ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2019 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - Куценко Т.Р.,

суддів: Демченко Е.Л., Макарова М.О.,

за участю секретаря - Синенка Є.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за апеляційною скаргою

Державного підприємства «Запорізький експертно-технічний

центр Держпраці»,

на рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 04 квітня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Запорізький експертно-технічний центр Держпраці», треті особи: ОСОБА_2 , Приватне акціонерне товариство «Київський страховий дім» про стягнення майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ДП «Запорізький ЕТЦ» про стягнення майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В обґрунтування позову (з урахуванням уточнень) посилався на те, що 04 липня 2016 року у м. Дніпрі на вулиці Космічній відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Ford Transit, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 , який на праві власності належить позивачеві ОСОБА_1 , і автомобіля Daewoo Lanos, д.н.з. НОМЕР_2 , під керування ОСОБА_2 , що належить на праві власності відповідачеві ДП «Запорізький ЕТЦ». Внаслідок ДТП автомобіль позивача отримав механічні пошкодження.

Висновком експертного дослідження №0708/16/16 від 10 серпня 2016 року, складеним судовим експертом Дроздовим Ю.В., вартість матеріальних збитків, спричинених володільцю автомобіля Ford Transit, д.н.з. НОМЕР_1 , визначена в сумі 374861,00 грн.

Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28 липня 2016 року ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди і притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КупАП.

На момент дорожньо-транспортної пригоди автомобіль Daewoo Lanos, д.н.з. НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_2 , був застрахований відповідачем згідно з полісом обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів № АЕ / 7812403 ПрАТ «Київський страховий дім», яким передбачений ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну в сумі 100000,00 грн., франшиза - 1000,00 грн.

05 липня 2016 року позивач звернувся до страхової компанії із заявою про страхове відшкодування і ПрАТ «Київський страховий дім» виплачене страхове відшкодування у розмірі 41301,78 грн. Отже, відповідач має відшкодувати потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням у розмірі 333 559,51 грн. (374 861,29 - 41 301,78).

Враховуючи наведене заявник просить задовольнити заявлені позовні вимоги, а саме стягнути з відповідача 333 559,51 грн. в рахунок відшкодування майнової шкоди, 1 600,00 грн. судових витрат, пов`язаних із проведенням автотоварознавчої експертизи, а також комепенсувати судові витри в сумі 3 335,60 грн.

Рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 04 квітня 2019 року заявлені позовні вимоги задоволено. Стягнуто з ДП «Запорізький ЕТЦ» на користь ОСОБА_1 майнову шкоду у розмірі 333 559,51 грн. Також вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Не погодившись з рішенням суду ДП «Запорізький ЕТЦ» подало апеляційну скаргу в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволені заявлених позовних вимог посилаючись на те, що воно є незаконним, ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, за недоведеністю обставин, що мають значення та невідповідності висновків суду обставинам справи.

ОСОБА_4 , представник ОСОБА_1 , надав відзив на апеляційну скаргу в якому вказує, що вона є необгрунтованою та не підлягає задоволенню.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 04 липня 2016 року у м. Дніпропетровську на вулиці Космічній відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Ford Transit, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 , і автомобіля Daewoo Lanos, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , що належить на праві власності відповідачеві ДП «Запорізький ЕТЦ». Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28 липня 2016 року ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди і притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП /а.с. 20-21/. Як видно зі змісту цієї постанови, ОСОБА_2 , 04 липня 2016 року о 10 год. 25 хв., керуючи автомобілем Daewoo Lanos, д.н.з. НОМЕР_2 , рухався у м. Дніпропетровську по вулиці Космічній, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого скоїв зіткнення з мікроавтобусом Ford Transit, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 , який зупинився попереду перед пішохідним переходом. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 1.3, 1.5 Правил дорожнього руху України.

Мікроавтобус Ford Transit, д.н.з. НОМЕР_1 належить на праві власності позивачу ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 / а.с. 9/.

Автомобіль Daewoo Lanos, д.н.з. НОМЕР_2 , належить на праві власності відповідачу ДП «Запорізький ЕТЦ», що ним не заперечується і видно з наказу по підприємству про закріплення автомобілів від 02 вересня 2008 року (а.с. 124), додатку до Генеральної угоди обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів між ПрАТ «Київський страховий дім» і ДП «Запорізький ЕТЦ» /а.с.114/ і полісу обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів № АЕ /7812403 /а.с. 153/.

ОСОБА_2 , якого визнано винним у ДТП, перебував на момент дорожньо-транспортної пригоди (04 липня 2016 року) у трудових відносинах з ДП «Запорізький ЕТЦ», що останнім не заперечується і підтверджується довідкою підприємства від 19 грудня 2016 року, наказами ДП «Запорізький ЕТЦ» від 01 липня 1997 року № 9-Б про припиняння ОСОБА_2 на роботу, від 02 червня 2015 року № 020-к про переведення ОСОБА_2 на посаду провідного експерта з промислової безпеки, і наказу від 02 вересня 2008 року № 62 про закріплення за ОСОБА_2 автомобілю Daewoo Lanos, д.н.з. НОМЕР_2 , а також наказом про відрядження від 01 липня 2016 року № 199-В ОСОБА_2 до м. Дніпра (ТОВ «Луна) на одну добу - 04 липня 2016 року, із забезпеченням проїзду транспортом підприємства /а.с. 122-127/.

