ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2019 року м. Чернівці

справа № 724/125/14-ц

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Половінкіна Н. Ю.

суддів: Кулянди М.І., Одинака О.О.

секретар Конецької Д.Г.

за участі скаржника ОСОБА_1 , представника скаржника ОСОБА_2

учасники справи

скаржник ОСОБА_1

заінтересована особа Хотинський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Хотинського районного суду Чернівецької області від 25 вересня 2019 року, головуючий у першій інстанції Руснак А.І.

встановив:

ОСОБА_1 у серпні 2019 року звернулась до суду із скаргою на дії державного виконавця.

Зазначала, що постановою старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Хотинського районного управління юстиції Гуцула І.І. від 23 вересня 2014 року відкрито виконавче провадження №44811360 з виконання виконавчого листа №2/724/206/14 виданого Хотинським районним судом Чернівецької області 7 серпня 2014 року з стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованості в сумі 18931 долар США 09 центів, що становить 219483 грн. 91 коп. та судового збору в сумі 2194 грн. 84 коп. солідарно.

Справа №7724/125/14 Головуючий у 1 інстанції Руснак А.І.

Провадження №22-ц/822/1058/19 Доповідач Половінкіна Н.Ю.

Постановою старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Хотинського районного управління юстиції Гуцула І.І. від 7 квітня 2016 року стягнуто з боржника ОСОБА_1 виконавчий збір в сумі 22167 грн. 90 коп.

Після чого постановою старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Хотинського районного управління юстиції Гуцула І.І. від 7 квітня 2016 року відкрито виконавче провадження ВП № 50770295 з виконання постанови старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Хотинського районного управління юстиції Гуцула І.І. від 7 квітня 2016 року з стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору в сумі 22167 грн. 90 коп.

Посилалася на те, що у виконавчому провадженні №44811360 з виконання виконавчого листа №2/724/206/14, виданого Хотинським районним судом Чернівецької області 7 серпня 2014 року, державним виконавцем не вчинялися заходи примусового виконання, визначені ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження».

Акціонерним товариством «УкрСиббанк» 05 квітня 2016 року направлено Хотинському районному відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області про завершення виконавчого провадження № 44811360, скасування вжитих державним виконавцем заходів примусового виконання рішення у зв`язку із сплатою ОСОБА_1 грошових коштів в повному обсязі.

Просила визнати неправомірною та скасувати постанову старшого державного виконавця Хотинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області Гуцула І.І. від 07 квітня 2016 року про стягнення з боржника ОСОБА_1 виконавчого збору в розмірі 22167 грн. 90 коп. у виконавчому провадженні № 44811360, визнати неправомірною та скасувати постанову старшого державного виконавця Хотинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області Гуцула І.І. від 07 квітня 2016 року про відкриття виконавчого провадження ВП № 50770295 за постановою № 44811360 від 07 квітня 2016 року.

Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 25 вересня 2019 року у задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено.

ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить ухвалу Хотинського районного суду Чернівецької області від 25 вересня 2019 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Зазначає про неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, постанову старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Хотинського районного управління юстиції Гуцула І.І. від 23 вересня 2014 року про відкриття виконавчого провадження №44811360 з виконання виконавчого листа №2/724/206/14 виданого Хотинським районним судом Чернівецької області 7 серпня 2014 року з стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованості в сумі 18931 долар США 09 центів, що становить 219483 грн. 91 коп. та судового збору в сумі 2194 грн. 84 коп. солідарно, постанову старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Хотинського районного управління юстиції Гуцула І.І. від 7 квітня 2016 року про стягнення з боржника виконавчого збору, постанову старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Хотинського районного управління юстиції Гуцула І.І. від 7 квітня 2016 року про відкриття виконавчого провадження ВП № 50770295 з виконання постанови старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Хотинського районного управління юстиції Гуцула І.І. від 7 квітня 2016 року, здійснення Акціонерним товариством «УкрСиббанк» 05 квітня 2016 року направлення Хотинському районному відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області про завершення виконавчого провадження № 44811360, скасування вжитих державним виконавцем заходів примусового виконання рішення у зв`язку із сплатою ОСОБА_1 грошових коштів в повному обсязі.

У відзиві на апеляційну скаргу Хотинський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до частин 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення наведеним нормам не відповідає.

Відмовляючи у задоволенні скарги ОСОБА_1 , суд першої інстанції керувався положеннями ст.1, п.7 ч.2 ст.17, ч.1, 2 ст.27, ч.1, 8 ст.28 Закону України «Про виконавче провадження» та дійшов висновку про правомірність дій державного виконавця, направлених на виконання постанов про стягнення з боржника виконавчого збору.

