Провадження № 6/161/571/19
У Х В А Л А

14 листопада 2019 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Олексюка А.В.,

при секретарі Шумиводі О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання Головного державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області Ніколайчука Тараса Вячеславовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 ,

встановив:

Головний державний виконавець Першого відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області Ніколайчук Т.В. звернувся в суд з поданням про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що на виконанні у Першому відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області перебуває виконавчий напис приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. № 7263, виданого 03.08.2017 року про стягнення із ОСОБА_1 в користь АТ КБ «Приватбанк» 679095,57 грн. боргу.

Однак, рішення суду боржником не виконано, декларацію не надано, будь яких дій, спрямованих на його виконання не здійснено.

З метою забезпечення виконання даного судового рішення, державним виконавцем накладено арешт на все рухоме майно та нерухоме майно боржника - ОСОБА_1 .

При виконанні даного виконавчого провадження державним виконавцем вживались заходи примусового характеру, зокрема встановлено, що: згідно відповіді Державної фіскальної служби України за боржником не зареєстровані відкриті рахунки у банківських установах. Крім того, встановлено, що боржник ніде не працює, фізичну особу-підприємця припинено; згідно відповіді з Пенсійного фонду України боржник пенсії не отримує, згідно довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно в порядку доступу державних виконавців, за боржником майна, яке б підлягало опису й арешту на праві власності не зареєстровано; згідно відповіді ГУ Держгеокадастру у Волинській області за ОСОБА_1 не виявлено зареєстрованих земельних ділянок.

Державним виконавцем неодноразово здійснювались виходи за вказаною у виконавчому документі адресою ОСОБА_1 , проте застати боржника не вдалося, двері квартири не відкрили.

Проте, згідно відповіді на запит з УДМС України у Волинській області ОСОБА_1 документований паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 , виданий 15.07.2015 року та другим діючим паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 , виданого 23.04.2018 року.

Враховуючи, що рішення до теперішнього часу не виконано, вважає, що наявні підстави для вжиття відносно нього заходів примусового характеру.

Просить суд, тимчасово обмежити право виїзду за кордон без вилчення паспорта, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 , до повного виконання ним зобов`язань згідно виконавчого напису приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. № 7263, виданого 03.08.2017 року про стягнення із ОСОБА_1 в користь АТ КБ «Приватбанк» 679095,57 грн. боргу.

Відповідно до ч. 4 ст. 441 ЦПК України суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

В судове засідання державний виконавець не з`явилася, причин неявки суду не повідомила.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Право громадян України на пересування, у тому числі і залишення території України закріплено у ст. 33 Конституції України. У той же час Конституція України передбачає можливість обмеження наданих громадянинові прав у випадках, що не заборонені законом.

Відповідно до ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Згідно з п. 19 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи чи керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до частин 1, 3 ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Приписами п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» встановлено, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадку, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Поняття «ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням» варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Судом встановлено, що на виконанні у Першому відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області перебуває виконавчий напис приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. № 7263, виданого 03.08.2017 року про стягнення із ОСОБА_1 в користь АТ КБ «Приватбанк» 679095,57 грн. боргу.

Приватним виконавцем 30.08.2018 року, на виконання вимог ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», в постанові про відкриття виконавчого провадження зазначено про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно.

На виконання вимог ст. ст. 18, 56 Закону України «Про виконавче провадження», 30.10.2019 року Головним державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області Ніколайчуком Т.В. винесено постанову про арешт майна боржника, якими було накладено арешт на все майно боржника.

16.10.2019 року на адресу боржника було надіслано виклик державного виконавця з вимогою з`явитися до приватного виконавця та надати відповідні пояснення з приводу виконання виконавчого документа, який отримано ОСОБА_1 особисто 18.10.2019 року, що підтверджується витягом про отримання поштових відправлень (а.с. 18).

Проте у зазначену в виклику дату та час боржник до державного виконавця не з`явився, декларацію про майно та доходи не подав.

30.10.2019 року державним виконавцем було повторно надіслано боржнику виклик, проте на зазначену в виклику дату та час боржник не з`явився.

Шляхом безпосереднього доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що за боржником нерухоме майно не зареєстровано.

Згідно з інформацією, наданою Головним управлінням держгеокадастру у Волинській області за боржником земельних ділянок не зареєстровано.

Відповідно до листа Державної фіскальної служби України та Пенсійного фонду України боржник не має відкритих рахунків в банківських установах та не отримує ніяких доходів, фізичну особу-підприємця припинено.

Як вбачається з відповіді на запит з УДМС України у Волинській області ОСОБА_1 документований паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 , виданий 15.07.2015 року та другим діючим паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 , виданого 23.04.2018 року.

Згідно витягу Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України боржник ОСОБА_1 систематично, використовуючи паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1 , перетинає кордон.

Державним виконавцем неодноразово здійснювались виходи за вказаною у виконавчому документі адресою ОСОБА_1 , про що складано відповідні акти, проте застати боржника не вдалося, зі слів сусідки ОСОБА_1 за вказаною адресою проживає, однак на разі перебуває на роботі, двері квартири не відкрили.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що наявні в матеріалах справи докази достовірно та об`єктивно вказують на те, що боржник ОСОБА_1 ухиляється від виконання зобов`язання, покладеного на нього виконавчим написом нотаріуса, оскільки отримавши виклик державного виконавця, він не вчинив жодних дій спрямованих на погашення заборгованості за виконавчим документом.

Керуючись ст. 12, 12, 175, п. 1 ч. 1 ст. 258, ст. 259, ст. 210, 441 ЦПК України, на підставі ст. 33 Конституції України, ст. 313 Цивільного кодексу України, ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України, і вїзду в Україну громадян України», ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», суд -

У Х В А Л И В:

Тимчасово обмежити право виїзду за кордон без вилчення паспорта, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 , до повного виконання ним зобов`язань згідно виконавчого напису приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. № 7263, виданого 03.08.2017 року про стягнення із ОСОБА_1 в користь АТ КБ «Приватбанк» 679095,57 грн. боргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена удень її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Луцького міськрайонного суду Олексюк А.В.