Справа № 461/5025/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Лялюк С.Д.
Провадження № 22-з/811/29/19 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
УХВАЛА

про вімову у роз`ясненні рішення

23 вересня 2019 року Львівський апеляційний суд в складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Мікуш Ю.Р.

суддів: Приколоти Т.І., Савуляка Р.В.

секретар:Фейір К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Львові заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про роз`яснення рішення Апеляційного суду Львівської області від 03 жовтня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Національної спілки художників України, Львівської обласної організації Національної спілки художників України про застосування наслідків недійсного правочину,,-

в с т а н о в и в:

У серпні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Національної спілки художників України, Львівської обласної організації Національної спілки художників України про застосування наслідків недійсності правочину.

Позовна заява мотивована тим, що рішенням Галицького районного суду м. Львова від 10 квітня 2013 року у справі № 1304/9500/12 визнано недійсним договір купівлі-продажу приміщення та фундаменту окремої будівлі пам`ятки історії та культури підприємства громадської організації «Львівський художньо-виробничий комбінат» Львівської обласної організації Національної спілки художників України на площі Міцкевича, 9 у м. Львові, укладений між Національною спілкою художників України та ОСОБА_1 . 03 червня 2011 року; визнано незаконною та скасовано державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на вказані приміщення та фундамент окремої будівлі. Позивач вважає, що з 10 квітня 2013 року у нього виникло право на застосування наслідків недійсності правочину, відповідно до якого він придбав спірне майно за 38 355,03 грн.

На підставі викладеного ОСОБА_1 просив стягнути солідарно з Національної спілки художників України та Львівської обласної організації Національної спілки художників України 38 355,03 грн.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 06 жовтня 2016 року (в складі судді Лялюк Є. Д.) у задоволенні позову відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 03 жовтня 2017 року рішення суду першої інстанції змінено. Виключено з мотивувальної частини рішення висновок місцевого суду про те, що з поданих сторонами в матеріали справи доказів вбачається фізична наявність майна, що було придбано позивачем. У решті рішення місцевого суду залишено без змін.

Рішення апеляційного суду мотивоване тим, що, встановивши факт наявності майна на земельній ділянці, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Центр розвитку нерухомості» (далі ТОВ «Центр розвитку нерухомості»), суд вирішив питання про права та обов`язки останнього, яке не було залучено до участі у справі. При цьому, судом встановлена обставина, яка не входить до предмету доказування відповідно до частини третьої статті 61 ЦПК України (в редакції, чинній на час розгляду справи судами першої та апеляційної інстанцій).

Преставник позивача подав заяву про роз`яснення рішення Апеляційного суду Львівської області від 03 жовтня 2017 року в порядку ст. 271 ЦПК України.

Просить роз`яснити рішення, та зазначити, які саме абзаци, речення, слова тощо мотивувальної частини рішення Галицького районного суду м. Львова від 06.10.2016 року було змінено шляхом виключення таких.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, а тому відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось.

Згідно з ч.3 ст.271 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розглядові заяви про роз`яснення рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали цивільної справи, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення заяви немає, враховуючи наступне.

Відповідно до вимог ч.ч.1,2 ст. 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.

У п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року "Про судове рішення в цивільній справі" судам надано роз"яснення, що роз`яснення рішення суду, а не ухвали, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію.

Наведене вказує на те, що роз`ясненню підлягає рішення, яке має виконуватись як у добровільному порядку, так і примусово, а тому головною підставою для подання заяви про роз`яснення рішення суду є його незрозумілість, що ускладнює виконання рішення.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 06 жовтня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 03 жовтня 2017 року рішення суду першої інстанції змінено. Виключено з мотивувальної частини рішення висновок місцевого суду про те, що з поданих сторонами в матеріали справи доказів вбачається фізична наявність майна, що було придбано позивачем. У решті рішення місцевого суду залишено без змін.

Відтак, зважаючи на те, що рішенням суду першої інстанції в задоволенні позову відмовлено, а суд апеляційної інстанції в цій частині рішення суду залишив без змін, тобто рішення не підлягає виконанню як добровільно так і в примусовому порядку, підстав для задоволення заяви про його роз`яснення немає.

Крім цього, вимоги заяви зводяться до того, щоб доповнити резолютивну частину рішення, що є неприпустимим під час розгляду заяви про роз`яснення рішення.

Керуючись ст.ст. 271 ЦПК України, -

у х в а л и в:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про роз`яснення рішення Апеляційного суду Львівської області від 03 жовтня 2017 року відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту ухвали в порядку визначеному ст.ст.389-391 ЦПУ України.

Повний текст ухвали складений 23 вересня 2019 року.

Головуючий: Ю.Р. Мікуш

Судді: Т.І.Приколота

Р.В.Савуляк