Справа №613/1459/17 Провадження № 2/613/11/19
06 лютого 2019 року Богодухівський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді Шалімова Д.В.,
за участю секретаря Герасимюк Л.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Богодухові цивільну справу №613/1459/17, пров. № 2/613/11/19 за позовом ОСОБА_1, представники позивача ОСОБА_2, ОСОБА_3, до Селянського (Фермерського) господарства «Промінь», представник ОСОБА_4, третя особа: Сектор державної реєстрації Богодухівської районної державної адміністрації, про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним,-
Представники позивача ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судовому засіданні позов підтримали, просили його задовольнити з підстави зазначених в позові. Пояснили, що про існування Договору оренди землі № 506 від 01 січня 2017 року позивач у справі ОСОБА_1 дізналась лише 18 жовтня 2017 року, оскільки особистого його не підписувала, а тому строк позовної давності пропущено не було.
Відповідач: представник СФГ «Промінь» ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення позову ОСОБА_1 заперечував. Пояснив, що СФГ «Промінь» з 2007 року користується земельною ділянкою, яка належить ОСОБА_1, виплачує останній орендну плату за її використання, що підтверджується відомостями про видачу орендної плати за 2008-2017 роки. Про наявність волевиявлення позивача на укладення договору оренди свідчить фактична передача земельної ділянки СФГ «Промінь» та отримання орендної плати. Крім того вважає, що ОСОБА_1 пропущено строк позовної давності, оскільки спірний договір оренди землі було укладено 01 січня 2007 року, 15 лютого 2008 року його було зареєстровано, та з моменту реєстрації до звернення позивача до суду з даним позовом пройшло більше девяти років.
Третя особа: представник Сектору державної реєстрації Богодухівської районної державної адміністрації в судове засідання не зявився, про місце, день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Пояснень щодо позову та відзиву не надав.
Суд, заслухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, приходить до слідуючого.
Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об'єктивність і неупередженість: 1 ) керує ходом судового процесу; 2 ) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення згоди між сторонами; 3 ) роз'яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов'язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій; 4 ) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5 ) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов'язків.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах - не є обовязком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 на підставі рішення Губарівської сільської ради УІ сесії 23 скликання від 12 березня 1999 року передано у приватну власність земельну ділянку площею 3, 92 гектара розташовану на території Губарівської сільської ради, цільовим призначенням якої є ведення сільськогосподарського виробництва, що підтверджується копією Державного ОСОБА_4 на право приватної власності на землю серії І-ХР № 002965, виданого 30 липня 1999 року Губарівською сільською радою. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 241.
Як вбачається з копії Договору оренди землі від 02 березня 2000 року, ОСОБА_1 передала в оренду СФР « Промінь» земельну ділянку загальною площею 3, 92 га, з метою підвищення ефективності господарського використання земельної ділянки, терміном на 5 років. За використання вказаною земельною ділянкою орендар сплачує кожного року орендну плату в сумі не менше 184, 06 грн., або в натуральній сільськогосподарській продукції на вказану суму, згідно з окремою домовленістю з орендодавцем або 500 кг зерна, оранка, культивація безкоштовно. Даний Договір зареєстровано в книзі реєстрації договорів про оренду землі Губарівської сільської ради за № 216.
ОСОБА_5 визначення меж земельної ділянки в натурі від 15 лютого 2008 року, ОСОБА_1, будучи власником земельної ділянки за Державним актом серії І-ХР № 002965 та СФГ «Промінь» в особі голови ОСОБА_6 склали даний акт про визначення меж земельної ділянки № 465 в натурі площею 3, 92 га із земель власності, яка розташована на території Губарівської сільської ради Богодухівського району Харківської області.
Відповідно до ОСОБА_6 прийому-передачі земельної ділянки від 15 лютого 2008 року, ОСОБА_1, на підставі Закону України «Про оренду землі» та Земельного кодексу України», передала земельну ділянку, що належить їй на підставі Державного акту на право власності на землю серії І-ХР № 002965, в розмірі 3, 92 га, а СФГ «Промінь» прийняв її в оренду. Стан земельної ділянки придатний до використання за цільовим призначенням. Даний факт також підтверджується копією ОСОБА_2 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 27 січня 2017 року.
Позивач ОСОБА_1 18 жовтня 2017 року звернулась до СФГ «Промінь» з проханням повернути їй земельну ділянку, оскільки вона не має наміру поновлювати Договір оренди земельної ділянки №б/н від 02 березня 2000 року, який зареєстровано у Книзі реєстрації договорів про оренду землі Губарівської сільської ради за №216 від 24 травня 2000 року загальною площею 3, 92 га, яка розташована на території Губарівської сільської ради Богодухівського району Харківської області.
Відповідно до відповіді СФГ «Промінь» від 26 жовтня 2017 року №109, на заяву ОСОБА_1, договір оренди землі №506 від 01 січня 2007 року зареєстрований в Реєстраційній службі Богодухівського районного управління юстиції Харківської області за №18742901 від 24 січня 2017 року на строк дії договору на 25 років.
Як вбачається з інформації, наданої Богодухівською державною нотаріальною конторою Харківської області від 14 лютого 2018 року № 273-01/16, в Єдиному реєстрі довіреностей інформація про довіреність від імені ОСОБА_1 відсутня. Що також підтверджується копією Повного витягу з Єдиного реєстру довіреностей (перевірка дійсності довіреності) від 14 лютого 2018 року.
Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 26 лютого 2018 року по справі призначено судову почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам ХНДІСЕ ім. засл. проф. ОСОБА_7. Справу слуханням зупинено на час проведення експертизи.
Ухвалою суду від 10 квітня 2018 року поновлено провадження у справі, у звязку з виниклою необхідністю надання додаткових матеріалі, відповідно до ст.107 ЦПК України, для проведення судово-почеркознавчої експертизи.
