Справа № 283/1772/19
Провадження №2/283/708/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

19 грудня 2019 року м. Малин

Малинський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого-судді Тимошенка А.О.,

за участю:

секретаря Даниленко Л.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором,-

встановив:

Акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк» звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1 в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 2234 від 29.09.2013 року в розмірі 106299 гривень 85 копійок, який укладений між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством «Банк Ренесанс Капітал».

Свої вимоги позивач обґрунтував наступним.

29.09.2013 року між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством «Банк Ренесанс Капітал» був укладений кредитний договір за яким відповідач отримала в кредит кошти в розмірі 25635 гривень 33 копійки. Своєчасно та в повному обсязі відповідач кредит не сплачувала і у зв?язку з цим станом на 23.07.2019 року допустила заборгованість в розмірі 106299 гривень 85 копійок, яка складається з:

- простроченої заборгованості по кредиту в розмірі 10152 гривні 66 копійок;

- простроченої заборгованості по відсотках за користування кредитом в розмірі 15986 гривень 22 копійки;

- строкової заборгованості по відсотках за користування кредитом в розмірі 306 гривень 72 копійки;

- простроченої заборгованості з комісії в розмірі 100 гривень;

- неустойки в розмірі 79754 гривні 25 копійок.

Відповідач надала відзив на позовну заяву в якому позов не визнала у зв`язку із пропуском строку позовної давності, який просить застосувати.

Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог та дослідивши надані докази, суд вважає, що в задоволенні позову необхідно відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що за заявою відповідача № 2234 від 29.09.2013 року Публічне акціонерне товариство «Банк Ренесанс Капітал» надало їй кредитну картку та встановило на ній кредитний ліміт в розмірі 8000 гривень, із сплатою коштів за користування кредитом в розмірі 36 % річних, а відповідач зобов`язувалась погасити кредит протягом 24 місяців з дня отримання та сплатити відсотки за його використання (а.с. 12). Розмір плати за обслуговування кредиту становив 2%. В цій же заяві відповідач вказала, що вона ознайомилась з Загальними умовами договорів кредитування, відкриття та ведення рахунків, які викладені окремим документом (а.с. 9-11).

Вищевказані документи свідчать про те, що між сторонами склались договірні відносини з надання кредиту, які регулюються §1 та §2 глави 71 Цивільного кодексу України.

Згідно частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Також в частині 1 статті 1049 зазначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Як вбачається з виписки по рахунку (а.с. 16) заборгованість відповідача станом на 23.07.2019 року становить 106299 гривень 85 копійок, яка складається з:

- простроченої заборгованості по кредиту в розмірі 10152 гривні 66 копійок;

- простроченої заборгованості по відсотках за користування кредитом в розмірі 15986 гривень 22 копійки;

- строкової заборгованості по відсотках за користування кредитом в розмірі 306 гривень 72 копійки;

- простроченої заборгованості з комісії в розмірі 100 гривень;

- неустойки в розмірі 79754 гривні 25 копійок.

Даний розрахунок викликає сумнів у його правильності, виходячи з наступного:

-в заяві вказано, що відповідачу встановлюється ліміт овердрафту (суми кредиту) в розмірі 8000 гривень, а в виписці по рахунку заборгованість по кредиту вказана в розмірі 10152 гривні 66 копійок;

-зазначена неустойка в розмірі 79754 гривні 25 копійок, але навіть не зазначено, яка це неустойка відповідно до ст. 549 ЦК України - штраф чи пеня;

-не наданий розрахунок заборгованості по кредиту, відсоткам, комісії та неустойки з якого можливо було б зрозуміти з яких строків та розмірів платежів виходив позивач при здійсненні нарахування боргу.

Крім того Акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк» не надало доказів того, що воно є правонаступником Публічного акціонерного товариства «Банк Ренесанс Капітал». Зазначення цього лише в статуті банку не є належним доказом правонаступництва.

За таких обставин суд відмовляє в задоволенні позову повністю за безпідставністю.

Судові витрати позивачу суд не відшкодовує, оскільки йому відмовлено в задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 215-270 Цивільного процесуального кодексу України, на підставі ст. ст. 549, 1049, 1054 Цивільного кодексу України,-

ухвалив:

В задоволенні позову Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором відмовити повністю за безпідставністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: А. О. Тимошенко