Справа № 2-2954/2011p.
Провадження № 2/202/3/2019
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

24 грудня 2019 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді - Слюсар Л.П.,

за участю секретаря - Нечепуренко А.Ю.,

представника позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - Лавринович О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа Акціонерне товариство «УкрСиббанк» про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «УкрСиббанк»звернувся до суду із позовною заявою до відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач в позовній заяві посилався на те, що 24.12.2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», який було перейменовано на Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 був укладений договір №0 про надання споживчого кредиту у сумі 20 000,00 дол. США, строком до 16.01.2015 року, із сплатою 13,9 відсотків річних. В забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором був укладений договір поруки від 24.12.2007 року між банком та ОСОБА_4 за № 0/П/1, згідно якого вона зобов`язується відповідати за повне та своєчасне виконання Боржником його боргових зобов`язань перед Кредитором за кредитним договором, в повному обсязі таких зобов`язань. Крім того в забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором був укладений договір поруки від 24.12.2007 року між банком та ОСОБА_3 за № 0/П/2, згідно якого вона зобов`язується відповідати за повне та своєчасне виконання Боржником його боргових зобов`язань перед Кредитором за кредитним договором, в повному обсязі таких зобов`язань.

ОСОБА_2 належним чином не виконує свої зобов`язання за кредитним договором. Станом на 14.06.2011 року загальна сума заборгованості за кредитним договором складає 130884,69 грн., з яких заборгованість за сумою кредиту - 15759,43 доларів США, що в еквіваленті складає 125657,82 грн.; заборгованість за процентами по користуванню кредитом 507,58 дол. США, що еквіваленті складає 4047,19 грн. та пеня 1179,68 грн. Вимоги направлені відповідачам залишені без задоволення. Просили стягнути солідарно із відповідачів заборгованість за кредитним договором 0 від 24.12.2007 року у розмірі 130884 грн. 69 коп. та судові витрати по справі.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 07 травня 2012 року залучено до участі у справі як позивача ТОВ «Кей Колект» замість ПАТ «УкрСиббанк».

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 07 травня 2012 року провадження у справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договоромзупинено до набрання законної сили рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська по цивільній справі №2/0417/2095/2012 за позовною заявою ОСОБА_2 до Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» про визнання кредитного договору, договору застави недійсними та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21 січня 2016 року провадження у справі відновлено.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 03 березня 2016 року в якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на стороні позивача залучено Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк».

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 01 серпня 2016 року у справі призначено почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено фахівцям Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз. Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21 лютого 2017 року відновлено провадження у справі після повернення справи з висновком експерта від 30.01.2017 року №4215-16 за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи.

21.06.2017 року позивачем подано уточнену позовну заяву, в якій просив суд стягнути з відповідачів загальну суму заборгованості за кредитним договором у розмірі, що становить 14970,10 дол. США з переведенням іноземної валюти в українську за курсом НБУ на дату ухвалення рішення та судові витрати по справі в розмірі 1428,85 грн.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17 листопада 2017 року за клопотанням представника відповідачів призначена судова економічна експертиза, проведення якої доручено Дніпропетровському НДІСЕ. Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19 березня 2018 року поновлено провадження у справі.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11 травня 2018 року від сторін витребувані докази по справі.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29 листопада 2018 року за клопотанням представника відповідачів призначено судову економічну експертизу, проведення якої доручено Дніпропетровському НДІСЕ. Провадження у справі зупинено.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19 серпня 2019 року поновлено провадження у справі.

Представник позивача в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримав з наведених в позові підстав.

Відповідач ОСОБА_2 та представники відповідачів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судовому засіданні позовні вимоги не визнали. Просили суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися. Про час і місце слухання справи повідомлялись належним чином. Про причини неявки суд не повідомили. Заяв, клопотань суду не надано.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився. Про час і місце слухання справи повідомлялись належним чином. Про причини неявки суд не повідомили.

Суд, заслухавши представника позивача, відповідача, представників відповідачів, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що 24.12.2007 р. між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (правонаступником є Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк») та ОСОБА_2 був укладений Договір про надання споживчого кредиту №0, за умовами якого він отримав кредит в сумі 20000,00 (двадцять тисяч) дол. США із сплатою 13,9 відсотків річних за користування кредитними коштами.

Відповідно до п.п. 1.1 Договору, Банк зобов`язується надати позичальнику кредитні кошти ( кредит) в іноземній валюті, Долар США в сумі 20000,00 (Двадцять тисяч доларів СА 00 центів), що дорівнює еквіваленту 101000,00 (Сто одна тисяча грн.00 коп.) гривень за курсом НБУ на день укладання Договору, а позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використовувати і повернути банку кредитні кошти (кредит) та сплатити плату за кредит у порядку та на умовах, зазначених у даному Договорі. При цьому сторони обумовили, що гривневий еквівалент суми кредиту зазначається в Договорі лише в разі надання Банком кредиту в іноземній валюті.