Висновком експертного дослідження №0708/16/16 від 10 серпня 2016 року, складеним судовим експертом Дроздовим Ю.В., вартість матеріальної шкоди, спричиненої власнику автомобіля Ford Transit, д.н.з. НОМЕР_1 , визначена в сумі 374 861,00 грн. (з урахуванням втрати товарної вартості) /а.с. 16-26/.

На момент ДТП автомобіль Daewoo Lanos, д.н.з. НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_2 , був застрахований ДП «Запорізький ЕТЦ» згідно з полісом обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів № АЕ / 7812403 ПрАТ «Київський страховий дім». Згідно з полісом страхова сума (ліміт відповідальності) за шкоду, заподіяну майну складає 100 000,00 грн., франшиза - 1 000,00 грн.

05 липня 2016 року позивач звернувся до ПрАТ «Київський страховий дім» із заявою про страхове відшкодування. На замовлення страховика суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_5 виконано звіт про оцінку КТЗ від 22 вересня 2016 року № 7974_М, яким визначено, що вартість відновлювального ремонту, без урахування коефіцієнту фізичного зносу (дорівнює 0), складає 48 459,19 грн. /а.с. 97-110/.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що шкода, завдана внаслідок ДТП з вини водія, який виконував трудові обов`язки та на відповідній правовій підставі керував автомобілем, що належить роботодавцю, відшкодовується останнім, а не безпосередньо винним водієм. Визначаючи розмір завданої шкоди суд керувався висновком судового експерта автотоварознавця Дроздова Ю.В. , який біло визнано належним та допустим доказом.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції.

Щодо доводів апеляційної скарги відносно висновка судового експерта Дроздовим Ю.В. , яким було визначено розмір спричиненної матеріальної шкоди, а саме про те що він не може бути прийнятий як належний доказ, оскільки експертиза була проведена в позасудовому порядку, колегія суддів виходить з того, що учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення, що передбачено норамим ст.106 ЦПК України. Будь-яких доказів щодо порушення експертом порядка проведення даної експертизи відповідачем надано не було, обставин які би спростовували висновки експертизи також не було наведено. Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками районного суду про те, що наданий позивачем висновок експерта одержаний у порядку, встановленого законом, а тому є належним, допустимим і достатнім доказом, яким позивач обґрунтовує розмір заподіяної шкоди його майну.

Щодо посилань не відповідність ушкоджень, описаних у протоколі огляду КТЗ від 18 липня 2016 року до переліку ушкоджень, завданих в результаті дорожньо-транспортної пригоди, колегія суддів не може прийняти їх до уваги, оскільки відповідачем не було надано доказів на спростування того обсягу пошкоджень, що були визначені експертом Дроздовим Ю . В . у протоколі огляду і висновку експерта, а апеляційний суд позбавлений можливості встановити правильність тверджень сторін, з огляду на відсутність належних доказів, тому з урахуванням принципу змагальності, доходить висновку, що відсутні підстави для сумніву щодо правильності визначення необхідного обсягу ремонтних робіт і їх вартості.

Щодо доводів відносно того, що судом першої інстанції не було з`ясовано правових підстав керування атомобілем під час ДТП іншою особою, ані позивачем, колегія суддів не може прийняти до уваги, оскільки дані обставини не впливають на розмір на порядок відшкодування шкоди завданої майну позивача, оскільки винним у ДТП було визнано особу, що знаходилась у трудових відносинах з відповідачем і шкоду завдано автомобілем, що також належить відповідачу.

Інші доводи апеляційної скарги колегія суддів не може прийняти до уваги, оскільки не спростовують висновків суду першої інстанції, на законність судового рішення не впливають, а в основному направлені на переоцінку доказів у справі, що знаходиться поза межами повноважень суду апеляційної інстанції.

Отже, доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованості та незаконності рішення не можуть бути прийняті судом апеляційної інстанції в якості підстав для скасування рішення, оскільки скарга не містить обставин, які б дали суду апеляційної інстанції підстави для спростування висновків суду.

З огляду на наведене, колегія суддів приходить до висновку що суд першої інстанції належним чином перевірив фактичні обставини справи з урахуванням зібраних доказів та дійшов правильного висновку про задоволення заявлених позовних вимог.

Докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом попередньої інстанції були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Рішення суду відповідає матеріалам справи, доказам та вимогам матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, підстав для задоволення апеляційної скарги колегія суддів не вбачає.

Згідно з ч.1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судові витрати понесені у зв`язку з переглядом судового рішення розподілу не підлягають, оскільки апеляційна скарга залишається без задоволення.

керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Запорізький експертно-технічний центр Держпраці» - залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 04 квітня 2019 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Постанова суду може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: Т.Р. Куценко

Судді: Е.Л. Демченко М.О. Макаров