Провадження № 2/522/868/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАІНИ

20 грудня 2019 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси, у складі :

головуючого - судді Науменко А.В.

за участю секретаря - Полегеньком В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Геоморас» про розірвання договору, стягнення матеріальної та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в подальшому уточненою, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Геоморас» про розірвання договору, стягнення матеріальної та моральної шкоди.

В позовній заяві позивач посилається на те, що 24.07.2013 року між ним та відповідачем було укладено договір №ЛУК-520/240713 купівлі-продажу алюмінієвих конструкцій, вартість яких була сплачена позивачем.

Посилаючись на неякісно виконаний монтаж вікон та протікання вологи зі сторони встановлених відповідачем вікон до приміщення квартири та замочування стін і підлоги, просить суд розірвати договір купівлі-продажу від 24.07.2013 року, стягнути з ТОВ «Геоморас» грошові кошти, сплачені за договором, матеріальну та моральну шкоду.

В судове засідання з`явилася представник позивача, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Представник пояснила суду, що позивачем були сплачені грошові кошти за договором купівлі-продажу від 24.07.2013 року. У зв`язку із неякісно виконаним монтажем вікон, після дощу через встановлені віконні конструкції до квартири позивача потрапляла волога. На підтвердження обставин позову послалася на висновок №05-12/14 ПП «Проект», у відповідності до якого причиною затікання стін і перекриття квартири відповідача є негерметично виконана гідроізоляція вузлу примикання віконного блоку до полу. Також повідомила, що після вищевказаних затікань в квартирі позивача здійснено ремонт. У зв`язку із істотними порушеннями умов договору позивачу спричинена матеріальна та моральна шкода, порушено право власності позивача, спричинені моральні страждання.

У зв`язку з тим, що представник позивача не змогла пояснити обставину здійснення ремонту місця замокання, судом зобов`язано позивача особисто з`явитися до суду, у судовому засідання оголошена перерва. На наступне судове засідання позивач та його представник не з`явилися до суду, неявка була визнана без поважних причин.

Керуючись положенням ч. 1, ст. 223 ЦПК України у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки які належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи. Тому суд ухвалив продовжити слухання справи у відсутності позивача та його представника.

Представник відповідача у судове засідання з`явилася, у задоволенні позовних вимог просила відмовити у повному обсязі, пославшись на відсутність у матеріалах справи документів на підтвердження обставин позову: акту обслуговуючої організації, яким би був зафіксований факт затікання, кошторисної документації та відповідних актів щодо виконання ремонтних робіт. Пояснила, що алюмінієві профілі, встановлені ТОВ «Геоморас», були належним чином сертифіковані, відповідали вимогам ДСТУ Б В.2.6-45:2008, що підтверджується сертифікатами відповідності, протоколами випробувань, ліцензійною угодою та Актом ДП «Одесастандартметрологія». У відповідності до п.5.2. Договору від 24.07.2013 року позивач не звертався до відповідача з претензією щодо усунення недоліків. Окрім того, у відповідності до п.7.1. Договору, договір вичерпав свою дію у 2013 році, після встановлення алюмінієвих конструкцій, тому вимога про розірвання договору не може бути задоволена. Щодо вимог про стягнення матеріальної та моральної шкоди, представник зазначила, що доказів спричинення шкоди позивачем не надано, відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи №5902 від 08.06.2018 року, проведеної ОНДІСЕ Міністерства юстиції України, визначити розмір матеріальної шкоди неможливо, обґрунтування позову в даній частині не відповідає вимогам відповідних Пленумів Верховного Суду України, та, оскільки вказані вимоги є похідними від основних вимог, то також задоволенню не підлягають.

У судовому засіданні 20.12.2019 року представник відповідача відкликала заяву про призначення додаткової судової будівельно-технічної експертизи, у зв`язку із відсутністю доказів причинно-наслідкового зв`язку між встановленими алюмінієвими конструкціями та фактом затікання у квартирі позивача.

Перевіривши матеріали даної справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності від 19.09.2013 року, індексний номер 9642749 належить квартира АДРЕСА_1 .

24.07.2013 року ОСОБА_1 уклав договір купівлі-продажу №ЛУК-520/240713 з Товариством з обмеженою відповідальністю «Геоморас», у відповідності до якого ТОВ «Геоморас» зобов`язалось передати та в подальшому встановити алюмінієві конструкції (вікна) від компанії RUDUPIS (Литва), а позивач зобов`язався прийняти та оплатити виконану роботу.

Як встановлено у судовому засіданні, обов`язки сторін за договором були виконані.

Відповідно до ч.1 ст.655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч.1 ст.628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Як вбачається з п.7.1. Договору купівлі-продажу від 24.07.2013 року, Договір набирає чинності з дня його підписання і діє до моменту його виконання.

З пояснень представників сторін, наданих у судовому засіданні, встановлено, що оплата за договором покупцем та поставка і встановлення алюмінієвих конструкцій продавцем була здійснена у 2013 році, у зв`язку з чим договір свою дію вичерпав.

