Постанова

Іменем України

06 лютого 2019 року

м. Київ

справа № 752/9026/16-ц

провадження № 61-18492св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Білоконь О. В., Гулька Б. І., Синельникова Є. В., Черняк Ю. В. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АХА Страхування»,

відповідач - ОСОБА_1,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 21 листопада 2016 року у складі судді Хоменко О. Л. та рішення Апеляційного суду м. Києва від 22 лютого 2017 року у складі колегії суддів: Шахової О. В., Вербової І. М., Поливач Л. Д.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

1. У травні 2015 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АХА Страхування» (далі - ПрАТ «СК «АХА Страхування») звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди в порядку регресу.

2. 10 липня 2013 року між АТ «СК «АХА Страхування», правонаступником якого є ПрАТ «СК «АХА Страхування», та ОСОБА_2 було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 105540ГА, за яким АТ «СК «АХА Страхування» застрахувало майнові інтереси страхувальника, пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом - автомобілем BMW, реєстраційний номер НОМЕР_1.

3. 14 червня 2013 року на 34 км автодороги Київ - Знам`янка сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю автомобіля BMW, реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля «Toyota», реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_1

4. Внаслідок ДТП застрахованому автомобілю - BMW, реєстраційний номер НОМЕР_1, було завдано механічних пошкоджень, а страхувальнику - матеріального збитку.

Вартість відновлювального ремонту автомобіля склала 304 379,74 грн.

5. За заявою ОСОБА_2 позивач виплатив йому суму страхового відшкодування, розмір якого згідно з розрахунком суми страхового відшкодування та страхового акта від 10 липня 2013 року № 1.001.13.07792/VESKО24359 склав 222 799,97 грн.

6. Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 була застрахована в ПрАТ «Просто страхування» за полісом № АЕ/1657851, у зв'язку з чим позивач звернувся до страховика з регресною вимогою. ПрАТ «Просто-страхування» відшкодувало завдані відповідачем збитки в сумі 50 000 грн (у межах ліміту відповідальності).

7. З урахуванням вищевикладеного ПрАТ «СК «АХА Страхування» просило суд стягнути з ОСОБА_1 на свою користь різницю між фактичним розміром шкоди та страховим відшкодуванням у розмірі 172 799,81 грн у порядку регресу в рахунок відшкодування майнової шкоди на підставі статті 1194 ЦК України.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

8. Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 21 листопада 2016 року позов ПАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» задоволено.

8.1 Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «СК «АХА Страхування» суму збитків у розмірі 172 799,81 грн. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

9. Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що у зв'язку з виплатою страхового відшкодування страхувальнику, позивач набув право регресу до винної у ДТП особи.

Обставини, викладені позивачем, доведені належними доказами, відповідачем не спростовані, а тому позовні вимоги про стягнення суми виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу підлягають задоволенню.

Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції

10. Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 22 лютого 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1, подану його представником ОСОБА_3, задоволено частково.

10.1 Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 21 листопада 2016 року в частині правового обґрунтування змінено та стягнуто суму у розмірі 172 799,81 грн у порядку суброгації, а не регресу.

10.2 У іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

11. Рішення апеляційного суду мотивоване тим, що суд першої інстанції в порушення статей 212-215 ЦПК України не визначився належним чином з характером спірних правовідносин, не звернув уваги на положення статті 993 ЦК України, статті 27 Закону України «Про страхування», не надав належної оцінки наявним у справі доказам, зокрема, що в даному випадку за договором добровільного страхування відбувся перехід права вимоги від страхувальника до страховика, що є суброгацією.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

12. У касаційній скарзі, поданій у квітні 2016 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_1 просить скасувати оскаржувані судові рішення та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції, обґрунтовуючи свою вимогу неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

12.1 Касаційна скарга мотивована тим, що матеріали справи не містять доказів того, що вказана ДТП сталася з вини відповідача. Постанова про закриття кримінального провадження, на змісті якої базуються висновки судів попередніх інстанцій про те, що саме ОСОБА_1 не впорався з керуванням свого транспортного засобу Toyota та зіткнувся з автомобілем BMW під керуванням ОСОБА_2, сама по собі не є таким доказом, оскільки не містить обґрунтувань органу досудового слідства щодо таких висновків. Крім того, відповідно до положення частини четвертої статті 61 ЦПК України 2004 року постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 03 березня 2017 року вказана вище постанова про закриття кримінального провадження скасована з направленням матеріалів кримінального провадження до Обухівського відділу поліції Національної поліції в Київській області для проведення досудового розслідування.

