ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/4820/2047/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Купельського А.В. (суддя-доповідач),

Янчук Т.О., Ярмолюка О.І.,

секретар судового засідання Журбіцький В.О. Шевчук Ю.Г.

за участю учасників справи: апелянта ОСОБА_1 , третьої особи ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 жовтня 2019 року (суддя Карплюк О.І.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Другого відділу державної виконавчої служби міста Хмельницький Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, третя особа ОСОБА_2 , про усунення перешкод в користуванні та розпорядженні майном шляхом зняття арешту,

в с т а н о в и в :

У травні 2019 року ОСОБА_1 , звертаючись до суду з вказаним позовом, зазначала, що їй належить на праві власності 1/3 частка житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований по АДРЕСА_1 . Співвласниками вказаного будинку є мати позивача, ОСОБА_2 , та брат, ОСОБА_3 , яким також належить по 1/3 частки будинку.

Після смерті ОСОБА_3 позивач як єдиний спадкоємець його майна, звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, державним нотаріусом Першої Хмельницької державної нотаріальної контори Мамчур Г.В. було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 частку земельної ділянки загальною площею 0,1000 га, кадастровий номер :28:002:0479, яка розташована у АДРЕСА_1 . Проте, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частку житлового будинку за тією ж адресою нотаріус відмовила у зв`язку з накладенням на неї арешту.

При зверненні до Другого відділу ДВС м. Хмельницький із заявою про зняття арешту ОСОБА_1 отримала відмову, мотивовану тим, що при перевірці автоматизованої системи виконавчих проваджень відсутнє виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_3 на користь фізичних та юридичних осіб.

У зв`язку з тим, що наявність арешту позбавляє позивача як власника права вільно розпоряджатись своїм майном, остання просила суд усунути їй перешкоди у користуванні та розпорядженні 1/3 часткою житлового будинку, що розташований по АДРЕСА_1 , шляхом зняття обтяження у вигляді арешту на 1/12 частку, реєстраційний номер обтяження 8178464, зареєстровано 12.11.2008 року на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження б/н від 11.11.2008 року міський відділ ДВС Хмельницького МРУЮ, державний виконавець Чубар С.В.: у вигляді арешту на 1/4 частку, реєстраційний номер обтяження 8178507, зареєстровано 12.11.2008 року на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження б/н від 11.11.2008 року міський відділ ДВС Хмельницького МРУЮ, державний виконавець Чубар С.В.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 жовтня 2019 року у позові ОСОБА_1 до Другого відділу державної виконавчої служби міста Хмельницький Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, третьої особи ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні та розпорядженні 1/3 частки житлового будинку АДРЕСА_1 , шляхом зняття арешту з 1/12 та 1/4 його частки, накладеного постановою державного виконавця міського відділу ДВС Хмельницького міськрайонного управління юстиції Чубар С.В. від 11 листопада 2008 року, відмовлено.

Не погоджуючись з цим рішенням, ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить його скасувати, ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Вважає вказане рішення незаконним та необґрунтованим.

Посилається на те, що висновки суду про відсутність підстав для зняття арешту та ненадання позивачем суду доказів про її родинні відносини з ОСОБА_3 та про смерть останнього, не відповідають обставинам справи.

За доводами апеляції частиною 4 статті 59 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено перелік підстав для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини. В той же час, надати будь-яку інформацію щодо підстав накладення арешту державний виконавець не має можливості, оскільки сплинув трирічний термін зберігання документів в архіві. Відтак, відсутні підтвердження, що у ОСОБА_3 є будь-яка заборгованість перед фізичними та юридичними особами. Тому, в даному випадку слід посилатись на ч. 5 ст. 59 ЗУ вказаного Закону, за якою у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

За твердженнями апелянта висновки суду про ненадання позивачем доказів на підтвердження родинних відносин з ОСОБА_3 та доказів про його смерть спростовуються документами, наявними в матеріалах справи, що були додані до позовної заяви.

Крім того, відповідно до вказаного свідоцтва ОСОБА_1 успадкувала 1/3 частку земельної ділянки, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована по АДРЕСА_1 . Саме на вказаній земельній ділянці і розташований житловий будинок, який також вона має успадкувати.

Відзиву на апеляційну скаргу до Хмельницького апеляційного суду від учасників справи не надходило.

Заслухавши доповідача, пояснення апелянта та третьої особи, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд виходив з того, що в силу ч. ч. 4, 5 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» підстави для зняття арешту зі спірного майна відсутні. Крім того, позивачем не надано суду доказів про її родинні відносини з ОСОБА_3 та про смерть останнього.

З таким висновком Хмельницький апеляційний суд не погоджується.

Судом встановлено, і це підтверджується матеріалами справи, що на 1/12 та 1/4 частки житлового будинку АДРЕСА_1 , яка належала на праві власності ОСОБА_3 , було накладено арешт на підставі постанови державного виконавця міського відділу ДВС Хмельницького міськрайонного управління юстиції Чубар С.В. від 11 листопада 2008 року, як вбачається з інформаційної довідки №168329180 (а. с. 15-16).

Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 27 травня 2019 року спадкоємцем 1/3 частки земельної ділянки, загальною площею 0,1000 га, кадастровий номер :28:002:0479, яка розташована у АДРЕСА_1 , передана для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є його рідна сестра ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 12).

