Справа № 669/180/19
Провадження № 6/669/6/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2019 року смт.Білогір'я

Білогірський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючого судді Давидюка О.І.

з участю: секретаря судового засідання Демянюк Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Білогіря подання старшого державного виконавця Білогірського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа ОСОБА_2,

ВСТАНОВИВ:

05 лютого 2019 року старший державний виконавець Білогірського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області ОСОБА_1 звернувся в суд з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа ОСОБА_2 до виконання ним своїх боргових зобовязань.

В обґрунтування вимог старший державний виконавець вказує, що на виконанні у Білогірському районному відділі державної виконавчої служби знаходиться виконавче провадження № 57015616 з виконання Вимоги № Ф-62-10-У виданої 19 квітня 2018 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь Головного управління ДФС у Хмельницькій області боргу в сумі 1639,55 грн.

15 серпня 2018 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, якою боржника зобовязано подати декларацію про доходи та майно та попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. Копію постанови направлено сторонам виконавчого провадження.

Посилаючись на ухилення боржника добровільно погасити заборгованість, яка на даний час не сплачена, декларація не надана, старший державний виконавець просить суд винести ухвалу, якою тимчасово заборонити боржнику, а саме ОСОБА_2, виїзд за межі України без вилучення паспорта громадянина України до виконання зобовязань.

Старший державний виконавець Білогірського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області ОСОБА_1 в судове засідання не зявився.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

В силу вимог ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно з вимогами п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобовязань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Частиною 2 цієї ж статті даного Закону передбачено, що громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої цієї статті.

Законом не передбачене обовязкове обмеження в праві виїзду за межі України за наявності невиконаних зобовязань, а встановлена лише така можливість при наявності відповідних підстав.

Зі змісту ч. 1 ст. 5 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» вбачається, що паспорт в розумінні даного Закону - це паспорт громадянина України для виїзду за кордон і проїзний документ дитини.

У відповідності до змісту вищезазначених норм Закону, громадянинові України, який має паспорт громадянина України для виїзду за кордон може бути тимчасово обмежено виїзд за кордон.

Відповідно до ч. 3 ст. 441 ЦПК України суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобовязань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобовязань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Отже, підставою для обмеження у праві виїзду за межі України є наявність в особи невиконаних зобовязань та наявність паспорту для виїзду за кордон.

Слід зазначити, що право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб) зобовязань.

Факт ухилення боржника від виконання рішення має підтверджуватись сукупністю доказів, які державний виконавець не зазначає у поданні. Наявність лише самої заборгованості не є свідченням умисного ухилення боржника від виконання зобовязання.

Крім того, суду не надано та в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_2 має паспорт для виїзду за кордон та має намір виїхати за кордон, а насамперед, з метою невиконання зобовязання, які саме дії буде неможливо вчинити державному виконавцю при виїзді останньої за кордон.

З огляду на вищевикладене, суд зазначає, що необхідність застосування по відношенню до боржника обмеження у праві виїзду за межі України не доведена, так як відсутні докази зміни, або наміру змінити постійне місце проживання.

У звязку з цим суд приходить до висновку про відсутність достатніх законних підстав для задоволення подання старшого державного виконавця Білогірського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області ОСОБА_1 про надання дозволу на тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон боржника.

Відповідно до положення ч. 3 ст. 12 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання субєкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобовязання.

Згідно ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоровя чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Таке подання може здійснюватися тільки у рамках цивільної юрисдикції і таке обмеження можливо застосувати у разі умисного ухилення від виконання судового рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), доказів яких не містять матеріали подання.

Таким чином, враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, суд вважає, що наразі відсутні достатні підстави для тимчасового обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України.

На підставі наведеного та керуючись ст. 441 ЦПК України, Законом України «Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України», суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні подання старшого державного виконавця Білогірського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа ОСОБА_2 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду через Білогірський районний суд Хмельницької області протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О. І. Давидюк