Короткий зміст позиції інших учасників справи

13. Відзив на касаційну скаргу позивачем до суду не подано.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

14. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 травня 2017 року відкрито касаційне провадження в указаній справі.

15. Статтею 388 ЦПК України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набув чинності 15 грудня 2017 року, визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

16. Підпунктом 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

17. У травні 2018 року цивільну справу № 752/9026/16-ц передано до Верховного Суду.

18. Ухвалою Верховного Суду від 17 грудня 2018 року справу за позовом ПрАТ «СК «АХА Страхування» до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди в порядку регресу призначено до розгляду.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

19. Суди попередніх інстанцій установили, що 04 квітня 2013 року між АТ «СК «АХА Страхування», правонаступником якого є ПрАТ «СК «АХА Страхування», та ОСОБА_2 укладений договір добровільного страхування наземного транспорту № 105540ГА/13к-03, за яким АТ «СК «АХА Страхування» застрахувало майнові інтереси страхувальника, пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом - автомобілем BMW, реєстраційний номер НОМЕР_1.

20. 14 червня 2013 року на автодорозі Київ - Знам`янка (34 км) сталася ДТП за участю автомобіля BMW, реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля Toyota, реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням відповідача.

21. Згідно з постановою начальника СВ Обухівського РВ ГУ МВС України в Київській області капітана міліції Омельченка В. О. від 19 червня 2013 року кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 06 квітня 2013 року за № 0000703 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 286 КК України, закрито на підставі пункту 2 частини першої статті 284 КПК України у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу кримінального правопорушення.

22. При цьому, як вбачається з тексту постанови, проведеним досудовим розслідуванням було встановлено, що ОСОБА_1, керуючи власним, технічно справним автомобілем BMW X-5, реєстраційний номер НОМЕР_1, не впорався з керуванням, внаслідок чого втратив керування автомобілем та зіткнувся з автомобілем Toyota Camry, реєстраційний номер НОМЕР_2.

23. Постановою про уточнення даних у кримінальній справі від 23 квітня 2015 року виправлено допущену описку у постанові начальника СВ Обухівського РВ ГУ МВС України в Київській області капітана міліції Омельченка В. О. від 19 червня 2013 року, та зазначено, що необхідно вважати вірним «Проведеним досудовим розслідуванням було встановлено, що ОСОБА_1, керуючи власним, технічно справним автомобілем Toyota Camry, державний номер НОМЕР_2, не впорався з керуванням, в результаті чого втратив керування автомобілем та зіткнувся з автомобілем «BMW», державний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2

24. З довідки ДАІ вбачається, що внаслідок ДТП, що сталася 14 червня 2013 року на автодорозі Київ - Знамянка (34 км), автомобіль BMW X-5, реєстраційний номер НОМЕР_1, отримав такі механічні пошкодження: деформовано передній бампер, капот, радіатор, переднє ліве та праве крило, передній блок фари, протитуманні фари, передній номерний знак.

25. Згідно зі страховим актом від 10 липня 2013 року № 1.001.13.07792/VESKО24359, складеним на підставі рахунку-фактури ТОВ «АВТ Баварія» від 22 червня 2013 року № 814000, сума, що належить до виплати страхувальнику, становить 222 799,81 грн.

26. Як вбачається з копії платіжного доручення від 11 липня 2013 року № 44 268, позивач перерахував за відомістю від 11 липня 2013 року № АХА00001167 на рахунок АТ «Райффайзен Банк Аваль» виплату в сумі 293 935,78 грн, до якої увійшла сума страхового відшкодування в розмірі 222 799, 81 грн на користь ОСОБА_2

27. Згідно з полісом № АЕ/1657851 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів станом на 14 червня 2013 року цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована АТ «Просто-страхування». Ліміт відповідальності за шкоду майну згідно з полісом становить 50 000 грн.