Згідно копії витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №56300002 спадкоємцем вказаного вище майна ОСОБА_3 значиться ОСОБА_1 (а. с. 13).

З копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності вбачається, що ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності в розмірі 1/3 частки належить спірна земельна ділянка (а. с. 14).

З листа-відповіді Другого відділу ДВС міста Хмельницький вбачається, що станом на 27 травня 2019 року відсутнє виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_3 на користь фізичних та юридичних осіб (а. с. 17).

Так, кожен, відповідно до ч. ч. 1 і 4 ст. 41 Конституції України, має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Положення цього конституційного принципу закріплені у ст. ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України.

Право власності, відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Власник майна, згідно з ч. 1 ст. 391 ЦК України, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Спадкуванням, відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України встановлено, що є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ч. 1 ст. 1218 ЦК України).

Як передбачено ч.ч. 1, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Із положень ч.ч. 1, 3 ст. 1296 ЦК України слідує, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ч. 1 ст. 55, ч. 1 ст. 57 Закону України від 21 квітня 1999 року №606-ХІV «Про виконавче провадження», який був чинним на час виникнення спірних правовідносин, державний виконавець має право звернути стягнення на майно боржника, що перебуває в інших осіб, а також на майно та кошти, що належать боржнику від інших осіб. Арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Частиною 1 статті 59 ЗУ «Про виконавче провадження» №1404-VIII встановлено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Аналіз вищевказаних норм закону дає підстави для висновку, що право власності є абсолютним правом, яке включає право володіння, користування та розпорядження майном. Таке право є непорушним. Ніхто не може бути позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, передбачених законом.

Названі норми чинного законодавства визначають право власника майна вимагати усунення будь-яких порушень свого права від інших осіб у спосіб, який власник вважає прийнятним. Одним із таких способів захисту порушеного права є вимога власника майна про зняття з нього арешту або іншого обтяження.

Позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, отже, спадкоємець, який прийняв спадщину та набув права на спадкове майно, вправі заявити вимогу про зняття з нього обтяження.

Зібрані у даній справі докази достовірно вказують на те, що після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на частину житлового будинку АДРЕСА_1 , на яку за життя ОСОБА_3 державним виконавцем накладено арешт в порядку здійснення виконавчого провадження.

Матеріали справи не містять інформації про законність, обґрунтованість і підставність арешту майна, зокрема відсутні відомості про те, яке рішення виконувалося державним виконавцем, хто є стягувачем і боржником за виконавчим документом, а також чи були підстави для застосування такого заходу виконання рішень як звернення стягнення на майно боржника.

Натомість, існуюче обтяження майна ОСОБА_3 створює перешкоди ОСОБА_1 в оформленні права на спадщину та призводить до порушення її прав.

За таких обставин позивач мала право звернутися до суду з позовом про зняття частини будинку з-під арешту, її вимоги в цій частині є правомірними та підлягають задоволенню.

Сторонами в цивільному процесі, відповідно до ст. 48 ЦПК України, є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

За змістом указаної норми процесуального закону відповідачем є особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 4 постанови від 27 серпня 1976 року №6 «Про судову практику в справах про виключення майна з опису», відповідачами у справі суд притягує боржника, особу, в інтересах якої накладено арешт на майно, і в необхідних випадках особу, якій передано майно, якщо воно було реалізоване.

Аналогічні роз`яснення містяться у п. 2 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 червня 2016 року №5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», в якому також зазначено, що у таких справах як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби.

Арешт на майно, який оскаржує ОСОБА_1 накладено постановою державного виконавця Міського відділу державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції.

Відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 14 травня 2010 року №1042/5 «Про ліквідацію Міського відділу державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції» правонаступником цього відділу є Відділ ДВС.

Відділ ДВС не надав інформації щодо сторін виконавчого провадження, при здійсненні якого накладено арешт на майно, та особи, в інтересах якої накладено це обтяження.

Разом із тим, саме дії Відділу ДВС порушують права та інтереси позивача, внаслідок чого цей відділ є належним відповідачем у справі та має відповідати за заявленими вимогами.

Суд першої інстанції не врахував указаних обставин і норм чинного законодавства, не дав належної оцінки доказам у справі та дійшов помилкового висновку про необґрунтованість позову ОСОБА_1

Позов ОСОБА_1 в частині вимоги про зняття арешту з частини житлового будинку АДРЕСА_1 , обґрунтований, а тому його слід задовольнити.

Рішення суду першої інстанції про відмову в позові ОСОБА_1 не відповідає нормам чинного законодавства, суперечить фактичним обставинам справи та не може залишатися в силі, тому його слід скасувати.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, Хмельницький апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 жовтня 2019 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Хмельницьким МУ УМВС України в Хмельницькій області 28.07.1999 року, до Другого відділу державної виконавчої служби міста Хмельницький Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, , місцезнаходження: м. Хмельницький, вул. Тернопільська, 13/2, третя особа ОСОБА_2 , задовольнити частково.

Скасувати арешт з житлового будинку АДРЕСА_1 , накладений на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження б/н від 11.11.2008 року міським відділом ДВС Хмельницького МРУЮ, державний виконавець Чубар С.В.: реєстраційні номера обтяження 8178464, 8178507, зареєстровані 12.11.2008 року.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення.

Повне судове рішення складено 27 грудня 2019 року.

Судді А.В. Купельський

Т.О. Янчук

О.І. Ярмолюк