Постанова

Іменем України

26 грудня 2019 року

м. Київ

справа № 362/686/17

провадження № 61-12240св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., Курило В. П.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Публічне акціонерне товариство «Страхова компанія «Скайд», Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Княжа Вієна Іншуранс Груп»,

третя особа - ОСОБА_4 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Скайд», Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієна Іншуранс Груп», третя особа - ОСОБА_4 , про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

за касаційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 19 грудня 2018 року у складі судді Кравченко Л. М. та постанову Київського апеляційного суду від 12 червня 2019 року у складі колегії суддів: Яворського М. А., Кашперської Т. Ц., Фінагеєва В. О.,

ВСТАНОВИВ:

1.Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У лютому 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом, уточнивши який просив стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієна Іншуранс Груп» (далі - ПрАТ «УСК «Княжа Вієна Іншуранс Груп»), Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Скайд» (далі - ПАТ «СК «Скайд») на його користь 163 639,11 грн матеріальної шкоди, завданої в результаті за пошкодження його автомобіля, 1 400 грн - за послуги експерта оцінювача, 850 грн - за послуги евакуатора, 1 650 грн - за зберігання автомобіля на штраф майданчику, 420 грн - за розміщення оголошення в газеті, та 50 000 грн моральної шкоди.

В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що 10 липня 2016 року близько 18 год. 40 хвилин на автодорозі Київ-Одеса в районі 35 км + 900 м сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю його автомобіля «Мерседес Бенц», державний номерний знак НОМЕР_1 , та автомобіля марки «КІА Карнівал», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 . Власником автомобіля «КІА Карнівал» є ОСОБА_4 .

Постановою Васильківського міськрайонного суду від 01 грудня 2016 року ОСОБА_2 визнано винним у створенні ДТП.

Згідно зі звітом експерта-оцінювача від 02 серпня 2016 року розмір матеріальної шкоди, завданий пошкодженням автобуса, складає 256 959,32 грн. Також, позивач поніс витрати за послуги експерта оцінювача в розмірі 1 400 грн, послуги екскаватора - 850 грн, перебування на майданчику тимчасового утримання - 1 650 грн, загалом на суму 260 859,32 грн.

Окрім того, позивач вказував, що внаслідок ДТП йому було завдано моральну шкоду, яку він оцінює в 50 000 грн і яка полягає в пошкодженні належного йому майна.

Ураховуючи наведене, ОСОБА_1 просив позов задовольнити.

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 12 жовтня 2017 року здійснено заміну первісного відповідача ОСОБА_4 на належного відповідача ОСОБА_3 , який є власником автомобіля «КІА», залучено до участі у справі в якості співвідповідачів страхові компанії ПАТ «Страхова компанія «Скайд» та ПрАТ «УСК Княжа Вієна Іншуранс Груп», у яких застрахована цивільна відповідальність водія автомобіля КІА; залучено до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог ОСОБА_4 .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Васильківський міськрайонний суд Київської області рішенням від 19 грудня 2018 року позов задовольнив частково. Стянув з ПАТ «СК «Скайд» на користь ОСОБА_1 . 100 000 грн матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП, 1 257 грн судових витрат, всього стягнув - 101 257 грн. Стягнув з ПрАТ УСК «Княжа Вієнна іншуранс груп» на користь ОСОБА_1 67 535,11 грн матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП, 838,35 грн судових витрат, 68 373,46 грн. В іншій частині позову відмовив.

Суд першої інстанції мотивував рішення тим, що внаслідок ДТП, позивачу завдано матеріальну шкоду, яка спричинена діями джерела підвищеної небезпеки - автомобіля Kia Carnival, державний номерний знак НОМЕР_2 , водій якого ОСОБА_2 визнаний винним у настанні вказаної пригоди. Оскільки використання вказаного автомобіля було застраховано за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів між страхувальником ОСОБА_4 та страховиком ПАТ «СК «Скайд»; та за договором добровільного страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів між страхувальником ОСОБА_3 та страховиком - ПрАТ «УСК «Княжа вієнна іншуранс груп», тому саме на вказані страхові компанії суд поклав відповідальність з відшкодування збитків у межах страхових лімітів.

