Справа № 466/7580/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2019 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді Невойта П.С.,

секретаря с/з Семків Х.І.,

справа № 466/7580/19

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди завданої злочином, -

в с т а н о в и в:

19.09.2019 ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 звернулися до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 , в якій просять суд стягнути з ОСОБА_3 2342,32 гривень матеріальної шкоди, 65000,00 гривень моральної шкоди на користь ОСОБА_1 та стягнути з ОСОБА_3 8789,83 гривень матеріальної шкоди, 85000,00 гривень моральної шкоди на користь ОСОБА_2 .

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вироком Шевченківського районного суду м.Львова від 29.01.2019 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст.125, ч.2 ст.125 КК України. Судом встановлено, що ОСОБА_3 16.07.2018 року близько 20 год. 30 хв., перебуваючи поблизу будинку № 19, що на вул. Мазепи у м. Львові, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, у результаті словесного конфлікту, маючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень, умисно наніс кілька ударів ногами по руках, ногах та тілу потерпілого ОСОБА_2 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження у виді синців на руках, ногах, підшкірні крововиливи на лівій руці, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 683 від 10.08.2018 року за ступенем тяжкості відносяться до легкого тілесного ушкодження. Також, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 року близько 20 год. 31 хв., перебуваючи поблизу будинку № 19, що на вул. Мазепи у м. Львові, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, у результаті словесного конфлікту, маючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень, умисно наніс один удар рукою в ділянку вуха потерпілому ОСОБА_1 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження у виді травми вуха, розриву барабанної перетинки, яке згідно висновку судово-медичної експертизи № 1152 від 04.12.2018 року за ступенем тяжкості відноситься до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я. У судовому засіданні обвину- вачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнав повністю.

Оскільки, розмір завданих збитків внаслідок вчинення злочину не відшкодована відповідачем в добровільному порядку, а тому позивачі звернули до суду за захистом порушених прав.

Відповідач не скористався правом подачі відзиву на позовну заяву.

Ухвалою від 20.09.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання з викликом сторін.

Ухвалою від 19.07.2018 здійснено перехід з розгляду в порядку спрощеного провадження в розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою від 11.12.2019 вирішено проводити заочний розгляд справи.

В судове засідання позивачі не прибули, однак подали на адресу суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують, просять позов задовольнити, щодо заочного розгляду не заперечують.

Відповідач в судове засідання не прибув повторно, причин не прибуття суду не повідомив, хоча належним чином повідомлявся про час, дату та місце судового засідання, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, заяв про відкладення розгляду справи не надходило.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами.

Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини.

Вироком Шевченківського районного суду м.Львова від 29.01.2019 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст.125, ч.2 ст.125 КК України. Судом встановлено, що ОСОБА_3 16.07.2018 року близько 20 год. 30 хв., перебуваючи поблизу будинку № 19, що на вул. Мазепи у м. Львові, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, у результаті словесного конфлікту, маючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень, умисно наніс кілька ударів ногами по руках, ногах та тілу потерпілого ОСОБА_2 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження у виді синців на руках, ногах, підшкірні крововиливи на лівій руці, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 683 від 10.08.2018 року за ступенем тяжкості відносяться до легкого тілесного ушкодження. Також, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 року близько 20 год. 31 хв., перебуваючи поблизу будинку № 19, що на вул. Мазепи у м. Львові, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, у результаті словесного конфлікту, маючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень, умисно наніс один удар рукою в ділянку вуха потерпілому ОСОБА_1 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження у виді травми вуха, розриву барабанної перетинки, яке згідно висновку судово-медичної експертизи № 1152 від 04.12.2018 року за ступенем тяжкості відноситься до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я. У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнав повністю.

Отже, суд встановив, що внаслідок злочину, вчиненого ОСОБА_3 , останній наніс ОСОБА_1 та ОСОБА_2 завдано тілесні ушкодження.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 та п. 8 і 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання, а одними із способів захисту цивільного права є відшкодування збитків, інші способи відшкодування майнової шкоди та відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Згідно ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її циві- льного права, має право на їх відшкодування. Збитками є:в т.ч. доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене(упущена вигода)

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право.

На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо).

