Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/9255/19
У Х В А Л А

27 грудня 2019 року Суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Демчик Р.В.., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Придніпровського відділу Держаної виконавчої служби м.Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про зняття арешту з нерухомого майна,-

в с т а н о в и в:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом, в якому просить: зняти арешт з нерухомого майна, що належить ОСОБА_1 на праві особистої приватної власності, накладений постановами Придніпровського ВДВС м.Черкаси ГТУЮ у Черкаські області, за якими зареєстровані такі обтяження : №7751057, що внесеного 25.05.11 року на підставі постанови про накладення арешту на все нерухоме майно боржника № 501 від 25.05.2001 року виданої Придніпровським ВДВС ЧМУЮ;; 11209111, що внесено 25.05.2011 року на підставі постанови про накладення арешту на майно боржника № 501 від 25.05.20111 року виданої Придніпровським ВДВС ЧМУЮ та № 11209131, що внесено 25.05.2011 року на підставі постанови про наведення арешту на майно боржника № 501 від 25.05.2011 року виданої Придніпровським ВДВС ЧМУЮ.

Разом з позовною заявою, позивачем подано клопотання про відстрочення сплати судового збору за подачу даного позову до суду.

27 листопада 2019 року ухвалою Придніпровського районного суду м.Черкаси позов залишено без руху.

24 грудня 2019 року позивач ОСОБА_1 подав заяву про усунення недоліків та приєднання до матеріалів справи документів.

Суд дослідивши письмові матеріали справи приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст. 136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. Якщо у встановлений судом строк судові витрати не будуть сплачені, заява відповідно до статті 257 цього Кодексу залишається без розгляду, або витрати стягуються за судовим рішенням у справі, коли сплата судових витрат була відстрочена або розстрочена до ухвалення цього рішення. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати. У разі подання позовної заяви після подання заяви про забезпечення доказів або позову розмір судового збору зменшується на розмір судового збору, сплаченого за відповідну заяву про забезпечення доказів або позову.

До позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону- ч.4 ст. 177 ЦПК України.

Основна умова, за якою може мати місце звільнення від сплати судового збору - це майновий стан сторони, який повинен бути підтверджений належними доказами.

Пунктом 27 Постанови Пленуму ВССУ № 10 від 10 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» визначено, що відповідно до статті 8 Закону № 3674-VI єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 12 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, а тому зазначення про відсутність коштів не є безумовною підставою для відстрочення сплати судового збору.

Оскільки позивачем до клопотання не надано доказів на підтвердження обставин, за якими закон дозволяє відстрочити сплату судового збору, та не зазначено нормативного обґрунтування заявленого клопотання, а також враховуючи те, що рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях, заявлене клопотання про відстрочення сплати судового збору задоволенню не підлягає.

У зв`язку з цим суддя приходить до висновку про те, що позовна заява не відповідає вимогам.

Станом на 01.01.2019 року в Україні прожитковий мінімум для працездатних осіб встановлено в сумі 1921 гривень, а 0,4 від вказаної суми становить 768,40 гривень.

Відповідно до п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» - за подання фізичною особою або фізичною особою підприємцем до суду позовної заяви майнового характеру, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Пунктом 26 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» передбачено, що відповідні документи подаються до суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, а також платіжне доручення, яке за формою не відповідає наведеним вимогам, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Відповідно до п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», якщо заява не відповідає вимогам статей 175, 177 ЦПК або не сплачено судовий збір, суддя відповідно до вимог статті 185 ЦПК постановляє ухвалу, в якій повинні бути зазначені конкретні підстави залишення заяви без руху.

Крім того, як зазначено у частині 5 ст. 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Вивчивши подану позивачем позовну заяву, вбачається, що зазначені положення закону не виконанні.

Так позивачем не надано правовстановлюючих документів на підтвердження права власності позивача на вказаний об`єкт нерухомості.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 175, 177 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача та надає йому строк на усунення недоліків.

За таких підстав, позивачеві слід усунути зазначені недоліки та подати до суду позовну заяву з дотриманням всіх вказаних вимог закону. Без підтвердження вказаних обставин, суддя не може вирішити питання про відкриття провадження у справі.

Враховуючи вищевикладене, керуючись Законом України «Про судовий збір», ст.ст. 4, 133, 136, 174-177, 185, 253, 259-261 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору за подачу позовної заяви до суду, - відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Придніпровського відділу Держаної виконавчої служби м.Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про зняття арешту з нерухомого майна - залишити без руху.

Позивачеві необхідно усунути, вказані в мотивувальній частині ухвали недоліки, в строк, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання ухвали.

У випадку неусунення вказаних недоліків позовна заява буде визнана не поданою та повернута позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Р. В. Демчик