Житомирський апеляційний суд
Справа №279/2551/18 Головуючий у 1-й інст. Невмержицька О. А.
Категорія 27 Доповідач Коломієць О. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2019 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді: Коломієць О.С.

суддів: Талько О.Б., Шевчук А.М.

розглянувши без повідомлення учасників в м.Житомирі цивільну справу № 279/2551/18 за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості

за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 05 листопада 2018 року, яке ухвалено суддею Невмержицькою О.А.в м. Коростені Житомирської області

в с т а н о в и в:

У червні 2018 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», яке 21.05.2018 року змінило назву на Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк»), звернулося до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що між банком та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № б/н від 25.03.2006 року, згідно з яким банк надав відповідачу кредит в розмірі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Однак, відповідач свої зобов'язання за фактичне використання кредитних коштів належним чином не виконувала, у зв'язку з чим станом на 30.04.2018 року утворилась заборгованість за вказаним кредитним договором в розмірі 14571,75 грн., яку банк просив стягнути на свою користь та понесені судові витрати в розмірі 1762,00 грн.

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 05 листопада 2018 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 25.03.2006 р. станом на 30.04.2018 р. в розмірі 5351,33 грн., із них: 2815,15 грн. заборгованості за кредитом, 2536,18 грн. заборгованості по процентах та судовий збір в сумі 647 грн. В задоволенні решти вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі АТ КБ «ПриватБанк» просить скасувати рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення - яким задовольнити позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» в повному обсязі. Апелянт посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права. Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що Умовами та правилами надання банківських послуг передбачено збільшення процентної ставки Банку за певних обставин. Підписавши заяву, відповідач підвередила, що вона ознайомлена з Умовами та правилами надання банківських послуг, а саме з підставами збільшення процентної ставки. А тому висновок суду першої інстанції про зміну позивачем в односторонньому порядку без погодження з відповідачем процентної ставки є помилковим.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах статті 367 ЦПК України, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення із таких підстав.

Судом встановлено, що 25.03.2006 р. між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № б/н, згідно з яким банк надав відповідачу кредит в розмірі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Зокрема, ОСОБА_2 25.03.2006 р. підписано заяву, за умовами якої остання погодилася, що ця Заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Правил користування платіжною картою, а також Тарифами складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. Ознайомлення з вказаними документами ОСОБА_2 засвідчила своїм підписом.

З досліджених матеріалів справи встановлено, що взяті на себе зобов'язання банк виконав, надавши позивачу кредит у розмірі 2000 грн. Разом з тим, ОСОБА_2 кредит своєчасно не погашала, внаслідок чого утворилась заборгованість.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку, заборгованість за вказаним кредитним договором станом на 30.04.2018 року становить 14571,75 грн, що складається із заборгованості за кредитом у сумі 2536,18 грн. та заборгованості по відсоткам за користування кредитом в сумі 12035,57 грн.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, виходив з того, що Банк в односторонньому порядку, без погодження з відповідачем та її повідомлення, змінював процентну ставку в бік її збільшення, що не відповідає умовам укладеного договору та є недопустимим, а тому розмір заборгованості за відсотками був обрахований судом виходячи із погодженої сторонами під час підписання договору відсоткової ставки в розмірі 36% на рік, тобто 3% на місяць, та складає 2815,15 грн.

Такий висновок суду є вірним виходячи з наступного.

Згідно зі статтею 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За змістом положень частини першої статті 651 та частини третьої статті 653 ЦК України зміна договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. В разі зміни договору зобов'язання змінюється з моменту досягнення домовленості про зміну договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Отже, якщо сторонами кредитного договору досягнуто домовленості з усіх його умов, у тому числі щодо збільшення банком в односторонньому порядку процентної ставки за кредитом з дотриманням певної процедури, то такі умови повинні виконуватись сторонами з моменту досягнення домовленості, тобто з моменту підписання договору.

Установлено, що відсоткова ставка за кредитним договором збільшувалась, проценти за користування кредитом відповідачу нараховувались не лише на заборгованість за тілом кредиту, а одночасно і на весь розмір простроченої заборгованості. Проте на підтвердження дотримання банком процедури зміни в односторонньому порядку розміру процентної ставки позивачем будь-яких доказів не надано.

Разом з тим, у разі підвищення банком процентної ставки з'ясуванню підлягають визначена договором процедура підвищення процентної ставки (повідомлення позичальника чи підписання додаткової угоди тощо), дії позичальника щодо прийняття пропозиції кредитора тощо.

З огляду на вищенаведене боржник вважається належно повідомленим про збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом в односторонньому порядку в тому разі, якщо банк не лише відправив на адресу такого боржника листа про зміну умов кредитного договору, а й довів факт його вручення адресатові під розписку.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 12 вересня 2012 року у справі № 6-57цс12, від 30 листопада 2016 року у справі № 6-82цс16, від 11 жовтня 2017 року у справі № 6-1374цс17 та постанові Верховного Суду від 06 червня 2018 року справа № 761/37819/15-ц.

Оскільки в матеріалах справи відсутні відомості про направлення боржнику та отримання останнім повідомлення про збільшення процентної ставки, а позивач зазначених доказів не надав, законним та обґрунтованим є висновок суду першої інстанцій про порушення Банком процедури зміни процентної ставки за кредитним договором. А тому проведений районним судом перерахунок відсотків, виходячи із погодженої сторонами під час підписання договору відсоткової ставки в розмірі 36% на рік, тобто 3% на місяць, відповідає вимогам закону та умовам договору.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» залишити без задоволення, а рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 05 листопада 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: Судді: