Справа № 209/2588/19
Провадження № 2/209/1267/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

12 грудня 2019 року м. Кам`янське

Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Шендрика К.Л.,

за участі секретаря Драгунцевої С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Адміністрації Дніпровського району Кам`янської міської ради Дніпропетровської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: Друга Кам`янська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, Товарна біржа "Дніпродзержинська", про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом,

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду з позовом в якому просять: визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_1 , зареєстрований Товарною біржою «Дніпродзержинська» від 25.02.1998 року, який був укладений між ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , на виконання біржової угоди зареєстрованої на ТБ «Дніпродзержинська» від 25.02.1998 року за № 096-Н. Визнати за нею, ОСОБА_1 право приватної власності на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею: 33,1 м2, житловою площею: 16,1 м2, як спадкоємицею за Заповітом після померлого - ОСОБА_4 .

В обґрунтування своїх вимог позивач в позовній заяві зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її рідний брат ОСОБА_4 , після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 . За час життя ОСОБА_4 , ним був складений заповіт від 20.06.2015 року на її користь - ОСОБА_1 Протягом встановленого законом шестимісячного строку 21.11.2018 року вона звернулася до Другої кам`янської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті брата. Проте, постановою державного нотаріуса Астахової О.С. від 14 грудня 2018 року їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого ОСОБА_4 , у зв`язку з тим, що наданий нею договір купівлі-продажу нерухомого майна на спадкову квартиру, якою за життя володів її брат, був укладений на Товарній біржі «Дніпродзержинська», але не був нотаріально посвідчений, отже є недійсним. Оскільки брат помер, то на теперішній час неможливо нотаріально посвідчити вказаний договір купівлі-продажу нерухомого майна та вона позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом після померлого брата. Просить визнати спірний договір дійсним та визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , після померлого - ОСОБА_4 .

Ухвалою суду від 03 вересня 2019 року було відкрито провадження у вказаній цивільній справі і призначено її до судового розгляду за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 29 жовтня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

Сторони та треті особи у судове засідання не з`явились.

Від представника позивача - адвоката Пипи А.О. надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі.

Від відповідача Адміністрації Дніпровського району Кам`янської міської ради Дніпропетровської області надійшла заява про розгляд справи за відсутності їхнього представника.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у судове засідання не з`явились, причини неявки до суду не повідомили, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Від третьої особи Другої Кам`янської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області надійшла заява про розгляд справи за відсутності їх представника.

Від третьої особи Товарної біржі "Дніпродзержинська" до суду заяв не надійшло, їх представник до суду не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

В порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов частково обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав:

В ході судового розгляду встановлено, що 25 лютого 1998 року між відповідачами ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , як продавцями, та ОСОБА_4 , як покупцем, був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна: однокімнатної квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 33,1 кв.м, житловою площею 16,1 кв.м., щзо підтверджується договором купівлі-продажу (а.с. 15). Відповідно до договору купівлі-продажу нерухомого майна, зареєстрованого на товарній біржі «Дніпродзержинська» 25 лютого 1998 року реєстраційний номер 004/096-Н, квартира по АДРЕСА_2 , була продана ОСОБА_4 за 8612 гривень, які були одержані відповідачами ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , як продавцями, від ОСОБА_4 , як покупця, до підписання договору купівлі-продажу нерухомого майна (Пункт 4 договору). У пункті 9 договору договору купівлі-продажу від 25 лютого 1998 року було зазначено, що у відповідності до ст. 227 ЦК України, цей договір підлягає реєстрації в Бюро технічної інвентаризації та, згідно ст. 15 Закону України від 10 грудня 1991 року «Про товарну біржу», не підлягає нотаріальному посвідченню.

05 березня 1998 рокуна договорі купівлі-продажу нерухомого майна від 25 лютого 1998 року за № 004/096-Н, як на правовстановлюючому документі, Дніпродзержинським бюро технічної інвентаризації виконаний реєстраційний напис на підтвердження реєстрації квартири за адресою: АДРЕСА_2 , на праві приватної власності в цілому за ОСОБА_4 в реєстровій книзі № 121 за реєстровим номером 21202. Також були внесені зміни в технічний паспорт на квартиру, в якому ОСОБА_4 вказаний власником квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується договором та технічним паспортом на спірну квартиру (а.с. 15-17).

Згідно даних інвентаризаційної справи ОКП «Дніпродзержинське БТІ» право власності на об`єкт нерухомого майна - квартиру АДРЕСА_1 , було зареєстроване станом на 31 грудня 2012 року за ОСОБА_4 , на підставі договору купівлі-продажу від 25.02.1998 року, зареєстрованого Товарною біржою «Дніпродзержинська» за реєстровим номером № 004/096-Н, дані відомості перевірено на паперових носіях, що підтверджується листом Обласного комунального підприємства «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації» ДОР за вих. № 780 від 24 липня 2019 року (а.с. 23).

Як вбачається з довідки № 1/15975 (а.с. 18 оберт) у квартирі за адресою: АДРЕСА_3 , з 12.05.1998 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 був зареєстрований один ОСОБА_4

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 12 червня 2018 року Дніпровським районним у місті Кам`янське відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 440 (а.с. 11).

За час життя ОСОБА_4 , ним був складений і нотаріально посвідчений заповіт від 20.06.2015 року на користь рідної сестри - позивача ОСОБА_1 (а.с. 12).

Спадкоємцями після померлого ОСОБА_4 , які у встановленому законом порядку звернулися до нотаріуса, є його мати ОСОБА_5 і сестра - позивач ОСОБА_1 , родинні відносини яких з померлим підтверджуються матеріалами спадкової справи № 538/2018, копія якої була витребувана від Другої кам`янської державної нотаріальної контори (а.с.49-56).

Протягом встановленого законом шестимісячного строку позивачка звернулася до державного нотаріуса Другої кам`янської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлого брата ОСОБА_4 та про отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Мати померлого ОСОБА_4 і позивача - ОСОБА_5 подала нотаріусу заяву про відмову від обов`язкової частки спадщини, що підтверджується її нотаріально посвідченою заявою (а.с. 52 оберт).

Державний нотаріус Другої кам`янської державної нотаріальної контори Астахова А.С. своєю постановою від 14.12.2018 року відмовила ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 брата ОСОБА_4 на квартиру по АДРЕСА_2 , оскільки при укладенні договору купівлі продажу вказаної квартири від 25 лютого 1998 року не була дотримана нотаріальна форма посвідчення договору (а.с. 14).

Згідно звіту про оцінку майна № РВ-190503-004 (а.с. 19-21), вартість квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , станом на 03 травня 2019 року складає 49973 грн.

Згідно статті 15 Закону України «Про товарну біржу» від 10 грудня 1991 року № 1956-ХІІ договір купівлі- продажу включений в перелік біржових операцій.

Згідно ч. 2 ст. 9 Житлового Кодексу України (з доповненнями 1993 року, в редакції, що діяла на час укладення договору) квартира (будинок) може бути придбана громадянами на біржових торгах.

Згідно вимог ст. 227 Цивільного кодексу Української РСР, що був чинним на день укладення договору, договір купівлі - продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією зі сторін є громадянин.

Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору ( ч. 1 ст. 47 цього Кодексу).

Відповідно до ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Аналогічне положення міститься і в ч. 2 ст. 220 нині діючого ЦК України.

У п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними» від 28.04.1978 року зазначено, що з підстав недодержання нотаріальної форми визнаються недійсними тільки угоди, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов`язковому нотаріальному посвідченню, зокрема, договори довічного утримання, застави, купівлі-продажу (в тому числі при придбанні на біржових торгах), міни або дарування жилого будинку (квартири) чи його (її) частини. Якщо така угода виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального оформлення, суд на підставі ч. 2 ст. 47 ЦК за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників або прокурора вправі визнати угоду дійсною. Однак це правило не може бути застосовано, якщо сторонами не було досягнуто згоди з істотних умов угоди або для укладення її були в наявності передбачені законом обмеження.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

На час укладення договору купівлі-продажу квартири в лютому 1998 року сторони правочину не були обізнані про те, що правочин купівлі-продажу нерухомого майна, у відповідності до ст. 47 ЦК України (в ред.1963 року) підлягає нотаріальному посвідченню, оскільки на той час був чинним Закон України «Про товарну біржу», відповідно ст. 15 якого, правочини, зареєстровані на біржі, подальшому нотаріальному посвідченню не підлягали.

При вчиненні правочину всі дії сторін були спрямовані на встановлення цивільних прав та обов`язків, перехід права власності, і сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, мали вільне волевиявлення, що відповідало внутрішній волі на досягнення наслідків, а саме, купівлі-продажу вищевказаної квартири, правочин був реальним і вчиненим у формі дозволеній чинним законодавством України в 1998 році. Усі вимоги договору купівлі-продажу, сторонами були виконані, ніяких претензій щодо передачі майна не було, та сторонами правочину один до одного будь-які інші претензії не пред`являлися. Державна реєстрація договору купівлі-продажу проведена Дніпродзержинським бюро технічної інвентаризації.

Згідно ст. 15 Закону України "Про товарні біржі" не підлягали нотаріальному посвідченню угоди, які зареєстровані на біржі, якщо вони являють собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі. Угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. Біржовий договір з моменту його реєстрації на біржі є вчиненим правочином.

Реєстрація бюро технічної інвентаризації за позивачем права власності на спірну квартиру на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого біржею, а не нотаріусом, станом на березень 1998 року не суперечила чинному законодавству.

Правила державної реєстрації об`єктів нерухомого майна, що знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб, затверджені наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству № 56 від 13 грудня 1995, зареєстровані в Міністерстві юстиції України 19 січня 1996 року за № 31, передбачали підставу для державної реєстрації договорів купівлі - продажу, міни зареєстрованих біржею. Крім того, Інструкцією про порядок державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб, затвердженою наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України 09.06.1998 року № 121, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26 червня 1998 року за № 399/2839, також передбачено підставу для державної реєстрації договорів купівлі-продажу, міни, зареєстрованих біржею.

Відповідно до п. 5 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 01.07.2004 року за № 1952-1 право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно - правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. На підставі цього Закону реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень здійснюється лише в разі вчинення правочинів щодо нерухомого майна, а також за заявою власника (володільця) нерухомого майна.

Вищезазначене не суперечить й вимогами ст. 328 ЦК України (в ред. 2003 року), відповідно до якої право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що є підстави для визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна, укладеного 25 лютого 1998 року і зареєстрованого Товарною біржою «Дніпродзержинська» за реєстровим номером № 004/096-Н, та позов в цій частині підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про задоволення позову в частині визнання права власності в порядку спадкування, суд вважає вказані позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню за наступних підстав.

20.06.2015 року ОСОБА_4 був складений і нотаріально посвідчений заповіт на користь рідної сестри - позивача (а.с. 12). Мати померлого ОСОБА_4 і позивача - ОСОБА_5 подала нотаріусу заяву про відмову від обов`язкової частки спадщини, що підтверджується її нотаріально посвідченою заявою (а.с. 52 оберт). Державний нотаріус Другої кам`янської державної нотаріальної контори Астахова А.С. своєю постановою від 14.12.2018 року відмовила ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 брата ОСОБА_4 , оскільки при укладенні договору купівлі продажу вказаної квартири від 25 лютого 1998 року не була дотримана нотаріальна форма посвідчення договору (а.с. 14).

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Керуючись ст.ст. 45, 47, 227 ЦК України (в редакції 1963 року), ст.ст. 203, 209, 220, 392, 657, 1223 ЦК України, Закону України «Про товарну біржу», ст.ст. 12, 13, 81, 223, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 ) до Адміністрації Дніпровського району Кам`янської міської ради Дніпропетровської області (, юридична адреса: 51937, Дніпропетровська обл., м. Кам`янське, пр-т Перемоги, 63), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (останнє відоме місце мешкання адресою: АДРЕСА_5 ), треті особи: Друга Кам`янська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області (ЄДРПОУ 03102853, юридична адреса: 51937, Дніпропетровська обл., м. Кам`янське, пр-т Наддніпрянський, 1"Г"), Товарна біржа "Дніпродзержинська" (ЄДРПОУ 24600555, юридична адреса: 51925, Дніпропетровська обл., м. Кам`янське, вул. Васильєвська, 3), про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна - квартири, загальною площею 33,1 кв.м, житловою площею 16,1 кв.м, розташованої за адресою: АДРЕСА_5 , що був укладений між ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , як продавцями, та ОСОБА_4 , як покупцем, на товарній біржі «Дніпродзержинська» 25 лютого 1998 року реєстраційноий номер 004/096-Н, та зареєстрований Дніпродзержинським бюро технічної інвентаризації.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 33,1 м.кв., житловою площею_ 16,1 м.кв.

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду або через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги у тридцятиденний строк з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного судового рішення 12 грудня 2019 року.

Суддя К.Л. Шендрик