Згідно з п.1.2.2 Договору позичальник зобов`язаний повернути кредит в повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту згідно Додатку №1 до Договору, але в будь-якому випадку не пізніше 25 грудня 2017 року.

Відповідно до п.1.3.1 Договору, за користування кредитними коштами протягом перших 30 (тридцяти) календарних днів, рахуючи з дати кредиту, процентна ставка встановлюється в розмірі 13,90% річних.

Згідно з п.6.1.2 Банк має право визнати термін повернення кредиту таким, що настав згідно з п.1.2.2 цього Договору, та вимагати від позичальника дострокового повернення всієї суми кредиту та повної сплати за кредит, змінивши при цьому термін повернення кредиту та плати за кредит з наступним, а саме: Банк повідомляє позичальника про встановлення нового ( дострокового) терміну повернення всієї наданої йому суми кредиту та сплати плати за користування таким кредитом за Договором шляхом направлення відповідної письмової вимоги поштою (цінним листом з описом та повідомленням про вручення) за адресою позичальника; терміни дострокового повернення кредиту та сплати плати за кредит вважаються такими, що настали, а кредит і плата за кредит обов`язковим до повернення і плати в новому обсязі Банку з 32 (тридцять другого) календарного дня, рахуючи з дати одержання позичальником повідомлення (вимоги) Банку про дострокове повернення кредиту за умови , що: а) Банк направив за адресою позичальника повідомлення (вимогу) Банку про дострокове повернення кредиту і плати за кредит, а б) позичальник не усунув зазначених Банком порушень зобов`язання позичальника за Договором протягом 31 (тридцяти одного календарного дня з дати одержання Позичальником вищевказаного повідомлення (вимоги) Банку; терміни дострокового повернення кредиту та сплати плати за кредит вважаються такими, що настали, а кредит і плата за кредит обов`язковим до повернення і сплати в повному обсязі Банку з 41 (сорок першого) календарного дня, рахуючи з дати відправлення позичальникові повідомлення (вимоги) Банку про дострокове повернення кредиту та плати за кредит.

В забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором №0 від 24.12.2007 року був укладений Договір поруки № 0/П/1 від 24.12.2007 року між банком та ОСОБА_4 , відповідно до якого вона відповідає перед банком у тому ж об`ємі, що і ОСОБА_2 . Згідно з п.1.4 Договору поруки поручитель та боржник відповідають як солідарні боржники.

Крім того в забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором №0 від 24.12.2007 року був укладений Договір поруки № 0/П/2 від 24.12.2007 року між банком та ОСОБА_3 , відповідно до якого вона відповідає перед банком у тому ж об`ємі, що і ОСОБА_2 . Згідно з п.1.4 Договору поруки поручитель та боржник відповідають як солідарні боржники.

В подальшому між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником всіх прав та обов`язків якого є Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», та ОСОБА_2 були укладені додаткові угоди, якими були змінені строки, відсоткова ставка (на певний період) та період внесення кредитних коштів на рахунки Банка .

Банк свої зобов`язання за вищевказаним договором виконав у повному обсязі надавши ОСОБА_2 кредитні кошти у сумі 20000,00 доларів США, що підтверджується ордером розпорядженням від 24.12.2007 року на суму 20000,00 доларів США (т.1 а.с.17), які останній використав.

Проте, у порушення умов Договору про надання споживчого кредиту №0 від 24.12.2007 року, ОСОБА_2 свої зобов`язання належним чином не виконав та з травня 2010 року не здійснює повернення використаних ним кредитних коштів з відсотками позивача. Доказів сплати кредитної заборгованості ОСОБА_2 суду не надано.

В результаті вищевказаного, станом на 06.11.2011 року, ОСОБА_2 має прострочену заборгованість за кредитом, яка складає 130884,69 грн., заборгованість за сумою кредиту - 15759,43 доларів США, що за офіційним курсом НБУ становить 125657,82 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 507,58 доларів США, що за офіційним курсом НБУ становить 14047,19 грн.; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом 1179,68 грн.