Ухвалою суду від 19 квітня 2018 року витребувано: з Богодухівського обєднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області оригіналів документів з пенсійної справи, що містять підпис ОСОБА_1; з Комунальної установи Богодухівської районної ради «Обєднаний трудовий архів Богодухівського району» оригінали архівних документів СВК «Червоний промінь», що містять у собі підписи ОСОБА_1; з Богодухівського районного сектору державної міграційної служби Харківської області оригінал заяви ОСОБА_1 на видачу паспорта.
Ухвалою суду від 08 травня 2018 року дану цивільну справу направлено до ХНДІСЕ ім. Засл. проф. ОСОБА_7 для виконання ухвали суду від 26 лютого 2018 року. Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.
Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 15 серпня 2018 року поновлено провадження у справі, у звязку з тим, що обставини що викликали зупинення провадження у даній цивільній справі відпали.
Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема є договори та інші правочини, що визначено п. 1 ч. 1 ст. 11 ЦК України. Правочин є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків (ст. 202 ЦК України).
За змістом ч. 2 ст. 792 ЦК України майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства, щодо договору, договору найму, регулюються актами земельного законодавства ЗК України, Законом України «Про оренду землі».
Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про оренду землі» орендарі набувають право оренди земельної ділянки на підставах і в поряду, передбачених ЗК України, ЦК України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.
Статтею 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.
Як зазначено в ч.2 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений в письмовій формі, якщо він підписаний його стороною /сторонами/. Тобто підпис підтверджує наміри учасників правочину та має забезпечити їх ідентифікацію.
Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 202, ч. 3 ст. 203 ЦК України встановлено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, що є одним із головних елементів угоди (правочину).
Верховний Суд України у постанові від 18.12.2013 у справі за № 6-127цс13 висловив правову позицію, згідно із якою зазначив, що вільне волевиявлення учасника правочину, передбачене ст. 203 ЦК України, є важливим чинником, без якого неможливо укладення договору оренди земельної ділянки. Своє волевиявлення на укладення договору учасник правочину виявляє в момент досягнення згоди з усіх істотних умов, складання та скріплення підписом письмового документа.
Нормами ч. 2 ст. 90 Земельного кодексу України передбачено, що порушені права власників земельних ділянок підлягають захисту і відновленню в порядку і у спосіб, встановленому законом і відповідно до п.п. 2, 4 ч. 2 ст. 16, ст.ст. 203, 215, 216 ЦК України, п. «в», «д» ч. 3 ст. 152 ЗК України такими є визнання правочину недійсним, відновлення становища, яке існувало до порушення.
Таким чином враховуючи, що ОСОБА_1 оспорюваний договір своїм підписом не скріплювала, інших осіб на підписання договору оренди не уповноважувала, а належних та допустимих доказів погодження ОСОБА_1 з умовами договору суду не надано, суд вважає доведеною і обґрунтованою вимогу позивача про визнання недійсним договору оренди землі з підстав відсутності у власника земельної ділянки волі та волевиявлення на його укладання та передачу в оренду СФГ «Промінь», тому приходить до висновку про задоволення цієї вимоги та як наслідок вимоги про повернення земельної ділянки власнику.
Відповідачем були надані суду копії карток рахунків, довідок та видаткового касового ордеру про нарахування орендної плати за 2008-2017 роки, з яких вбачається, що ОСОБА_1 дійсно отримувала від СФГ «Промінь» орендну плату пшеницею, цукром, крупами, мукою, соняшником, кукурудзою, ячменем, грохом та грошима, однак сам лише факт отримання орендної плати не свідчить про наявність волі і волевиявлення ОСОБА_1 на укладення спірного договору та про схвалення ним його умов, тому посилання представника відповідача на ці обставини суд до уваги не бере.
Крім того, суд вважає, що строк позовної давності позивачем пропущено не було, оскільки, як зазначено у п. 36 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 № 5, за змістом статті 391 ЦК позовна давність не поширюється на вимоги власника чи іншого володільця про усунення перешкод у здійсненні ним права користування чи розпорядження своїм майном, що не пов'язані з позбавленням володіння, оскільки правопорушення є таким, що триває у часі. Про порушення свого права позивач дізналась 18 жовтня 2017 року, коли звернулась до СФГ « Промінь» з листом повідомленням про заперечення у поновлені договору оренди землі та у грудні 2017 року, звернулась до суду з даним позовом, у зв'язку із цим тривалість порушення права не перешкоджає задоволенню такої вимоги судом.
Відповідно до ст.. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) повязані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) повязані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) повязані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
За проведення судової почеркознавчої експертизи позивачем ОСОБА_1 було сплачено 9 581 грн., тому суд вважає за необхідне стягнути дані витрати з відповідача у справі.
Також відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з СФГ « Промінь» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в сумі 1 280 грн., сплачений позивачем при подачі позову до суду.
ОСОБА_5 ч. ч. 3, 4 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Склад та розмір витрат, повязаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір по надання правової допомоги ( договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших виплат, повязаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку ( квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).
Між ОСОБА_1 та ПП « ЮРИДИЧНА КОМПАНІЯ « ПРАВО ГРУП» 13 листопада 2017 року укладено договір №60/Ю/2017 про надання юридичних послуг.
ОСОБА_5 змісту додаткової угоди до Договору №60/Ю/2017 від 13 листопада 2017 року, укладеної 15 грудня 2017 року, Виконавець зобов»язується надати Замовнику консультаційні та юридичні послуги що пов»язані з вирішенням судової справи № 613/1459/17. За послуги Замовник сплачує суму коштів, відповідно до обсягу наданих Виконавцем послуг за місяць, які фіксуються у відповідному ОСОБА_5 здачі приймання наданих послуг».
Крім того, на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу, позивачем надано попередній розрахунок суми повязаної з розглядом справи, акти здачі приймання наданих послуг, квитанції про відшкодування витрат на правову допомогу. Оскільки позивачем в повному обсязі підтверджено витрати в сумі 16 500 грн., тому суд вважає за можливе стягнути їх з відповідача.
Рішення виноситься у межах заявлених вимог, на підставі предявлених доказів.