При цьому, посилання позивача на неякісно виконаний монтаж вікон та затікання у квартирі не знаходить документального підтвердження.

Так, в матеріалах справи відсутні докази щодо складення акту обслуговуючої організації за фактом затікання та замочування стін, підлоги і міжповерхового перекриття, відсутні кошторисна документація та акти виконаних робіт на підтвердження проведеного ремонту.

Суд не бере до уваги висновок №05-12/14 ПП «Проект», у відповідності до якого причиною затікання стін і перекриття квартири відповідача є негерметично виконана гідроізоляція вузлу примикання віконного блоку до полу, оскільки представники відповідача або обслуговуючої організації під час дослідження присутніми не були, а фото елементів квартири не відповідає фототаблиці, наведеній у висновку судової будівельно-технічної експертизи, що не дозволяє ідентифікувати пошкодження, наведені у висновку ПП «Проект».

Аналіз укладеного сторонами договору купівлі-продажу алюмінієвих конструкцій дозволяє зробити висновок про те, сторонами було досягнуто домовленостей щодо вирішення спірних питань у договірному порядку.

Так, за змістом п.5.2. укладеного між сторонами договору купівлі-продажу №ЛУК-520/240713 від 24.07.2013 року, передбачено право покупця надати мотивовану відмову у прийнятті виробів або виконаних робіт, у зв`язку з чим сторони складають акт з переліком претензій покупця та зазначенням строку усунення недоліків.

Однак, акт з переліком претензій покупця до матеріалів справи не надано. Як вбачається з пояснень представника відповідача, ОСОБА_1 з претензією та з питання складення відповідного акту до ТОВ «Геоморас» не звертався.

У зв`язку із даною обставиною суд приходить до висновку, що заходи щодо вирішення спору у договірному порядку позивачем не здійснено.

При зазначених обставинах, вимоги позивача про розірвання договору купівлі-продажу та стягнення з ТОВ «Геоморас» грошових коштів за договором купівлі-продажу №ЛУК-520/240713 від 24.07.2013 року у розмірі 18265 Євро задоволенню не підлягають.

Розглядаючи вимоги позивача про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю на користь ОСОБА_1 матеріальної та моральної шкоди, суд виходить з такого.

За правилом ч.1, ч.2 ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно ч.1 , ч.2 ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової)шкоди, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність

такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві

моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також

інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 29 листопада 2016 року за заявою позивача у справі було призначено судову будівельно-технічну експертизу.

У висновку судової будівельно-технічної експертизи №5902 від 08.06.2018 року Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз зазначено: під час проведення натурного обстеження приміщень досліджуваної квартири протікання та потрапляння вологи з вище розташованого поверху відсутні. У зв`язку з тим, що експертиза проводиться із значним розривом у часі між протіканнями, які відбувались у 2014 році і експертизою, що проводиться на даний час, а також відсутність протікань на момент обстеження, причина замокання стін та перекриття у квартирі АДРЕСА_1 визначається за даними висновку будівельно-технічного дослідження №05-12/14, який було складено ПП «Проект» у 2014 році.

Також, експерт зазначає, що в матеріалах цивільної справи відсутня будь-яка кошторисна та виконавча документація, яка б свідчила про вартість ремонтних робіт проведених після замокання стін та перекриття, виконана у відповідності до вимог ДБН А.3.1-5-2009 «Організація будівельного виробництва. Управління, організація і технологія, РСН «Кошторисні норми на ремонтно-будівельні роботи», затверджені Держбудом України від 14.09.2000р. №201 та копії чеків та будь-які платіжні документи, які б свідчили про витрачені кошти на будівельні матеріали та роботи, визначити розмір матеріальної шкоди, спричиненої власнику квартири за адресою: АДРЕСА_1 не надається можливим.

З урахуванням того, що дослідження ПП «Проект» судом не прийнято як належний та допустимий доказ, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено наявність причинно-наслідкового зв`язку між фактом затікань та спричиненою матеріальною шкодою.

Окрім того, суд бере до уваги встановлення судовим експертом факту, що на момент обстеження приміщень досліджуваної квартири всі наслідки замокання стін та перекриття були усунені шляхом проведення ремонтно-будівельних робіт.

За таких обставин суд приходить до висновку про відсутність причинного зв`язку між шкодою та діями відповідача. Вимоги позову в даній частині не обґрунтовані, не підтверджені належними та допустимими доказами. Факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру не доведено.

Також суд зазначає, що вказані вимоги є похідними від основних вимог, а тому при відмові у задоволенні основних вимог, похідні вимоги задоволенню не підлягають.

Таким чином, враховуючи наведені обставини, суд вважає, що позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Геоморас» про розірвання договору, стягнення матеріальної та моральної шкоди задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76,77, 141, 259, 263, 264, 265, 268,272,273 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Геоморас» про розірвання договору, стягнення матеріальної та моральної шкоди- відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, згідно ч.1 ст. 354 ЦПК України.

Повний текст рішення виготовлений 26.12.2019 року.

Суддя А.В.Науменко

20.12.19