Номер справи 623/330/19
Номер провадження 2/623/304/2019
РІШЕННЯ

іменем України

12 лютого 2019 року м. Ізюм

Ізюмський міськрайонний суд Харківської області

у складі головуючого: судді Герцова О.М.

при секретарі: Рзаєвій І.С.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні у відкритому судовому засіданні в залі суду позовну заяву ОСОБА_1 до кооперативу "Берізка" по будівництву та експлуатації колективних гаражів для індивідуального автотранспорту про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, -

В С Т А Н О В И В:

25 січня 2019 року до суду звернувся ОСОБА_1 з позовом про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю.

В обґрунтування своїх позовних вимог вказує, що він з 2008 року фактично, користується гаражем розташованим за адресою: АДРЕСА_1, що знаходиться у кооперативі "Берізка" по будівництву та експлуатації колективних гаражів для індивідуального автотранспорту. Оскільки ОСОБА_1 користується майном відкрито та беперервно вже на протязі 11 років, просить суд про визнання права власності за ним на вказаний гараж.

Відповідно до ухвали суду від 28 січня 2019 року розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення(виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Представник відповідача у справі - голова гаражного кооперативу "Берізка" Миргородський С.В. надав до суду заяву про розгляд прави без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечував.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Розглянувши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 28 серпня 2018 року рішенням Ізюмської міської ради №1779 передано гр. ОСОБА_1 безоплатно у приватну власність земельну ділнку площею 33 квадратних метри, яка розташована в межах території Ізюмської міської ради за адресою: АДРЕСА_1, для будівництва індивідуального гаражу.(а.с.11)

Довідкою голови гаражного кооперативу "Берізка" Миргородського С.В. від 15 січня 2019 року підтверджено факт того, що ОСОБА_1 дійсно є членом гаражного кооперативу "Берізка", та йому належить гараж АДРЕСА_1 на земельній ділянці площею 33 кв.м.(а.с.10).

Згідно ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Згідно Постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК).

Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК) (п. 9 Постанови).

Враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду.

Можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15,16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади. (п. 13 Постанови)

Виходячи зі змісту частини першої статті 344 ЦК, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв'язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю.

Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої статті 19Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень") (п. 14 Постанови).

З наведеного суд приходить до висновку, що позивач більше 10 років відкрито, безперервно володіє вищевказаним нерухомим майном, після того як у 2008 році добросовісно ним заволодів, відповідачем по справі спростувань вказаних обставин та вимог про повернення цього нерухомого майна не заявлено, а тому він після більш 10 років такого володіння набув право власності за набувальною давністю на гараж, що розташований за адресою: АДРЕСА_1.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 15,16, 344 ЦК України, 10, 12, 77-81, 197-198, 200, 206, 259, 263-265, 279 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до кооперативу "Берізка" по будівництву та експлуатації колективних гаражів для індивідуального автотранспорту про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2, ІПН НОМЕР_1 право власності за набувальною давністю на нежитлову будівлю - гараж, що розташований за адресою: АДРЕСА_1.

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Ізюмський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі у 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: О.М.Герцов