Так, відповідно до ч.1 ст.1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

У разі каліцтва або іншого ушкодження здоров`я фізичної особи, яка в момент завдання шкоди не працювала, розмір відшкодування визначається виходячи з розміру мінімальної заробітної плати.

У відповідності до ч.1 ст.1197 ЦК України розмір втраченого фізичною особою внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров`я заробітку (доходу), що підлягає відшкодуванню, визначається у відсотках від середнього місячного заробітку (доходу), який потерпілий мав до каліцтва або іншого ушкодження здоров`я, з урахуванням ступеня втрати потерпілим професійної працездатності, а за її відсутності-загальної працездатності.

Суд встановив, що внаслідок заподіяння відповідачем ОСОБА_1 шкоди останній був тимчасово непрацездатним з 17 липня по 08 серпня 2018 року всього 23 дні, що підтверджується табелем обліку робочого часу юридичного управління за липень та серпень 2018 року /арк.спр.17/ та розмір відшкодування складає 2342,32грн. з урахуванням виплаченої допомоги за 23 дні.

Також, суд встановив, що внаслідок заподіяння відповідачем ОСОБА_2 шкоди останній був тимчасово непрацездатним з 17 липня по 06 серпня 2018 року всього 21 дні, що підтверджується табелем обліку робочого часу юридичного управління за липень та серпень 2018 року /арк.спр.17/ та розмір відшкодування складає 8789,83грн. з урахуванням виплаченої допомоги за 21 день.

З урахуванням зазначеного, суд погоджується у повній мірі з наведеними позивачами доказами на підтвердження заподіяння їм відповідачем шкоди, внаслідок злочинних дій, а також обставин, при яких така шкода була заподіяна. Тому, майнова виходячи з положень ст. 1195, 1197 ЦК України підлягає відшкодуванню у повному обсязі.

Щодо відшкодування моральної шкоди суд приходить такого.

Згідно вимог, ч.ч. 1, 2 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Разом з тим, згідно абзацу другого п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 року обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Наявність моральної шкоди доводиться позивачем, який в позовній заяві має зазначити, які моральні страждання та у зв`язку з чим він поніс і чим обґрунтовується розмір компенсації. Розмір відшкодування моральної шкоди оцінюється самим потерпілим та визначається у позовній заяві.

При таких обставинах, суд приходить до висновку, що своїми діями ОСОБА_3 позивачам була заподіяна моральна шкода, оскільки ситуація отримання тілесних ушкоджень в результаті подій, які відбулися 16.07.2018 року та їх наслідки стали для позивача психотравмуючими, завдали тривалих та інтенсивних негативних переживань, тобто спричинили психологічні страждання (моральну шкоду).

Однак, суд не може погодитись з розміром відшкодування моральної шкоди, яка була визначена позивачами, оскільки останніми не було надано достатніх належних та допустимих доказів в рахунок підтвердження розміру моральної шкоди в тому розмірі, що був заявлений позивачами у своєму позові, більш того суд вважає такий розмір суттєво завищеним.

Так, настання душевних страждань від самого факту спричинення тілесних ушкоджень під час подій, які відбулися 16.07.2018 року є очевидним і нормальним явищем, не потребує обов`язкового підтвердження матеріальними доказами.

Щодо визначення розміру відшкодування моральної шкоди суд враховує вимоги ч. 3 ст. 23 ЦК України.

Так, відповідно до наведеної вище норми, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості, а тому на думку суду найбільш об`єктивним та таким, що може компенсувати заподіяну позивачу моральну шкоду та яку необхідно стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 становить 10 000 грн., на користь ОСОБА_2 становить 7000 грн.

На підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

Керуючись ст. 3, 12, 13, 77, 81, 141, 259, 263-266, 268, 280-282 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 2342 /дві тисячі триста сорок дві гривні 32 копійки/ матеріальної шкоди, 10000 /десять тисяч гривень/ моральної шкоди на користь ОСОБА_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 8789 /вісім тисяч сімсот вісімдесят дев`ять гривень 83 копійки/ матеріальної шкоди, 7000 /сім тисяч гривень/ моральної шкоди на користь ОСОБА_2 .

Позивачі: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 А

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3

Заочне рішення може бути переглянуте Шевченківським районним судом м.Львова, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Повний текст судового рішення складений 17.12.2019.

Суддя П. С. Невойт