Короткий зміст рішення апеляційного суду

Київський апеляційний суд постановою від 12 червня 2019 року рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 19 грудня 2018 року залишив без змін.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що зібраними у справі доказами встановлено факт ДТП, причини та обставини її настання, а також розмір заподіяної шкоди. Неповідомлення про страховий випадок не є підставною для відмови у виплаті страхового відшкодування, оскільки вказані дії не призвели до неможливості страховиком встановити вищевказані обставини. Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик зобов`язаний відшкодувати завдану позивачу шкоду в межах ліміту страхового відшкодування. Доводи апеляційної скарги про неправильну оцінку фактичних обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права є необґрунтованими і не спростовують висновків суду, оскільки не призвели до порушення основних принципів цивільного процесуального законодавства та охоронюваних законом прав та інтересів осіб, які беруть участь у справі і не вплинули на суть ухваленого судового рішення.

Короткий зміст вимог касаційної скарги, відзивів на неї та відповідей на відзив, їх узагальнені аргументи

У касаційній скарзі, поданій 01 липня 2019 року до Верховного Суду,

ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншурас Груп» просить скасувати рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 19 грудня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 12 червня 2019 року, і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог до ПрАТ «УСК «Княжа Іншурас Груп» відмовити.

Касаційна скарга мотивована тим, що спір у даній справі виник внаслідок неналежного виконання зобов`язання експлуатантом забезпеченого автомобіля підпункту 11.1.1 Договору добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів від 04 листопада 2015 року № 01143. Експлуатант неналежним чином виконав своє зобов`язання і не повідомив страховика в порядку, визначеному договором страхування.Даний факт знайшов своє підтвердження в постанові Київського апеляційного суду від 12 червня 2019 року.

Мотиви судів попередніх інстанцій в частині задоволення позову до страховика зумовлюють формування ризиків діяльності судової влади України усупереч конституційних засад, що призведе до систематичного порушення принципу обов`язковості договору та як наслідок: передумову до погіршення інвестиційної привабливості держави та виведення іноземного капіталу. Застосована судами концепція розв`язання спору свідчить, що сторона договору позбавлена судового захисту згідно з погодженими умовами договору страхування.

Повідомлення про ДТП надійшло до страховика від ОСОБА_4 лише 11 липня 2016 року о 16 год. 56 хв., тоді як ДТП сталася 10 липня 2016 року о 19 год. 30 хв., тобто приблизно із 10 годинним запізненням, відповідно до умов договору страхування.

Норми права, які регулюють спірні правовідносини та умови договору свідчать про факт порушення страхувальником/експлуатантом своїх зобов`язань за договором страхування, що має наслідок - прийняття страховиком рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування.

Суд першої інстанції із висновком якого погодився апеляційний суд ухвалюючи рішення про стягнення коштів зі страховика порушив вимоги Глав 51 (правові наслідки порушення зобов`язання), 52 (поняття та умови договору) 67 (страхування) ЦК України, що призвело до порушення прав страховика.

Рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 19 грудня 2018 року та постанова Київського апеляційного суду від 12 червня 2019 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ПАТ «Страхова компанія «Скайд» про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди не оскаржуються, тому не є предметом касаційного перегляду відповідно до статті 400 ЦПК України.

05 серпня 2019 року до Верховного Суду надійшов відзив ОСОБА_1 на касаційну скаргу, мотивований тим, що оскаржуючи судові рішення заявник вказує лише на те, що страхувальник повідомив страховика про настання страхового випадку (ДТП) із запізненням на 10 год., а тому страховик начебто вправі не виплачувати страхове відшкодування.

