Справа № 274/4507/19
Провадження № 2/0274/1995/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"30" вересня 2019 р. м. Бердичів
БЕРДИЧІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
в складі: головуючого - судді Хуторної І.Ю.,
з участю секретаря Соломянюк Л.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бердичеві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання такими, що втратили право користування житлом, -
23.07.2019 ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4
Просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування будинком АДРЕСА_1 . Позов пред`явлено з тих підстав, що відповідачі, які є її синами не проживають у вказаному будинку понад 6 років, витрати на утримання житла не несуть, добровільно знятись з реєстрації не бажають, це, серед іншого, позбавляє позивачку оформити субсидію.
Від представника позивачки ОСОБА_5 надійшла заява з проханням справу слухати за її відсутності, позов підтримала, надала згоду на ухвалення рішення при заочному розгляді.
Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про час і місце слухання справи повідомлені належним чином, за адресою зареєстрованого місця проживання, про причини неявки суд не повідомили. Відзив на позов не подали.
Судом відповідно до статті 280 ЦПК України ухвалено проводити заочний розгляд справи.
З`ясувавши обставини справи, дослідивши докази, суд доходить висновку про задоволення позову, з таких підстав.
Відповідно до частини першої статті 156 ЖК України, з урахуванням положень частини першої статті 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником.
Права власника житлового будинку квартири визначені статтями 383 ЦК України та 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.
Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
За положеннями частини першої статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.
Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 28.06.1995 ОСОБА_1 належить цілий жилий будинок за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 10).
Відповідно до довідки МК ВЖРЕП №7 від 01.07.2019 №1946, у вказаному житловому будинку зареєстровані також відповідачі: ОСОБА_2 , 1986 р.н., ОСОБА_3 , 1989 р.н., ОСОБА_4 , 1993 р.н.
Вказана обставина, як вбачається зі змісту позовної заяви, перешкоджає позивачці реалізовувати правомочності власника житла.
Відповідно до акта МК ВЖРЕП № 7 від 17.07.2019 у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані, однак не проживають більше шести років відповідачі: ОСОБА_2 , 1986 р.н., ОСОБА_3 , 1989 р.н., ОСОБА_4 , 1993 р.н. (а.с. 11).
За положеннями частини другої статті 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Оскільки доказів про поважність причин непроживання відповідачів у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 понад один рік суду не надано, позивачка заперечує проти реєстрації відповідачів в її житлі, відповідачів слід визнати такими, що втратили право користування вказаним житлом.
Статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням є підставою для зняття відповідачів з реєстраційного обліку.
Керуючись статтями 258, 259, 263, 265, 280, 282 Цивільного процесуального кодексу України,
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання такими, що втратили право користування житлом задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 такими, що втратили право на користування житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1 .
Заочне рішення набирає законної сили, якщо не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга.
Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подання апеляційної скарги через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.
Позивач, якому рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його складення.
Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому заочного рішення суду.
Позивачка: ОСОБА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_3 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_4 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 .
Суддя І.Ю. Хуторна