Керуючись ст.ст. 11, 203, 207, 215, 391, 792 Цивільного кодексу України, ст. 90 Земельного кодексу України, ст. 6 Закону України « Про оренду землі», ст. ст. 5, 11, 12, 13, 81, 137, 141, 259, 263-265, 354-355 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Селянського (Фермерського) господарства «Промінь», третя особа: Сектор державної реєстрації Богодухівської районної державної адміністрації, про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним задовольнити.

Визнати недійсним Договір оренди землі № 506 від 01 січня 2007 року, зареєстрованого у Богодухівському РВ ХРФ ДП «центр» ДЗК 15 лютого 2008 року за № 21.

Зобовязати Селянське (фермерське) господарство «Промінь» повернути ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, земельну ділянку кадастровий номер :01:001:0250, площею 3, 92 га., яка знаходиться на території Губарівської сільської ради Богодухівського району Харківської області та належить ОСОБА_1 на праві власності, згідно Державного акту на право приватної власності, серії та номеру І-ХР №002965, зареєстрованого у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 241.

Стягнути з Селянського (фермерського) господарства «Промінь» на користь ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, понесені нею судові витрати, а саме: вартість експертизи у розмірі 9 581 грн., судовий збір у розмірі 1 280 грн., витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 16 500 грн., ВСЬОГО 27 361 ( двадцять сім тисяч триста шістдесят одну) гривню.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Харківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Повний текст рішення виготовлено 14 лютого 2019 року.

СУДДЯ