Проте таке обґрунтування не відповідає вимогам Закону Украйни «Про страхування», оскільки у виплаті страхового відшкодування може бути відмовлено лише, якщо страхувальник без поважних причин не повідомив страховика у встановлений договором строк про настання страхового випадку. Однак у цій справі не повідомлення страховика про ДТП відбулося з поважних причин, про що було зазначено в судах першої та апеляційної інстанцій.

06 серпня 2019 року до Верховного Суду надійшов відзив ОСОБА_4 на касаційну скаргу, мотивований тим, що відносини що є предметом розгляду цієї справи виникли з приводу виконання умов договору добровільного страхування.

Єдиною підставою невиплати позивачу страхового відшкодування під час розгляду судової справи страховик вказує про факт несвоєчасного повідомлення страхувальником, а саме, з запізненням майже на 10 годин, що є порушенням пункту 11.1.1 договору добровільного страхування, а також вимог Закону України «Про страхування».

Однак, несвоєчасне повідомлення страховика про настання страхового випадку саме по собі не може бути підставою для відмови від страхового відшкодування, а лише в тому випадку, коли воно позбавляє страховика можливості дізнатися, чи є ця подія страховим випадком, тобто якщо буде доведено, що відсутність у страховика відомостей про це могло вплинути на його обов`язок виплатити страхове відшкодування.

Страховик посилається лише на факт несвоєчасного повідомлення, а не на те, що наслідком несвоєчасного повідомлення стала відсутність можливості дізнатися, чи є ця подія страховим випадком чи встановити інші обставини справи.

На момент розгляду справи, автомобіль знаходився в тому ж самому стані, як і на момент ДТП, тобто відновлювальних робіт з приводу пошкодження автомобілю не проводилось.

Окрім того, подаючи відзив на позов ПрАТ УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» фактично погодилося із розміром відшкодування, який суди першої та другої інстанцій визнали обґрунтованим та задовольнили.

Також, під час розгляду справи в апеляційному суді представник страховика відповідаючи на запитання суду підтвердив те, що несвоєчасне повідомлення страхувальником страховика не призвело до неможливості встановити страховиком факт ДТП, причини та обставини її настання, а також розмір заподіяної шкоди та інші обставини справи.

Суди попередніх інстанцій дійшли правильного і законного висновку, що несвоєчасне повідомлення про страховий випадок не є підставною для відмови у виплаті страхового відшкодування, доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині судових рішень, та зводяться до переоцінки доказів та незгоди страховика з висновками судів щодо їх оцінки.

27 серпня 2019 року до Верховного Суду надійшла відповідь ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на відзивОСОБА_4 мотивована тим, що предметом доказування у цій справі не є доказування обставин, які виникли внаслідок неналежного виконання експлуатантом забезпеченого автомобіля в частині кваліфікації страховиком події як страховий випадок чи визначення розміру збитку.

Зміст ухвалених рішень не містить посилань на те, що ОСОБА_4 був допитаний в якості свідка, а відтак надані ним пояснення у суді першої інстанції щодо існування нібито поважних причин, які зумовили порушення умов договору страхування, не мають процесуального статусу доказу.

Умови договору страхування не визнані в судовому порядку недійсними, а відтак вибірковий підхід до його умов є порушенням обов`язковості договору, що регламентовано частиною першою статті 629 ЦК України.

28 серпня 2019 року до Верховного Суду надійшли письмові пояснення ОСОБА_4 на відповідь ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» мотивовані тим, що судами попередніх інстанцій встановлено та не заперечувалося страховиком, що ПрАТ «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» мала всі можливості для виконання вимог Закону України «Про страхування», а саме протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати або страхового відшкодування страхувальнику, разом з тим вказані свої зобов`язання не виконала; з боку позивача чи відповідачів для з`ясування вказаних обставин страховику перешкоди не чинилися; на момент розгляду справи, автомобіль знаходився в тому ж самому стані, як і на момент ДТП, тобто відновлювальних робіт з приводу пошкодження автомобілю не проводилось.