08 жовтня 2010 року Банк направляв ОСОБА_2 досудову вимогу за вих. № 31-12/12-321 про погашення заборгованості за Договору про надання споживчого кредиту № 0 від 24.12.2007 року (т.1 а.с.19), що підтверджується фіскальним чеком «УКРПОШТА» від 08.10.2010 року (т.1 а.с.18). Також Банк направляв заяву поручителям ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (т.1 а.с.20,21). Проте у встановлений законом та даним Договором строк, заборгованість погашена не була.

12 грудня 2011 року між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк», яке є правонаступником всіх прав та обов`язків Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк», та Товариством з обмеженою відповідальністю «КЕЙ КОЛЕКТ» були укладені Договори Факторингу № 1 та відступлення прав вимоги за договорами іпотеки, відповідно до яких в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним Договором, Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» передає (відступає) Товариству з обмеженою відповідальністю «КЕЙ КОЛЕКТ» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого Товариство з обмеженою відповідальністю «КЕЙ КОЛЕКТ» замінює Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов`язаннях, а внаслідок передачі від Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕЙ КОЛЕКТ» прав вимоги до боржників, до Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕЙ КОЛЕКТ» переходить (відступається) право вимагати (замість ПАТ «УкрСиббанк») від боржників повного, належного та реального виконання обов`язків за кредитними та забезпечувальними договорами. Отже, відповідно до вищевказаних Договорів Факторингу № 1 та відступлення прав вимоги за договорами поруки від 24.12.2007 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «КЕЙ КОЛЕКТ» набуло права вимоги по Договору про надання споживчого кредиту № 0 від 24.12.2007 року.

Фактичний розмір заборгованості за тілом кредиту 15550,48 дол. США., несплачені відсотки 300,79 дол. США.

Згідно з наданою позивачем Довідкою-розрахунком залишку заборгованості боржника ОСОБА_2 за договором №0 від 24.12.2007 року заборгованість за основаним боргом станом на 26.01.2016 року становить 14970,10 дол. США, заборгованість за відсотками 300,79 дол. США.

Відповідно до уточненої позовної заяви позивач зазначив, що відповідач суму кредиту використав. Однак, у призначений строк повернення кредитних коштів та сплату відсотків не здійснював. У зв`язку з чим загальна сума заборгованості за кредитним договором становить 14970,10 дол. США.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону.

За змістом ст. ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.

Згідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 ст. 1077 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування від відступлення права грошової вимоги одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони ( клієнта) за плату,а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи боржника.

В силу ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк за якою настав ( наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому ( майбутня вимога). При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 1080 ЦК України, договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відчуження права грошової вимоги або його обмеження.

В судовому засіданні встановлено, що в провадженні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська перебувала справа № 0417/2530/2012, провадження №2/202/20/2015 за позовною заявою ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про визнання недійсними кредитного і іпотечного договорів та договорів поруки.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22 жовтня 2015 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено. Рішення набрало чинності.

Судом встановлено, що 24 грудня 2007 року ОСОБА_2 особисто заповнив анкету-заяву на отримання кредиту, в якій своїм підписом засвідчив, що він ознайомлений з кредитними умовами, а саме: наявними формами кредитування, відмінностями між ними, перевагами та недоліками запропонованих схем кредитування, форм забезпечення, строках та відсоткової ставки за кредитом, орієнтованої сукупної вартості кредиту та вартості послуг з оформлення договору про надання кредиту, валютними ризиками при отриманні кредиту в іноземній валюті та інше.

24 грудня 2007 року сторони підписали кредитний договір, чим виразили своє волевиявлення. При підписанні спірного кредитного договору сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору: мети, суми та строків кредиту, умов та порядку його видачі та погашення, видів забезпечення зобов`язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, порядок зміни та припинення дії договору, відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання договору. Спірний договір було укладено у письмовій формі, сторони договору мали необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Згідно пункту 9.1. кредитного договору ОСОБА_2 , підписанням цього договору, підтвердив свою здатність виконувати умови договору, повністю розуміє всі істотні умови цього договору, вважає їх справедливими щодо нього, розуміє свої права та обов`язки за кредитним договором та погоджується з ними.

До кредитного договору, як невід`ємні додатки, сторонами було підписано графік погашення кредиту (додаток № 1), графік платежів, визначення сукупної вартості кредиту (додаток № 2), тарифи банку (додаток № 3)

При розгляді справи судом не встановлено підстав для визнання недійсним договору про надання споживчого кредиту № 0 від 24 грудня 2007 року, додаткову угоду № 1 від 24 грудня 2007 року, що укладені між ОСОБА_2 та Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та визнання недійсними поруки та іпотеки.

