційного провадження.

Керуючись статтями 394, 395 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги задовольнити частково.

Відстрочити ОСОБА_1 сплату судового збору у розмірі

1 280 грн 00 коп. за подання касаційної скарги ОСОБА_1 на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 04 червня 2018 року та постанову Апеляційного суду Черкаської області від 10 січня 2019 року до ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції.

Відкрити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення дії, що порушує право та відновлення становища, що існувало до порушення права, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 04 червня 2018 року та постанову Апеляційного суду Черкаської області від 10 січня 2019 року.

Оскільки ухвалою Верховного Суду від 18 лютого 2019 року цивільна справа

№ 711/10059/17 витребувана з Придніпровського районного суду м. Черкаси за касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Апеляційного суду Черкаської області від 10 січня 2019 року, необхідності у її витребуванні немає.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз'яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 13 березня 2019 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г. І. Усик