Справа № 182/8344/18
Провадження № 2/0182/467/2019
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

11.02.2019 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Тихомирова І.В.

за участю секретаря - Рахуба О.Г.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження в залі суду м. Нікополя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади м. Нікополь Дніпропетровської області в особі виконавчого комітету Нікопольської міської ради про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом.

Свої вимоги мотивує тим, що її матері ОСОБА_2 на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 20.01.2004 року, укладеного між нею та ОСОБА_3, належав житловий будинок з надвірними будівлями, розташований на земельній ділянці площею 0,0613 га по АДРЕСА_1.

За життя матір заповіту не склала. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла. Єдиною спадкоємицею першої черги у порядку спадкування за законом є позивач. У встановлений законом строк ОСОБА_1 звернулася до нотаріальної контори для оформлення своїх спадкових прав після смерті матері. Однак, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку через відсутність у неї правовстановлюючих документів на це спадкове майно. При цьому, в документах ОСОБА_2 ОСОБА_1 виявила справу, заведену в КП «Нікопольський міський земельний кадастровий центр» Нікопольського міського відділу земельних ресурсів, про передачу спірної земельної ділянки у приватну власність ОСОБА_3 у 2003 році.

Таким чином, позивач позбавлена можливості оформити свої спадкові права у нотаріальній конторі, тому вимушена звертатися до суду та просить визнати за нею право власності на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1.

У судове засідання ОСОБА_1 не з'явилася, надавши заяву про слухання справи за її відсутністю у зв'язку із зайнятістю на роботі. У заяві позовні вимоги підтримує у повному обсязі, на їх задоволенні наполягає (а.с.93).

Представник відповідача з позовом ознайомлений, заперечень на нього не надав та подав заяву про розгляд справи за його відсутності з урахуванням діючого законодавства (а.с.101-102).

Враховуючи, що відповідач фактично не заперечив проти позову ОСОБА_1 суд вважає доцільним за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення, що відповідає положенням ч. 3 ст. 200 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд дійшов наступних висновків.

Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 2 ст. 1225 ЦК України до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені.

Як встановлено судом, 20.01.2004 року між матір'ю позивача ОСОБА_2 та громадянином ОСОБА_3 було укладено Договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями та приватизованою земельною ділянкою площею 0,0613 га за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.17).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла. На випадок своєї смерті вона спадковим майном не розпорядилася, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) (а.с.51-52).

Єдиною спадкоємицею першої черги після її смерті у порядку спадкування за законом є її донька ОСОБА_1 (а.с.12-16).

Позивач прийняла спадщину відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки була зареєстрована та проживала зі спадкодавцем за адресою: АДРЕСА_1 на дату її смерті, що підтверджується довідкою № 434 голови квартального комітету № 31 м. Нікополь від 10.07.2018 року (а.с.30).

19.07.2018 року ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Нікопольського міського нотаріального округу Бережного О.С. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 (а.с.27). Проте, 25.10.2018 року їй було видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій через ненадання позивачем правовстановлюючих документів щодо належності спадкодавцю земельної ділянки площею 0,0613 га за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.49 на зв.).

У позивача зберігся договір купівлі-продажу від 20.01.2004 року, проте державний акт про право приватної власності на землю відсутній.

При цьому, у 2003 році, тобто до укладання договору купівлі-продажу від 20.01.2004 року, ОСОБА_3 звертався до КП «Нікопольський міський земельний кадастровий центр» Нікопольського міського відділу земельних ресурсів, де було заведено справу про передачу спірної земельної ділянки у приватну власність ОСОБА_3 для будівництва та обслуговування житлового будинку на території АДРЕСА_1 (а.с.4-8).

Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, право власності на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_1, з 25.12.2003 року зареєстроване за ОСОБА_3 (а.с.15).

Беручи до уваги наявність договору купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями, а також земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, суд приходить до висновку, що спадкодавець ОСОБА_2 правомірно набула право власності на зазначене майно.

Враховуючи той факт, що ОСОБА_1 - єдиний спадкоємець першої черги в порядку спадкування за законом після смерті своєї матері ОСОБА_2, бажає оформити право власності на спадкове майно, від спадкування не усувалася, а її вимоги ґрунтуються на законному праві на спадщину та не суперечать правам та інтересам інших осіб, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 328,1217,1223,1225,1264,1268,1272 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 13, 141, 206, 263, 265,315 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, право власності на земельну ділянку площею 0,0613 га кадастровий номер НОМЕР_2, призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 - у порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2, що померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Згідно підпункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя: І. В. Тихомиров