печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

23 грудня 2019 року Печерський районний суд м. Києва

суддя Матійчук Г.О.

секретар судового засідання Хабеця О.О.,

Справа № 757/23399/19-ц

учасники справи:

позивач:ОСОБА_1 ,

відповідач: ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в заочному порядку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні власністю, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В :

У травні 2019 року позивач звернулась до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 .

В квартирі окрім неї зареєстровані їх спільні з відповідачем діти: ОСОБА_3 2016 року народження, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 - 2016 року народження, а також відповідач ОСОБА_2

Зазначила, що рішенням Печерського районного суду м. Києва від 29.01.2018 року шлюб між нею та відповідачем розірвано. Отже, відповідач є колишнім членом сім`ї власника квартири.

Зважаючи на те, що останній в спірній квартирі не проживає з травня 2017 року, просила суд усунути їй перешкоди в користуванні власністю - квартирою АДРЕСА_1 , шляхом зняття відповідача з реєстраційного обліку за вказаною адресою.

10.07.2019 року відкрито провадження у справі та вирішено розглянути позов в порядку спрощеного позовного провадження.

Сторони не подавали клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні чи призначення судового засідання у спрощеному провадженні.

Відповідач не направив на адресу суду відзив з запереченнями проти задоволення позовних вимог.

04.12.2019 р. від ОСОБА_1 надійшли додаткові пояснення, в яких остання зазначила, що відповідач має у власності нерухоме майно - квартиру у смт. Гребінки, Київської області. Крім того відповідач має заборгованість по сплаті аліментів на утримання її, як дружини та утримання спільних дітей.

При цьому не бажає добровільно знятись з обліку за місцем реєстрації.

Проти ухвалення заочного рішення позивач не заперечувала.

Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини справи та характер спірних правовідносин, об`єктивно оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 04.08.2007 року.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 29.01.2018 року у справі №757/30893/17-ц шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.

Як вбачається з витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності квартира АДРЕСА_1 на праві власності належить позивачу.

Згідно відомостей про реєстрацію місця проживання особи - ОСОБА_2 зареєстрований в квартирі АДРЕСА_1 .

Відповідач в квартирі не проживає з травня 2017 року.

Станом на день подання позову у відповідача відсутні підстави залишатись зареєстрованим в спірній квартирі.

Як встановлено в ч. 4 ст. 41 Конституції України, право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 316 ЦК України право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. У відповідності до ст.ст. 317, 321 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. ст. 150, 155 Житлового кодексу Української РСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ними (нею) для особистих потреб проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатись цією власністю на свій розсуд. Квартири, що є у приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено право користуватися квартирою.

Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що обставини якими позивач обґрунтовує свої вимоги знайшли своє підтвердження, оскільки за змістом ст.383 ЦК України, ст.150 ЖК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Також відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 768,40 грн.

Керуючись ст. 321, 391, ЦК України, ст.ст.150, 155 ЖК УРСР, ст. ст. 4, 5, 12, 19, 81, 141, 258-259, 263-265, 273,ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні власністю, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 (паспорт серії НОМЕР_1 виданий Гребінківським СВМ України в Київській області 25.05.1996 року, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 (паспорт серії НОМЕР_1 виданий Гребінківським СВМ України в Київській області 25.05.1996 року, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь держави судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. В такому випадку рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до Київського апеляційного суду або через Печерський районний суд м. Києва, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності ЦПК України в редакції від 15 грудня 2017 року.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 .

Суддя Г.О.Матійчук