Постанова

Іменем України

06 лютого 2019 року

м. Київ

справа № 619/4821/14-ц

провадження № 61-44573св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - ОСОБА_5, яка діє в інтересах малолітнього сина - ОСОБА_6,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, яка діє в інтересах малолітнього сина - ОСОБА_6, про встановлення факту родинних відносин та визначення додаткового строку для прийняття спадщини за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 26 вересня 2017 року у складі судді Якименко Л. О. та постанову Апеляційного суду Харківської області від 20 серпня 2018 року у складі колегії суддів: Котелевець А .В., Коваленко І. П., Піддубного Р. М.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У вересні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5, яка діє в інтересах малолітнього сина - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, про встановлення факту родинних відносин та про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Позовна заява мотивована тим, що після смерті її матері - ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3, відкрилась спадщина на житловий будинок АДРЕСА_1. Після смерті матері спадкоємцями першої черги був її чоловік - ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4, син - ОСОБА_9, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5, та вона. За життя її мати заповіту не склала. Батько фактично прийняв спадщину, оскільки на час смерті дружини постійно проживав з нею, однак за життя спадщину не оформив.

Зазначала, що у встановлений законом строк вона не звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки перебувала у Росії. Після повернення з Росії у липні 2013 року вона звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та дізналася, що 12 грудня 2014 року за реєстровим № 2063 приватним нотаріусом Дергачівського нотаріального округу Харківської області Смоляною В. В. видано свідоцтво про право на спадщину за законом на ім'я ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 - сина ОСОБА_9

Посилаючись на те, що вона є єдиною спадкоємицею за законом, прийняти спадщину в установлений законом строк не могла з поважних причин, ОСОБА_4, уточнивши позовні вимоги, просила суд: встановити факт родинних відносин між нею та ОСОБА_7 як між матір'ю та дочкою; визначити їй додатковий строк тривалістю три місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері; визначити їй додатковий строк тривалістю три місяці для подання нею заяви про прийняття спадщини після смерті батька.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 26 вересня 2017 року позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Встановлено факт родинних відносин про те, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, є дочкою померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_7

У решті позову відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Задовольняючи частково позов ОСОБА_4, суд першої інстанції виходив із того, що у прізвищах померлої ОСОБА_7 та у свідоцтві про народження ОСОБА_4 (прізвище до реєстрації шлюбі - «ОСОБА_4») є розбіжності. У зв'язку з цим позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню з підстав, передбачених пунктом 1 частиною першою статті 256 ЦПК України 2004 року, оскільки вони доведені.

Відмовляючи у задоволенні позову в іншій частині, суд першої інстанції вважав, що причини, внаслідок яких позивач пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини після померлих батьків, є неповажними.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Постановою Апеляційного суду Харківської області від 20 серпня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишено без задоволення.

Рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 26 вересня 2017 року залишено без змін.

Апеляційний суд, залишаючи рішення суду першої інстанції без змін, погодився з висновком районного суду і зазначив, що, відмовляючи в задоволенні позовних про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, суд на підставі доказів, поданих сторонами, що належним чином оцінені у порядку 212 ЦПК України 2004 року, вірно виходив із відсутності поважних причин пропуску позивачем строку для прийняття спадщини в установлений законом шестимісячний строк після смерті батьків.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У вересні 2018 року ОСОБА_4 подала до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати оскаржувані судові рішення в частині відмові їй у позові та ухвалити нове рішення про задоволення цих позовних вимог.

Отже, судові рішення в частині вирішення позовних вимог про встановлення факту родинних відносин не оскаржуються, тому у силу положень статті 400 ЦПК України не переглядаються.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 01 жовтня 2018 року відкрито касаційне провадження в указаній справі і витребувано цивільну справу № 619/4821/14-ц з Дергачівського районного суду Харківської області.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У жовтні 2018 року справа надійшла до Верховного Суду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що вона надала суду достатньо доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини в установлений законом шестимісячний строк після смерті батьків.

Відзив на касаційну скаргу не подано

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Після смерті ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3, відкрилась спадщина на житловий будинок АДРЕСА_1. За життя померла заповіту не склала.

Спадкоємцями першої черги за законом були чоловік - ОСОБА_8, та діти спадкодавця: син - ОСОБА_9, та ОСОБА_4

ОСОБА_8 фактично прийняв спадщину, оскільки на час смерті дружини постійно проживав з нею, однак за життя спадщину не оформив. ОСОБА_9 в установлений законом строк звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, однак спадкових прав не оформив. ОСОБА_4 в установлений законом строк із заявою про прийняття спадщини після смерті матері до нотаріальної контори не зверталась.

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_5 помер ОСОБА_9

Після смерті ОСОБА_9 із заявою про прийняття спадщини звернулась ОСОБА_5 в інтересах малолітнього сина - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

12 грудня 2014 року приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області Смоляною В. В. видано свідоцтво про право на спадщину за законом на ім'я ОСОБА_6

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга ОСОБА_4 задоволенню не підлягає.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

У частині другій статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з частиною першою статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Разом з тим Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови від 30 травня 2008 року№ 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз'яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Так, ОСОБА_4 в обгрунтування поважності причин пропущення строку для подання заяви про прийняття спадщини зазначала, що перебування у відрядженні в Російській Федерації, що підтверджується довідкою ТОВ «Гіз-контакт, ЛТД» від 29 травня 2013 року, у якій зазначено, що ОСОБА_4.у період з вересня 2007 року по травень 2013 року неодноразово знаходилася у довгострокових відрядженнях у м. Бєлгород Росія, у зв'язку з відкриттям нової філії підприємства, а також перебувала на лікуванні.

Вирішуючи спір, суди з дотриманням вимог статей 212-214 ЦПК України 2004 року, статей 89, 263-264, 382 ЦПК України повно та всебічно з'ясували обставини справи, дійшли обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, оскільки позивач фактично мала об'єктивну можливість подати заяву про прийняття спадщини після смерті батьків (по пошті, іншим зв'язком тощо).

Доводи касаційної скарги про те, що позивачем надано суду достатньо доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини не заслуговують на увагу, оскільки суди надали належну правову оцінку доводам сторін, висновки судів відповідають обставинам справи, які встановлені відповідно до вимог процесуального закону, а також узгоджуються з нормами матеріального права, які судами правильно застосовані.

Крім того, у матеріалах справи міститься достатньо даних і відомостей для об'єктивного і всебічного розгляду справи, що судами забезпечено.

Інші доводи касаційної скаргивисновків судів не спростовують, на законність судових рішень не впливають, фактично стосуються переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 400, 401, 416, 418, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палатиКасаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 26 вересня 2017 року та постанову Апеляційного суду Харківської області від 20 серпня 2018 року в частині позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_5, яка діє в інтересах малолітнього сина - ОСОБА_6, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: Д. Д. Луспеник

Б. І. Гулько

Ю. В. Черняк