Ухвала

28 січня 2019 року

м. Київ

справа № 755/9907/17

провадження № 61-1066 ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Штелик С. П. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 19 липня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 18 грудня 2018 року у справі за позовомОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Київська міська рада, Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), про визнання права власності в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

До Верховного Суду17 січня 2019 року ОСОБА_1 подала касаційну скаргу на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 19 липня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 18 грудня 2018 року.

Заявником не сплачено судовий збір.

Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви в розмірі оспорюваної суми.

Розміри ставок судового збору визначено частиною другою статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на день звернення до суду з даним позовом).

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір».

Оскільки з поданої касаційної скарги та копій оскаржуваних судових рішень не вбачається, якою є ціна позову станом на день його подання щодо вимоги майнового характеру (визнання права власності на будівельні матеріали та обладнання), касаційний суд позбавлений можливості правильно визначити судовий збір за оскарження судових рішень у частині вирішення цієї вимоги.

Суд не повинен визначати вартість майна за вимогами про визнання права власності на це майно, оскільки за змістом пункту 3 частини третьої статті 175, статті 176 ЦПК України такий обов'язок покладений на позивача, тому заявнику необхідно надати суду належні докази дійсної ціни позову в частині вимоги про визнання права власності на будівельні матеріали та обладнання і сплатити відповідну суму судового збору за вимогу майнового характеру.

Судовий збір за подання касаційної скарги має бути зараховано за платіжними реквізитами: отримувач коштів - УК у Печер. р-ні/Печерс. р-н, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 38004897, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) - 899998, рахунок отримувача - 6007, код класифікації доходів бюджету - 22030102.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір».

На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документи, що підтверджують його сплату.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 19 липня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 18 грудня 2018 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 22 лютого 2019 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. П. Штелик