Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.11.2019 Справа №607/22779/19

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого - судді Герчаківської О.Я.,

з участю секретаря судового засідання Свергун Т.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача, адвоката Демковича Ю.Й.,

третіх осіб ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Тернополі в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Острівської сільської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Острівської сільської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її дід ОСОБА_5 , який постійно проживав і перебував на реєстраційному обліку в АДРЕСА_1 . За вищевказаною адресою на день смерті і шість місяців після смерті ОСОБА_5 проживала та перебувала на реєстраційному обліку його дружина та баба позивача - ОСОБА_6 , яка ІНФОРМАЦІЯ_2 померла й за вказаною адресою відкрилася спадщина. ОСОБА_5 та ОСОБА_6 16 травня 2003 року кожен склали заповіти, якими все своє майно, з чого б воно не складалося і де б воно не знаходилось і все те, на що вони за законом матимуть право заповіли своєму сину ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 раптово помер батько позивача - ОСОБА_7 , який постійно проживав і перебував на реєстраційному обліку в АДРЕСА_1 . За вищевказаною адресою на день смерті батька проживала та перебувала на реєстраційному обліку його донька - ОСОБА_1 . Остання не подала заяву про прийняття спадщини у визначений законом строк, оскільки вважала, що її батько, ОСОБА_7 , як єдиний спадкоємець за заповітами від 16 травня 2003 року прийняв спадщину після смерті ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Проте, звернувшись до приватного нотаріуса м. Тернополя, та зробивши витяги про реєстрацію в Спадковому реєстрі, позивачу стало відомо, що померлий ОСОБА_7 не прийняв спадщини ні після смерті свого батька ОСОБА_5 , ні після смерті матері - ОСОБА_6

ОСОБА_1 звертає увагу, що не подала заяву про прийняття спадщини у визначений законом строку, оскільки вважала, що її батько ОСОБА_7 як спадкоємець за заповітом, або ж за законом, прийняв спадщину після смерті діда і баби. Відтак, позивач вважає, що ці обставини є поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини та просить суд визначити їй додатковий строк у два місяці, який починає перебігати з моменту набрання рішенням суду законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини після смерті баби ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 вересня 2019 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Острівської сільської ради, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження.

В ході проведення підготовчого судового засідання судом в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, залучено ОСОБА_2 та ОСОБА_4 .

Позивач ОСОБА_1 та її представник, адвокат Демкович Ю.Й. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у позовній заяві, просили задовольнити.

Треті особи , які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - ОСОБА_2 (дружина померлого ОСОБА_7 ), ОСОБА_4 (дочка померлого ОСОБА_7 ) в судовому засіданні позовні вимоги визнали, не заперечили щодо їх задоволення.

Представник відповідача Острівської сільської ради в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позов підтримує.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Заслухавши позивача та його представника, третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, ознайомившись із заявою представника відповідача, перевіривши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд встановив наступне.

11 червня 1955 року ОСОБА_5 та ОСОБА_6 зареєстрували шлюб, про що свідчить свідоцтво про одруження серії НОМЕР_1 , видане 26 липня 1961 року Микулинецьким ЗАГС Тернопільської області.

ІНФОРМАЦІЯ_4 народився ОСОБА_7 , батьками якого є: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим Тернопільським районним бюро ЗАГС.

Як вбачається із свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 , виданого 15 серпня 1994 року Великоберезовицькою селищною радою Тернопільського району Тернопільської області, 15 серпня 1994 року ОСОБА_7 зареєстрував шлюб із ОСОБА_8 , у зв`язку з чим остання змінила прізвище на « ОСОБА_9 ».

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого 27 грудня 1994 року Великоберезовицькою селищною радою Тернопільського району Тернопільської області, ІНФОРМАЦІЯ_5 народилась ОСОБА_1 , її батьками вказані: батько ОСОБА_7 , мати ОСОБА_2 .

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 , виданого 12 березня 1997 року Великоберезовицькою селищною радою Тернопільського району Тернопільської області, ІНФОРМАЦІЯ_6 народилась ОСОБА_4 , її батьками вказані: батько ОСОБА_7 , мати ОСОБА_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_6 , виданим Острівською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області.

За життя, 16 травня 2003 року ОСОБА_5 склав заповіт, посвідчений секретарем виконкому Острівської сільської ради, згідно якого все своє майно, з чого б воно не складалося і де б воно не знаходилось і все те, на що він за законом матиме право, заповів своєму сину ОСОБА_7 .

Як слідує із свідоцтва про смерть серії НОМЕР_7 , виданого 08 лютого 2013 року Острівською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 померла.

З життя, 16 травня 2003 року ОСОБА_6 також склала заповіт, посвідчений секретарем виконкому Острівської сільської ради, згідно якого все своє майно, з чого б воно не складалося і де б воно не знаходилось і все те на що вона за законом матиме право, заповіла своєму сину ОСОБА_7 .

Згідно із свідоцтвом про право особистої власності на жилий будинок, виданим Виконавчим комітетом Тернопільської районної Ради народних депутатів Тернопільської області Української PCP (реєстраційний № 269 від 30 грудня 1989 року), жилий будинок за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві особистої власності ОСОБА_5 .

На будинковолодіння за вищевказаною адресою БТІ виготовлено технічний паспорт від 15 лютого 1990 року.

Згідно із свідоцтвом про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат), виданого Острівською сільською Радою 04 червня 2002 року (Серія TP-XV № НОМЕР_8 ), ОСОБА_6 має право на пайовий фонд майна колективного сільськогосподарського підприємства с/г TOB «Острівське».

Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого Тернопільською райдержадміністрацією (Серія ЯА № 007965), ОСОБА_6 на підставі розпорядження голови Тернопільської райдержадміністрації від 12 жовтня 2004 року № 726 є одноосібним власником земельної ділянки площею 1,52 га у межах згідно з планом, земельна ділянка розташована на території Острівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області.

Як вбачається з довідки, виданою Острівською сільською радою № 1924 від 13 листопада 2015 року, за адресою: АДРЕСА_1 на день смерті і 6 місяців після смерті ОСОБА_5 проживала та перебувала на реєстраційному обліку його дружина ОСОБА_6 .

Згідно довідки № 828 від 08 серпня 2019 року, виданої Острівською сільською радою, ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 на день смерті постійно проживав і перебував на реєстраційному обліку в АДРЕСА_1 . На день смерті ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , на реєстраційному обліку перебували: ОСОБА_1 - дочка, 1994 року народження.

Відповідно до довідки № 829 від 08 серпня 2019 року, виданої Острівською сільською радою, ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 на день смерті постійно проживала і перебувала на реєстраційному обліку в АДРЕСА_1 . На день смерті на реєстраційному обліку померла перебувала сама.

Зі змісту інформаційних довідок зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 57211109, № 57211229 від 14 серпня 2019 року вбачається, що після смерті спадкодавців ОСОБА_6 та ОСОБА_5 спадкові справи не заводилися, як і не видавалися свідоцтва про право на спадщину.

Згідно Витягу про реєстрацію у Спадковому реєстрі від 14 серпня 2019 року, наданого приватним нотаріусом Демкович Ю.Л., після смерті спадкодавця ОСОБА_7 заведено спадкову справу № 11/2019.

Відтак, проаналізувавши вищенаведене, суд приходить до висновку, що до виниклих правовідносин слід застосувати наступні норми матеріального права.

У силу вимог частини 1 статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно із роз`ясненнями, викладеними у Постанові Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», до правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство.

Пунктом 1 Постанови №7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР).

Стаття 524 ЦК УРСР визначає, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінене заповітом.

Відповідно до статті 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу.

Статтею 534 ЦК УРСР передбачено, що кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Заповідач може у заповіті позбавити права спадкоємства одного, кількох або всіх спадкоємців за законом.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер дід позивача, ОСОБА_5 , який постійно проживав і перебував на реєстраційному обліку в АДРЕСА_1 , яким було складено заповітне розпорядження, де єдиним спадкоємцем визначеного заповітом майна є батько позивача - ОСОБА_7 , проте останній не звертався до нотаріуса з приводу відкриття спадкової справи після смерті батька ОСОБА_5 .

Відтак, у даному випадку має місце спадкування за законом.

Частиною 1 статті 529 ЦК УРСР передбачено, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

У силу частини 1 статті 548 ЦК УРСР, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв.

Частина друга даної статті передбачає, що прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Змістом частини 1 статті 549 ЦК УРСР визначено дії, що свідчать про прийняття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

ОСОБА_6 вступила у володіння спадковим майном та успадкували усе майно, яке належало її померлому чоловіку ОСОБА_5 .

На момент смерті ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 проживала і перебувала на реєстраційному обліку в АДРЕСА_1 одна.

Оскільки ОСОБА_7 був спадкоємцем за заповітом і проживав разом із спадкодавцем, позивач вважала, що він прийняв спадщину, а тому, як спадкоємець відповідної черги не подавала до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, як цього вимагає стаття 1270 ЦК України, а також не відмовлялася від прийняття спадщини.

Так, відповідно до частини 1 статті 1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.

Частиною першою статті 1272 ЦК України встановлено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, відповідно до якої, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу (шість місяців з часу відкриття спадщини), не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Проте, відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно із частиною 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до роз`яснень п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

В ході розгляду справи судом встановлено, що ОСОБА_1 не подала заяву про прийняття спадщини у визначений законом строк, оскільки вважала, що її батько, ОСОБА_7 , як спадкоємець за заповітом або ж за законом, прийняв спадщину. Однак, після пропуску шестимісячного строку на прийняття спадщини їй стало відомо, що з невідомих причин її батько, ОСОБА_7 , не є спадкоємцем майна ОСОБА_6 , і про факт неприйняття спадщини її батьком ОСОБА_1 не знала протягом строку для прийняття спадщини, а тому нею пропущений строк для прийняття спадщини з поважної причини. При цьому суд враховує характер взаємовідносин сторін, а саме те, що орган місцевого самоврядування не оспорює права позивача на прийняття спадщини, як і не заперечують щодо цього треті особи.

Враховуючи те, що в законі не міститься визначення поняття поважності причин пропущення строку для прийняття спадщини і їх поважність повинна визначатися судом у кожному випадку, виходячи з конкретних обставин справи та характеру взаємовідносин сторін, суд приходить до переконання, що позивач з поважних причин пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини.

За таких обставин, позов ОСОБА_1 підлягає до задоволення шляхом визначення позивачу додаткового строку у два місяці, який починає перебігати з моменту набрання рішення суду законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини після смерті баби ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 206, 258-268, 273, 293, 315, 319, 352-355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк у два місяці, який починає перебігати з моменту набрання рішення суду законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини після смерті баби ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Позивач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_9 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Острівська сільська рада, , місцезнаходження, вул. Ярмуша,143, с. Острів Тернопільський район Тернопільська область.

Треті особи:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення суду складено 05 грудня 2019 року.

Головуючий суддяО. Я. Герчаківська