Відповідно до ч. 4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Заперечуючи проти позовних вимог відповідач вказував на те, що не підписував надані позивачем документи, а саме: Графік погашення кредиту - додаток №1 до договору про надання споживчого кредиту, № 0 від «24» грудня 2007 року; Додаткову угоду про надання споживчого кредиту № 0 від «24» грудня 2007 року; Додаток №3 «Тарифи банку» до Кредитного договору №0 від «24» грудня 2007 року; Графік погашення кредиту б/н до Кредитного договору № 0 від «24» грудня 2007 року; Додаткову угоду №1 до Договору про надання споживчого кредиту №0 від «24» грудня 2007 року; від 11 лютого 2009 року.

Відповідно до Висновку експерта №4215-16 за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи від 30.01.2017 року підписи від імені ОСОБА_2 в наступних документах: на лицевій та зворотній сторінках першого аркушу, а також в графі «Позичальник» на другому аркуші Графіку погашення кредиту, що є додатком №1 до Договору про надання споживчого кредиту № 0 від «24» грудня 2007 року; в графах «Позичальник» Додаткової угоду №1 від 24.10.2007 року до Договору про надання споживчого кредиту № 0 від «24» грудня 2007 року - виконані самим ОСОБА_2 . В інших документах підписи виконані не ОСОБА_2 , а іншою особою.

Не погодившись з сумою заборгованості представником відповідача було заявлено клопотання про призначення судової економічної експертизи, яка була призначена Ухвалою суду від 20.12.2018 року.

Ухвалою Індустріального районного сулу м. Дніпропетровська від 11 травня 2018 року для проведення судової економічної експертизи були витребувані докази від сторін. Так зобов`язано ОСОБА_2 надати суду: платіжні документи (квитанції) по сплаті кредиту, процентів, комісії, пені та інших платежів за кредитним договором №0 від 24.12.2007 року, однак жодної квитанції ОСОБА_2 на експертизу не надано.

Відповідно до висновку експерта №6738/3739-18 за результатами проведення судово-економічної експертизи від 23.07.2019 року Фактично сума кредитних коштів, яка була видана позичальнику Банком за Договором про надання споживчого кредиту №0 від 24.12.2007 року складає 20000,00 дол. США. Встановити, яка реальна сума боргу існувала на час передачі права вимоги за Договором про надання споживчого кредиту №0 від 24.12.2007 року від ПАТ «УкрСиббанк» до Товариства з Обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» 12 грудня 2011 року по наданим документам не надається можливим, оскільки на дослідження не надані: виписки банку з первинними документами по руху грошових коштів та відсоткам по рахунку, квитанції про сплату ОСОБА_2 кредиту, процентів за користування кредитом, комісії, штрафних санкцій та інших платежів.

Виходячи із вищевикладеного, та оцінюючи докази в їх сукупності, та беручи до уваги, що з первинною позовною заявою про стягнення заборгованості станом на 14.06.2011 року до суду звернувся ПАТ «УкрСиббанк» у зв`язку з несплатою ОСОБА_2 з травня 2010 року заборгованості за кредитом, що підтверджується матеріалами справи, та банком на підставі первинних документів була зафіксована сума боргу за кредитним договором, в подальшому відсотки не нараховувалися, зазначену суму боргу було переуступлено ТОВ « Кей-Колект», доказів щодо погашення боргу ОСОБА_2 суду не надано, та з урахуванням обставин встановлених рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22 жовтня 2015 року по справі № 0417/2530/2012, провадження №2/202/20/2015 за позовною заявою ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про визнання недійсними кредитного і іпотечного договорів та договорів поруки, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача в частині стягнення з ОСОБА_2 заборгованості в розмірі 14970,10 дол. США знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, законні та такі, що підлягають задоволенню.

Щодо заявлених позивачем позовних вимог в частині солідарного стягнення заборгованості з поручителів то суд виходить з наступного.

Згідно зі статтею 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником (ч. 1 ст. 553 ЦК України).

У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором в тому ж обсязі, що й боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування-збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (ч. 1,2 ст. 554 ЦК України).

Згідно з ч. 4 ст. 559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки (в редакції, чинній на момент звернення до суду із вказаним позовом).

Отже, порука - це строкове зобов`язання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє суб`єктивне право кредитора.

Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 ЦК України).

Разом з тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов`язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (статті 251, 252 ЦК України).

Таким чином, умови договору поруки про його дію до повного припинення зобов`язань боржника не свідчать про те, що цим договором установлено строк припинення поруки в розумінні статті 251 ЦК України, тому в цьому випадку підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 цього Кодексу про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя.

Виконання сторонами зобов`язання - це здійснення ними дій з реалізації прав і обов`язків, що випливають із зобов`язання, передбаченого договором. Отже, основне зобов`язання - це не зміст кредитного договору, а реально існуючі правовідносини, зміст яких складають права та обов`язки сторін кредитного договору.

