пр.№2/756/1968/19
РІШЕННЯ

Іменем України

18 лютого 2019 року Оболонський районний суд м. Києва

в складі головуючого-судді: Луценко О.М.

секретаря: Румянцевій Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

встановив:

У жовтні2018 року позивач звернувсь до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем сімейне життя не склалось, оскільки вони втратили почуття любові та поваги один до одного, у них різні погляди на життя. Від шлюбу мають неповнолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Спільне господарство не ведуть, подружні стосунки не підтримують. Зазначила, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу не можливі і суперечитимуть її інтересам.

До судового засідання позивач надала заяву з проханням розглядати справу без її участі, оскільки позовні вимоги підтримує та просить суд постановити рішення, яким шлюб розірвати.

Відповідач до судового засідання не з'явився про дату, місце та час повідомлявся належним чином про причини неявки суд не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно свідоцтва про одруження, сторони зареєстрували шлюб 17 липня 2013 року у Центральному відділі державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1519( а.с.7).

Від шлюбу мають неповнолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. ( а.с.8).

Також встановлено, що сторони припинили подружні стосунки, спільне господарство не ведуть та не спілкуються.

Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно ст.51 Конституції України та ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається.

Враховуючи всі докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в зв'язку з тим, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 104,105,110, 112 Сімейного кодексу України, 258,259,263,264,265,280,281,282ЦПК України, суд -

Вирішив:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,зареєстрований у Центральному відділі державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1519 від 17.07.2013року.

Стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний номер невідомий на користь ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1судовий збір в розмірі 704,80гривень та 800,00 гривень витрат на правничу допомогу.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.М. Луценко