Ухвалюючи рішення у справі, суди правильно визначилися з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, а також достатньо повно встановили фактичні обставини справи, внаслідок чого ухвалили законні й обґрунтовані рішення. Оскаржувані судові рішення містять висновки щодо оцінки доказів, визначення правовідносин, що виникли між сторонами, та застосування норм матеріального і процесуального права, ці висновки відповідають вимогам щодо законності й обґрунтованості.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 11 липня 2019 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано її матеріали з Васильківського міськрайонного суду Київської області.

09 жовтня 2019 року справа надійшла до Верховного Суду.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами

касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального

права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про

перевагу одних доказів над іншими.

Верховний Суд, перевіривши правильність застосування судами норм права в межах касаційної скарги, дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Фактичні обставини справи встановлені судами

10 липня 2016 року ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Kia Carnival», державний номерний знак НОМЕР_2 , та рухаючись по автодорозі Київ-Одеса на ділянці шляху 35 км + 900 м, допустив порушення правил ПДР України, що призвело до зіткнення з автомобілем «Meсedes», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 01 грудня 2016 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні вказаної ДТП.

Власником пошкодженого внаслідок ДТП автомобіля «Merсedes», державний номерний знак НОМЕР_1 є ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 .

Відповідно до звіту про вартість матеріального збитку заданого пошкодженням транспортного засобу від 02 серпня 2016 року № 291/07-Т3 вартість матеріального збитку, завданого власнику КТЗ внаслідок пошкодження транспортного засобу «Merсedes», державний номерний знак НОМЕР_1 , складає 256 959,32 грн.

Згідно з висновком про оцінку транспортного засобу від 02 серпня 2016 року, складеного СОД ОСОБА_5 , дійсна (ринкова вартість) автомобіля «Merсedes» державний номерний знак НОМЕР_1 - 256 959,32 грн, ринкова вартість після ДТП складає 93 324,21 грн.

ОСОБА_1 поніс витрати на евакуацію транспортного засобу в розмірі 850 грн, оплату вартості проведеної експертної оцінки в розмірі 1 400 грн та витрати пов`язані з оплатою вартості перебування транспортного засобу на штраф майданчику - 1 650 грн.

09 квітня 2015 року власником автомобіля «Kia Carnival», державний номерний знак НОМЕР_2 , став ОСОБА_3 , до цього власником був ОСОБА_4 .

На час ДТП обов`язкова цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Kia Carnival», державний номерний знак НОМЕР_2 , була застрахована у ПАТ «СК «Скайд» на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 10 квітня 2016 року № АЕ/9045335.Ліміт відповідальності страхової компанії за заподіяну майнову шкоду встановлено 100 000 грн, розмір франшизи нуль.

Також, на час ДТП добровільна цивільно-правова відповідальність власника та водія автомобіля «Kia Carnival», державний номерний знак НОМЕР_2 була застрахована у ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» на підставі договору добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів від 04 листопада 2015 року № 01143. Ліміт відповідальності страхової компанії за заподіяну майнову шкоду встановлено 200 000 грн, розмір франшизи нуль.

Мотиви і доводи Верховного Суду та застосовані норми права

Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно зі статтею 991 ЦК України страховик має право відмовитись від здійснення страхової виплати у разі: 1) навмисних дій страхувальника або особи, на користь якої укладено договір страхування, якщо вони були спрямовані на настання страхового випадку, крім дій, пов`язаних із виконанням ними громадянського чи службового обов`язку, вчинених у стані необхідної оборони (без перевищення її меж), або щодо захисту майна, життя, здоров`я, честі, гідності та ділової репутації; 2) вчинення страхувальником або особою, на користь якої укладено договір страхування, умисного злочину, що призвів до страхового випадку; 3) подання страхувальником завідомо неправдивих відомостей про об`єкт страхування або про факт настання страхового випадку; 4) одержання страхувальником повного відшкодування збитків за договором майнового страхування від особи, яка їх завдала; 5) несвоєчасного повідомлення страхувальником без поважних на те причин про настання страхового випадку або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків; 6) наявності інших підстав, встановлених законом.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 589 ЦК України, пункту 5 частини першої статті 21 Закону України «Про страхування» страхувальник зобов`язаний повідомити страховика про настання страхового випадку в строк, передбачений умовами страхування.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 26 Закону України «Про страхування» підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування є несвоєчасне повідомлення страхувальником про настання страхового випадку без поважних на це причин або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків.

Пунктом 11.1.1 договору добровільного страхування при настанні події, яка в подальшому може бути кваліфікована як страховий випадок, страхувальник (експлуатант) зобов`язаний негайно, але не пізніше 12 год. з моменту настання події повідомити страховика про настання такої події за телефонами цілодобової гарячої лінії 0 800 501 486 або +38 . Відсутність телефонограми у страховика в зазначений строк є підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування.

Згідно частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

ПрАТ «УСК «Княжа Вієна Іншуранс Груп» не надало доказів на підтвердження неможливості страховика встановити факт ДТП, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди, що є беззаперечною підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування у разі невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов`язків, визначених законом або умовами договору.

Вирішуючи спір який виник між сторонами у справі, суди, встановивши, що повідомлення про ДТП надійшло до ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» 11 липня 2016 року о 16 год. 56 хв., тобто із запізненням на 10 год., однак страхова компанія мала всі можливості для встановлення причин та обставин її настання, розміру заподіяної шкоди, у судовому засіданні не оспорювала ці факти та не зазначила, в чому саме полягає порушення їх прав невчасним повідомленням про ДТП, правильно визначилися з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідили наявні у справі докази і надали їм належну правову оцінку, внаслідок чого дійшли обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для стягнення з ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» страхованого відшкодування, яке знаходиться в межах страхового ліміту відповідальності страховика.

Крім того, ОСОБА_4 неодноразово вказував на причини, що призвели до повідомлення ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» із запізненням на 10 год., а саме: в момент ДТП він не знаходився за кермом автомобіля «Kia Carnival», державний номерний знак НОМЕР_2 ; прибув на місце ДТП коли водія вказаного автомобіля було госпіталізовано з травмами до медичного закладу, а працівники правоохоронних органів вилучили всі документи щодо цього автомобіля, в результаті чого йому знадобився час для з`ясування місцезнаходження договору страхування та повідомлення страхової компанії про ДТП, які є поважними причинами неналежного виконання страхувальником умов договору.

Аргументи касаційної скарги щодо незастосування судами правових висновків викладених у постановах Верховного Суду на увагу не заслуговують, оскільки фактичні обставини цієї справи та справ на які вказує заявник у касаційній скарзі є різними.

Інші доводи касаційної скарги висновки судів в оскаржуваній частині не спростовують правильність висновків судів першої та апеляційної інстанції, є аналогічними доводам, наведеним у апеляційній скарзі, зводяться до незгоди з висновками судів щодо наявності правових підстав для настання відповідальності страховика виплатити страхове відшкодування, переоцінки доказів та неправильного тлумачення норм матеріального права, які регулюють спірні правовідносини.

Суд касаційної інстанції наголошує, що в силу статті 400 ЦПК України Верховний Суд не здійснює переоцінку обставин, з яких виходив суд при вирішенні спору, оскільки повноваження суду касаційної інстанції обмежуються виключно перевіркою дотримання судами норм матеріального та процесуального права на підставі встановлених фактичних обставин справи.

Верховний Суд враховує, що як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (пункти 29, 30 рішення ЄСПЛ від 09 грудня 1994 року у справі «Руїз Торіха проти Іспанії»). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (пункт 2 рішення ЄСПЛ від 27 вересня 2001 року у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії»).

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні

підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для залишення касаційної скарги без задоволення, а рішень судів першої та апеляційної інстанцій в оскаржуваній частині без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» залишити без задоволення.

Рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 19 грудня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 12 червня 2019 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієна Іншуранс Груп» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко

В. П. Курило