Як вбачається з матеріалів справи, боржник ОСОБА_2 , а відтак і поручителі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 взяли на себе зобов`язання повернути суму кредиту з відповідними процентами до 25 грудня 2017 року (п.1.2.2 кредитного договору), сплачуючи щомісячними платежами згідно з графіком платежів.

Отже, поряд з установленим строком дії договору сторони встановили й строки виконання боржником окремих зобов`язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов`язання, яке виникло на основі договору.

Строк виконання боржником кожного щомісячного зобов`язання згідно із частиною третьою статті 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку.

Якщо умовами кредитного договору передбачено окремі самостійні зобов`язання боржника про повернення боргу щомісяця частинами та встановлено самостійну відповідальність боржника за невиконання цього обов`язку, то в разі неналежного виконання позичальником цих зобов`язань позовна давність за вимогами кредитора до позичальника про повернення заборгованих коштів повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу.

Оскільки відповідно до статті 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому самому обсязі, що й боржник, то зазначені правила (з урахуванням положень частини четвертої статті 559 цього Кодексу) повинні застосовуватись і до поручителя.

Таким чином, слід дійти висновку, що в разі неналежного виконання боржником зобов`язань за кредитним договором передбачений ч. 4 ст. 559 ЦК України строк пред`явлення кредитором вимог до поручителя про повернення боргових сум, погашення яких згідно з умовами договору визначене періодичними платежами, повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу.

У разі пред`явлення вимог до поручителя більше ніж через шість місяців після настання строку для виконання відповідної частини основного зобов`язання в силу положень частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється в частині певних щомісячних зобов`язань щодо повернення грошових коштів поза межами цього строку.

Разом з тим правовідносини поруки за договором не можна вважати припиненими в іншій частині, яка стосується відповідальності поручителя за невиконання боржником окремих зобов`язань за кредитним договором про погашення кредиту до збігу шестимісячного строку з моменту виникнення права вимоги про виконання відповідної частини зобов`язань, та в частині вимог про дострокове погашення кредитних коштів.

Вказана правова позиція викладена Верховним Судом України в постанові від 17.09.2014 року у справі №6-53цс14, яка має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Як вбачається із матеріалів справи останній платіж щодо погашення кредиту було здійснено боржником в квітні 2010 року, та 08 жовтня 2010 року Банк направляв ОСОБА_2 та поручителям ОСОБА_3 та ОСОБА_4 досудову вимогу про погашення заборгованості за Договору про надання споживчого кредиту № 0 від 24.12.2007 року і відповідно Банк змінив термін повернення боргу. Проте у встановлений законом та даним Договором строк, заборгованість погашена не була, а з даним позовом Банк звернувся до суду 01 вересня 2011 року, після спливу шестимісячного строку.

Також суд звертає увагу, що діючим законодавством не передбачено солідарне стягнення боргу з поручителів.

Відповідно до приписів ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтями 77,78 ЦПК України визначено поняття належності та допустимості доказів.

Відповідно до правил статті 78 ЦПК про допустимість доказів обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть бути підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтями 81,82 ЦПК України встановлені правила звільнення сторони від доказування та розподілу обов`язків по доказуванню між сторонами.

За загальним правилом, встановленим ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, установлених ст. 82 ЦПК України.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Виходячи із вищевикладеного та оцінюючи докази в їх сукупності суд не вбачає законних підстав для задоволення позовних вимог позивача в частині солідарного стягнення заборгованості з відповідачів поручителів.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України із відповідача ОСОБА_2 на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по справі в розмірі по 1428 грн. 25 коп.

Керуючись: ст.ст. 525, 530, 553, 554, 559, 610, 625, 1048, 1050,1054 ЦК України, ст.ст. 4, 13, 141, 259, 263-265 ЦПК України , суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» ( 04080, м. Київ, вул. Кирилівська,69, ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ), ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ), третя особа Акціонерне товариство «УкрСиббанк» (04070, м. Київ, вул. Андріївська, буд.2/12, ), про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» ( 04080, м. Київ, вул. Кирилівська,69, ) суму заборгованості за кредитним договором №0 від 24 грудня 2007 року у розмірі 14970,10 дол. США., що станом на 24.12.2019 року за курсом НБУ (становить 23,28) 348354,23 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» ( 04080, м. Київ, вул. Кирилівська,69, ) судові витрати по справі в розмірі 1428 грн. 85 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст складено 28 грудня 2019 року.

Суддя Л.П. Слюсар