Встановлено, що постановою старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Хотинського районного управління юстиції Гуцула І.І. від 23 вересня 2014 року відкрито виконавче провадження №44811360 з виконання виконавчого листа №2/724/206/14 виданого Хотинським районним судом Чернівецької області 7 серпня 2014 року з стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованості в сумі 18931 долар США 09 центів, що становить 219483 грн. 91 коп. та судового збору в сумі 2194 грн. 84 коп. солідарно.

Постановою старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Хотинського районного управління юстиції Гуцула І.І. від 7 квітня 2016 року стягнуто з боржника ОСОБА_1 виконавчий збір в сумі 22167 грн. 90 коп.

Після чого постановою старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Хотинського районного управління юстиції Гуцула І.І. від 7 квітня 2016 року відкрито виконавче провадження ВП № 50770295 з виконання постанови старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Хотинського районного управління юстиції Гуцула І.І. від 7 квітня 2016 року з стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору в сумі 22167 грн. 90 коп.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

За статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

За вимогами частини першої статті 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

З метою якісної та чіткої роботи судової системи міжнародним і національним законодавством передбачено принцип спеціалізації судів.

Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних і юридичних осіб, державних та суспільних інтересів.

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різні види судочинства, якими є цивільне, кримінальне, господарське та адміністративне.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Предметна юрисдикція - це розмежування компетенції цивільних, кримінальних, господарських та адміністративних судів. Кожен суд має право розглядати і вирішувати тільки ті справи (спори), які віднесені до їх відання законодавчими актами, тобто діяти в межах встановленої компетенції.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 2 Законустатті 3 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням, зокрема, такої засади, як забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

За змістом пункту 5 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» постанови державних виконавців про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій та накладення штрафу є окремими виконавчими документами.

Тобто примусовому виконанню підлягають не лише виконавчі документи, видані судами в передбачених законом випадках на виконання судових рішень, але й постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням

Гарантією прав фізичних і юридичних осіб у виконавчому провадженні є можливість оскарження дій або бездіяльності державних виконавців.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно із частиною першою статті 448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Справи за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи посадової особи державної виконавчої служби розглядаються судом за загальними правилами ЦПК України з особливостями, встановленими статтею 450 цього Кодексу, за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність якої оскаржуються.

За результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу (частина перша статті 451 ЦПК України).

Отже, як право на звернення зі скаргою, так і порядок її розгляду та постановлення ухвали пов`язані з наявністю судового рішення, ухваленого за правилами ЦПК України, та його примусовим виконанням.

При цьому частиною першою статті 181 КАС України у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

У частині шостій статті 181 КАС України (у зазначеній редакції) роз`яснено, що справи з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 18 цього Кодексу, розглядаються місцевим загальним судом як адміністративним судом, який видав виконавчий лист.

Крім загального порядку оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби, визначеного наведеними нормами процесуального законодавства, відповідні спеціальні норми встановлені Законом України «Про виконавче провадження», згідно із частиною першою статті 74 якого рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Водночас частиною другою статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Тлумачення наведених норм свідчить, що Законом України «Про виконавче провадження» встановлено спеціальний порядок судового оскарження рішення, дії чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця щодо стягнення виконавчого збору та/або витрат на проведення виконавчих дій, згідно з яким відповідні спори відносяться до юрисдикції адміністративних судів та підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства.

З огляду на наведене оскарження постанови старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Хотинського районного управління юстиції Гуцула І.І. від 7 квітня 2016 року про стягнення з боржника виконавчого збору та постанови старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Хотинського районного управління юстиції Гуцула І.І. від 7 квітня 2016 року про відкриття виконавчого провадження ВП № 50770295 з виконання постанови старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Хотинського районного управління юстиції Гуцула І.І. від 7 квітня 2016 року віднесено до юрисдикції адміністративних судів.

Вказана правова позиція узгоджується з висновками, викладеними у постановах Великої Палати Верховного Суду у справах різних судових юрисдикцій: від 06 червня 2018 року у справі № 921/16/14-г/15 (провадження № 12-93гс18), від 03 жовтня 2018 року у справі № 320/7888/16-ц (провадження № 14-266цс18), від 18 вересня 2019 року у справі № 815/5777/16 (провадження № 11-411апп19).

Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

На підставі ч.1, 2ст. 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

Порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених статтями 19-22 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів апеляційної скарги.

За таких обставин ухвала Хотинського районного суду Чернівецької області від 25 вересня 2019 року підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі.

Керуючись п.4 ч.1 ст.374, ч.1ст.377 ЦПК України, колегія суддів

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Хотинського районного суду Чернівецької області від 25 вересня 2019 року скасувати.

Провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця закрити.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Дата складання повного судового рішення 27 грудня 2019 року.

Головуючий підпис (Половінкіна Н.Ю.)

Судді підписи (Кулянди М.І., Одинака О.О.)

З оригіналом згідно: