Справа № 368/1067/16-ц
Рішення

Іменем України

"16" січня 2019 р. Кагарлицький районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Іванюти Т.Є.

при секретарі Вареник О.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кагарлику справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про поділ житлового будинку та встановлення порядку користування земельною ділянкою, - встановив :

Позивач звернувся до суду з даним позовом посилаючись на те, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 29.11.2013 року виданого Дванадцятою Київською державною нотаріальною конторою він успадкував після ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, ј частину житлового будинку, що розташований у АДРЕСА_1. Власниками іншої частини будинку є відповідачі.

Також батько позивача та відповідачі успадкували від ОСОБА_5 земельну ділянку площею 0.60 га, з яких 0.25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, 0.35 га для ведення особистого селянського господарства, які розташовані у АДРЕСА_1.

Відповідачка ОСОБА_3 отримавши у спадщину Ѕ частину житлового будинку відокремилася від позивача та ОСОБА_2 виділивши свою частину будинку в натурі та облаштувавши окремий вхід.

Після успадкування частини житлового будинку позивач не може користуватися своїми частками у спадковому майні оскільки не може дійти згоди з відповідачами . щодо користування житловим будинком та земельною ділянкою, а тому просить поділити житловий будинок та встановити порядок користування земельною ділянкою.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав і суду пояснив, що згідний на розподіл спадщини, варіант якої визначити на погляд суду.

Представник позивача позхов підтримала.

Відповідач ОСОБА_2 проти позову заперечив і суду пояснив, що після смерті їх батьків, вони, в тому числі і батько позивача, добровільно розділились спадщиною - будинком, господарськими будівлями та земельною ділянкою, користувались та користуються на даний час. На своїй частині земельної ділянки він посадив садок, який доглядає, а тому не згідний на будь-яку іншу частину земельної ділянки.

Представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_6 проти позову заперечила і суду пояснила, що будівельно-технічним експертом вказано вартість будинковолодіння на даний час. ЇЇ батько та тітка ОСОБА_3 постійно проживають в своїх частинах будинку, здійснюють за ними догляд, а тому вона не згідна із запропонованою вартістю будівель. Просить розділити будинковолодіння згідно площі, а не вартості будівель, так як розподіл був здійснений добровільно спадкоємцями, батько позивача був згідний із варіантом розподілу і спору між ними не виникало. А тому позивач повинен успадкувати ту частину будинку та земельної ділянки, якою користувався його батько, а тепер користується він. Відповідачка ОСОБА_3 прогти позову заперечила і суду пояснила, що їй належить 1/2 частина будинковолодіння. На даний час вона користується будинком в меншому розмірі, а саме менше на 8,85 м2 її частки відповідно до заповіту. Тому просить компенсувати 8,85м2, які їй не вистачає, за рахунок господарських будівель, а саме літньої кухні, які знаходяться у загальному користуванні. Щодо розподілу земельної ділянки, то виділити кожному ту частину земельної ділянки, якою користуються на даний час. Прибудинкову територію 0,25 га, криницю, літера із залізобетонних кілець рік побудови 1982 р., бетонне вимощення, металеві ворота, огорожу дерев'яну, з воротами для заїзду сільськогосподарської техніки, для оброблення сільськогосподарської землі, територію за сараєм «Г» та гаражем «Д», залишити у загальному користуванні всіх співвласників. Будь-яких перешкод ніхто із свіввласників не чинить позивачу. А поскільки на прибудинковій території розміщені надвірні споруди, якими вони користуються, то розділити дану території без шкоди для іншого співвласника не можливо.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з слідуючих підстав.

Відповідно положень до ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, яке вона може здійснити шляхом звернення до суду у визначеному ЦПК України порядку (ст. 4 ЦПК України) і що також гарантовано ст.124 Конституції України.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до частини першої статті 81 зазначеного вище Кодексу кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 5 ст. 81 ЦПК України).

Під час розгляду цієї цивільної справи судом були створені всі умови для реалізації прав та виконання обов'язків учасниками справи, у тому числі й в частині подання ними доказів та заяви клопотань з приводу забезпечення доказів.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 29.11.2013 року виданого Дванадцятою Київською державною нотаріальною конторою позивач успадкував після свого батька ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, ј частину житлового будинку, що розташований у АДРЕСА_1.

Власниками іншої частини будинку згідно рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 12.09.2007 року є ОСОБА_2 - ј частина житлового будинку та ОСОБА_3 - Ѕ частина житлового будинку.

Також, ОСОБА_4 батько позивача, та відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 успадкували від ОСОБА_5 земельну ділянку площею 0.60 га, з яких 0.25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, 0.35 га для ведення особистого селянського господарства, які розташовані за адресою АДРЕСА_1.

Після успадкування ОСОБА_1 частини житлового будинку та земельної ділянки, між сторонами виникають спори щодо використання спадкового майна.

Добровільно розподілити житловий будинок та встановити порядок користування земельною ділянкою ОСОБА_1 не погоджується.

Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов»Язки, що належалди спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1226 ЦК України передбачено, що частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Отже згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 29.11.2013 року позивач успадкував після смерті свого батька ОСОБА_4 1/4 частину житлового будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1.

Дане стверджуться копіями свідоцтва про спадщину, рішення Кагарлицького районного суду Київської області, державного акту, технічного паспорта на житловий будинок, фототаблиці до висновку будівельно-технічної експертизи.

Згідно ст. 358 ч.3 ЦК України «кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації».

Згідно ч.1 та ч.2 ст. 367 ЦК України «майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється».

Згідно п.7 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 04.10.1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на житловий будинок» , « в спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності.

Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з врахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною у зв'язку з цим стосовно до ст. 119 ЦК ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учасники спільної власності, частка якого зменшилася.

При поділі житлового будинку суд зобов'язаний зазначити в рішенні, яка відокремлена (ізольована після обладнання) частина будинку конкретно виділяється і яку частку в будинку вона складає, а також, які підсобні будівлі передаються власнику.»

Відповідно до ст. 364 ЦК України компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

Судом встановлено, що на даний час кожний з співвласників - сторін по справі, користується будинком, земельною ділянкою та господарськими будівлями і спорудами в такому порядку, як про це в 2007 році, під час прийняття спадщини, усно домовилися ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (померлий батько позивача ОСОБА_1) та добровільно розподілили між собою, що не супересить вимогам ст. 367 ЦК України.

Згідно рішення Кагарлицького райсуду і технічного паспорту на житловий будинок від 01.06.2007 року загальна площа житлового будинку становить 67,7 м2. Відповідно до рішення суду будинок повинен бути поділенні у співвідношенні 1/2 ОСОБА_3 що складає 33,85 м2 , 1/4 ОСОБА_2 - 16,925 м2 та 1/4 ОСОБА_1 - 16,925 м2, а саме:

площа будинку, що знаходиться в особистому користуванні Позивача ОСОБА_1 складає 1/4 частину - 25,9 м2,: кімната площею 8,5 м2, кімната площею 6,2м2, веранда площею 8,7м2, ганок площею 2,5м2, та господарські будівлі: сарай, літера «Г» част. 1 площею 23,8 м2, Сарай, літера «Л» площею 14,4 м2, погреб, літера «М» площею 13,6 м2., площею 51,8 м2. Загальна площе будинку перевищує 1/4 частку на 8,85 м2;

площа будинку що знаходиться в особистому користуванні Відповідача ОСОБА_2 складає 1/4 частину - 16,8 м2: кімната площею 16,8 м2., та господарські будівлі: сарай, літера «Г» част.2 площею 12,3 м2, гараж, літера «Д» площею 23,1 м2, погреб, літера «Ж» площею 15,1 м2, сарай, літера «О» площею 3,3 м2., загальна площа будівель що знаходяться у користуванні ОСОБА_2 складає 53,8 м2;

площа будинку що знаходиться в особистому користуванні Відповідачки ОСОБА_3 складає 1/2 частину - 25,0 м2: кімната площею 11 м2. кімната площею 14м2, що є меншою ніж 1/2 частина на 8,85 м2. У особистому користуванні Відповідачки ОСОБА_3, знаходяться такі господарські споруди: Сарай,«Б» площею 36,4 м2, сарай,«В» площею 6,4 м2. сарай «Л» площею 5,8 м2, всього площею 48,6 м2.

На земельній ділянці площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель розташовані: будинок та наступні господарські будівлі та споруди (дані взяті з технічного паспорту від 27.02.2012р.): будинок «А» веранда «а», ганок, сараї, літери «Б, В, Г, Д, К, Л, О», літня кухня, літера: «3», погреби, літери «Ж та М», криниця, літера «L» з з/б кілець, 4,8 м.п., рік побудови 1982 p., бетонне вимощення, літера «t», огорожа, літера «h2» з металопрофілю, металеві ворота, літера «h1», огорожа дерев'яна, літера «h», ворота з металопрофілю, літера «h3».

Згідно висновку будівельно-технічної експертизи загальна площа будинку та господарських будівель, прибудинкової території не відповідає розподілу відповідно до часток кожного з співвласників згідно рішення Кагарлицького райсуду за 12.09.2007 року та технічного паспорту за 1.06.2007 року, поскільки відповідачами проведено переобладнання та покращення будинку за власні кошти кожного, також своєчасно обробляли та удобрювали сільськогосподарську землю, після вступу в права власності між співвласниками ОСОБА_3, ОСОБА_2 та загиблим братом ОСОБА_4 була досягнута домовленість про правила користування будинком, господарськими спорудами та сільськогосподарською землею яка задовольняла кожного.

Частина будинку що знаходиться у користуванні позивача ОСОБА_1 на 8,85 м2 більше його частки, а частка ОСОБА_3 менша на 8,85 м2 її частки, що не відображено у висновку будівельно-технічної експертизи.

Також, загальна площа всіх господарських будівель складає 198,7 м2. Відповідно до рішення суду господарські будівлі повинні бути поділенні у співвідношенні 1/2 ОСОБА_3 що складає 99,35 м2 , 1/4 ОСОБА_2 - 49,675 м2 та 1/4 ОСОБА_1 - 49,675м2, у ОСОБА_3 в користуванні на 50,8 м2 менше господарських будівель ніж належить їй, що також не відображено в Експертному висновку.

Отже встановленовлено, що Відповідач ОСОБА_3 щодо будинку використовує на 8,85 м2, менше площі , а площа будівель господарського призначення, яка знаходиться у користуванні ОСОБА_3 на 50,8 м2 менша, ніж належить їй відповідно до її частки.

Літня кухня « 3» площею 37,3 м2, та сарай «К» площею 7,1 знаходиться на даний час в загальному користуванні, але також підлягає розподілу, на чому наполягають Відповідачі. А тому вартість будинку та варіанти розподілу будинковолодіння, визначені екпертом, не можуть бути взяті до уваги, так як порушують права власності відповідчів.

Отже, виходячи з вище зазначеного, суд вважає, що спірне будиноковолодіння слід розділити слідуючим чином:

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частину будинковолодіння, розташованого в АДРЕСА_1 та виділити в натурі :

В будинку : кімнату площею 8,5 м2, кімнату площею 6,2м2. веранду площею 8,7м2., ганок площею 2,5м2 , загальною площею по будинку 25,9 м2, що 8,85м2 більше його частки.

З господарських будівель: сарай літера «Г» част.1 площею 23,8 м2., сарай літера «Л» част.1 площею 14,4 м2, сарай літера «О» площею 3,3 м2., Погреб, літера «М» площею 13,6 м2, всього загальною площею господарських будівель 55,1 м2, що на 5,43 м2 більше його частки, та 5,43м2 менше частки Відповідачки ОСОБА_3. Остання надає згоду на виділення зі своєї частки 5,43 м2 площі господарських будівель, яка їй належить, у володіння на користь позивача ОСОБА_1 та грошової компенсації не потребує.

Тобто, відповідачка ОСОБА_3 надає згоду та передає в особисте володіння Позивачу ОСОБА_1 14,28 м2 площі, яка їй належить (8,85м2 будинку та 5,43 м2 господарських будівель) без стягнення грошової компенсації.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/4 частину будинковолодіння, розташованого в АДРЕСА_1 та виділити в натурі : в будинку кімнату площею 16,8 м2, що відповідає його частці.

З господарських будівель: Сарай літера «Г» част.1 площею 12,3 м2, гараж літера «Д» площею 23,1 м2, погреб, літера «Ж» площею 15,1 м2, сарай літера«К» площею 7,1 м2., а всього загальною плошею 57,6 кв.м. .

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину будинковолодіння, розташованого в АДРЕСА_1 та виділити в натурі :

в будинку : кімнату площею 11 м2., кімнату площею 14м2., загальною площею 25 м2.

З господарських будівель: сарай літера «Б» площею 36,4 м2., сарай літера «В» площею 6,4 м2., літню кухню літера «З» площею 37,4 м2, сарай літера «Л» част.1 площею 5,8 м2, загальною площею 79, 0 м2, огорожу металеву h2 31 м2 , ворота металеві h3 6,2м2.

Фактична частина будинку, якою користується ОСОБА_3 менше на 8,85 м2 її частки, фактична площа господарських будівель менша на 50,8 м2 її частки. Тому літня кухня під літерою «З» 30,4 м2 переходить у власність ОСОБА_3 в рахунок компенсації ОСОБА_1 за більшу його частку в будинку площею 8,85 м2 без грошової компенсації .

Прибудинкову територію 0,25 га, криницю, літера «L» із залізобетонних кілець, 4,8 м.п., рік побудови 1982 р., бетонне вимощення 144м2 літера «t», металеві ворота, літера «h1» 7 м2, огорожу дерев'яну, літера «h» 45м2 з воротами для заїзду сільськогосподарської техніки, для оброблення сільськогосподарської землі, територію за сараєм «Г» та гаражем «Д», слід залишити у загальному користуванні всіх співвласників, в зв'язку з тим, що будинок та господарські будівлі, які розташовані на земельній ділянці, що знаходяться у користуванні співвласників, неможливо відокремити та приєднати до тої чи іншої частки площі земельної ділянки, що не дає можливості виділити частки сторін.

Земельну ділянку розміром 0,35 для ведення особистого селянського господарства розділити відповідно до часток, а саме, виділити : ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0.0875 га, ОСОБА_2 - 0,0875га , ОСОБА_3 - 0,175га, згідно порядку користування, який склався на даний час.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. ст. 10, 89, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, 15,16,358,364,367,1218,1226 ЦК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частину будинковолодіння, розташованого в АДРЕСА_1 та виділити в натурі :

В будинку : кімнату площею 8,5 м2, кімнату площею 6,2м2. веранду площею 8,7м2., ганок площею 2,5м2 , Загальною площею по будинку 25,9 м2.

З господарських будівель: сарай літера «Г» част.1 площею 23,8 м2., сарай літера «Л» част.1 площею 14,4 м2, сарай літера «О» площею 3,3 м2., Погреб, літера «М» площею 13,6 м2, всього загальною площею господарських будівель 55,1 м2.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/4 частину будинковолодіння, розташованого в АДРЕСА_1 та виділити в натурі : в будинку кімнату площею 16,8 м2.

З господарських будівель: Сарай літера «Г» част.1 площею 12,3 м2, гараж літера «Д» площею 23,1 м2, потреб, літера «Ж» площею 15,1 м2, сарай літера«К» площею 7,1 м2., а всього загальною плошею 57,6 кв.м. .

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину будинковолодіння, розташованого в АДРЕСА_1 та виділити в натурі :

в будинку : кімнату площею 11 м2., кімнату площею 14м2., загальною площею 25 м2.

З господарських будівель: Сарай літера «Б» площею 36,4 м2., сарай літера «В» площею 6,4 м2., літню кухню літера «З» площею 37,4 м2, сарай літера «Л» част.1 площею 5,8 м2, Огорожу металеву h2 31 м2 , Ворота металеві h3 6,2м2, загальною площею 86, 0 м2.

Прибудинкову територію 0,25 га, криницю, літера «L» із залізобетонних кілець, 4,8 м.п., рік побудови 1982 р., бетонне вимощення 144м2 літера «t», металеві ворота, літера «h1» 7 м2, огорожу дерев'яну, літера «h» 45м2 з воротами для заїзду сільськогосподарської техніки, для оброблення сільськогосподарської землі, територію за сараєм «Г» та гаражем «Д», залишити у загальному користуванні всіх співвласників.

Земельну ділянку розміром 0,35 для ведення особистого селянського господарства розділити відповідно до часток, а саме, виділити : ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0.0875 га, ОСОБА_2 - 0,0875га , ОСОБА_3 - 0,175га, згідно порядку користування, який склався на даний час.

Рішення набуває законної сили відповідано до ст. 273 ЦПК України .

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом 30 днів.

Повний текст рішення виготовлено 28.01.2019 року.

Суддя: Т.Є. Іванюта