28. ПАТ «Просто-страхування» відшкодувало АТ «СК «АХА Страхування» завдані відповідачем збитки у розмірі 50 000 грн.

Позиція Верховного Суду

29. Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

30. Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Оцінка аргументів учасників справи та висновків судів першої й апеляційної інстанції

31. У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

32. Відповідно до вимог частин першої та другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

33. Згідно з частиною першою статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується.

34. Враховуючи це, підставою виникнення зобов'язання із заподіяння шкоди є факт її завдання. Умовами відповідальності за завдану шкоду є протиправна поведінка особи, що завдала шкоду, наявність між нею та майновою шкодою безпосереднього причинно-наслідкового зв'язку, а також вина зазначеної особи.

35. Відповідно до статті 1194 ЦПК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

36. За змістом статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

37. Зокрема, частиною четвертою статті 10 ЦПК України передбачено, що суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

38. Відповідно до статті 60 ЦПК України 2004 року кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

39. Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у абзаці першому пункту 4 постанови від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

40. Абзацом четвертим вищевказаного пункту постанови роз'яснено, що відповідно до частини четвертої статті 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відсутність складу злочину, наприклад, у разі відмови у порушенні кримінальної справи, закриття кримінальної справи за правилами КПК України 1960 року чи закриття кримінального провадження за правилами КПК України 2012 року не означає відсутність вини для цивільно-правової відповідальності. При цьому постанова (ухвала) слідчого, прокурора, суду про відмову в порушенні кримінальної справи або її закриття, закриття кримінального провадження є доказом, який повинен досліджуватися та оцінюватися судом у цивільній справі у порядку, передбаченому ЦПК України.

41. Визначаючись з правовідносинами, які виникли між сторонами та їх змістом на підставі наданих сторонами доказів, суд має відповідно до статті 212 ЦПК України оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достовірність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

42. Надаючи оцінку поданим сторонами доказам, суди мають оцінювати кожний доказ окремо, а потім надавати оцінку сукупності доказів і їх співвідношенні. При цьому суд має з'ясовувати як належність та допустимість доказів за формою та їх відношенням до правовідносин між сторонами, так і за їх змістом.

43. Рішення суду не може ґрунтуватись на припущеннях (частина четверта статті 60 ЦПК України).

44. Вирішуючи спір у цій справі, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про наявність порушеного права позивача, що стало підставою для звернення з відповідним позовом до суду.

45. При цьому, змінюючи рішення суду першої інстанції в частині мотивів задоволення позову, суд апеляційної інстанції правильно вважав, що виконання страховиком обов'язку з виплати страхового відшкодування страхувальнику відповідно до умов договору добровільного страхування породжує у позивача право вимоги сплачених коштів із заподіювача шкоди у порядку суброгації.

46. З постанови начальника СВ Обухівського РВ ГУ МВС України в Київській області капітана міліції Омельченка В. О. від 19 червня 2013 року про закриття кримінального провадження, з урахуванням постанови про уточнення даних у кримінальній справі від 23 квітня 2015 року, відомо, що саме ОСОБА_1, керуючи власним технічно справним автомобілем Toyota Camry, реєстраційний номер НОМЕР_2, не впорався з керуванням, в результаті чого втратив керування автомобілем та зіткнувся з автомобілем BMW, реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2

47. Таким чином, незважаючи на відсутність у діях ОСОБА_1 складу кримінального правопорушення, встановлені в указаній вище постанові обставини вказують на причинно-наслідковий зв'язок цих дій відповідача та ДТП.

48. Крім того, обставина скасування постанови про закриття кримінального провадження ухвалою слідчого судді Обухівського районного суду Київської області від 03 березня 2017 року мала місце після ухвалення оскаржуваного рішення Апеляційного суду м. Києва від 22 лютого 2017 року.

49. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

50. Згідно з положеннями статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

51. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Керуючись статтями 400, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 21 листопада 2016 року у незміненій частині та рішення Апеляційного суду м. Києва від 22 лютого 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: О. В. Білоконь

Б. І. Гулько

Є. В. Синельников

Ю. В. Черняк