РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2019 року

м. Рівне

Справа № 1705/557/2012

Провадження № 22-ц/4815/1139/19

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Головуючого судді : Гордійчук С. О.

суддів: Боймиструка С.В., Шимківа С.С.

секретар судового засідання: Шептицька С.С.

учасники справи:

заявник : відділ ДВС Дубенського міськрайонного управління юстиції

божник : ОСОБА_1

розглянула в порядку спрощеного позовного провадження в м. Рівне апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 07 березня 2012 року , ухвалену в складі судді Юзьвяка Б.Г., у справі №1705/557/2012,

в с т а н о в и в :

20 лютого 2012 року відділ ДВС Дубенського міськрайонного управління юстиції звернувся до суду із поданням про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржнику ОСОБА_1 .

Ухвалою Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 07 березня 2012 року подання відділу ДВС Дубенського міськрайонного управління юстиції задоволено.

Тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України до виконання боржником своїх зобов`язань ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительку с. Листвин Дубенського району Рівненської області.

В поданій на ухвалу апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує на її незаконність, оскільки вказана ухвала постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що судом не наведено жодних доказів ухилення від виконання взятих на себе боржником зобов`язань, зокрема те, що вона вчиняє дії, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення суду .

Просить ухвалу скасувати та ухвалити нову про відмову в задоволенні подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України.

У відзиві на апеляційну скаргу стягувач вказує, що судове рішення законне та обгрунтоване. Просить залишити його без зміни, а скаргу без задоволення.

Апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно з частинами 1, 3 статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

Відповідно до частин 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким вимогам закону судове рішення не відповідає.

Задовольняючи подання державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 суд першої інстанції виходив з того, що боржник має невиконані зобов`язання за рішенням суду, а тому необхідно тимчасово обмежити його у праві виїзду за межі України.

Проте колегія суддів з таким висновком суду погодитися не може.

Згідно з ст. 377-1 ЦПК України ( в редакції на час розгляду подання) питання про тимчасове обмеження боржника фізичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцем знаходження органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Як вбачається з матеріалів справи, у Дубенському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області. перебуває на виконанні виконавче провадження про стягнення із ОСОБА_1 грошових коштів.

Станом на день звернення до суду зобов`язання не виконане.

Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи) до виконання зобов`язань.

Застосування тимчасового обмеження права особи на виїзд за межі України (за кордон) слід вважати доцільним у випадках, коли особа ухиляється від виконання зобов`язання, покладеного на неї рішенням суду.

Згідно п.18 ч.3 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням.

Відповідно до положень ч. 3 тс.12 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб`єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню.

Обов`язок доказування факту ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням суду або іншим органом, з огляду на вимоги ст. ст. 81ЦПК України, покладається на орган державної виконавчої служби, який звертається до суду із відповідним поданням, та має підтверджуватись сукупністю доказів, які державний виконавець зазначає у поданні.

Наявність лише зобов`язання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон.

Подання державного виконавця не містить конкретних доказів на підтвердження факту ухилення ОСОБА_1 від виконання своїх зобов`язань по виконанню рішення суду.

Положення ст. 377-1 ЦПК України передбачають, що така ознака, як ухилення боржника від виконання рішення є обов`язковою для вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України.

А тому, висновок суду про наявність підстав для тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 не можна визнати обґрунтованим.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції належним чином не перевірив наявність обґрунтованих підстав для задоволення подання державного виконавця, внаслідок чого передчасно ухвалив рішення про обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, тому судове рішення підлягає скасуванню з постановленням нового судового рішення про відмову у задоволенні подання державного виконавця.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 376, 381- 384, 389 ЦПК України , апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 07 березня 2012 року скасувати.

В задоволенні подання відділу державної виконавчої служби Дубенського міськрайонного управління юстиції про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржнику ОСОБА_1 відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складений 26 вересня 2019 року.

Головуючий :

Судді :