Справа № 555/299/19
Номер провадження 2-з/555/1/19
У Х В А Л А

іменем України

"12" лютого 2019 р. м.Березне

Суддя Березнівського районного суду Рівненської області Собчук А.Ю. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ "Економкомфорт" про захист прав споживача та застосування наслідків недійсних (нікчемних) правочинів та стягнення коштів в сумі 11 012 грн. 00 коп. на виконання недійсних (нікчемних) правочинів,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до ТОВ "Економкомфорт" про захист прав споживача та застосування наслідків недійсних (нікчемних) правочинів та стягнення коштів в сумі 11 012 грн. 00 коп. на виконання недійсних (нікчемних) правочинів.

Одночасно позивачем було подано до суду заяву про забезпечення позову, в якій вона просить суд, накласти арешт на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕкономКомфорт» (місце знаходження: 10002, Житомирська область, м.Житомир, майдан Путятинський, 2 оф.618 ), в сумі 11012 грн.00коп., які знаходяться на рахунку №6002, АТ «Полтава-банк», код банку 331489, а також на всіх інших рахунках, які будуть виявлені в ході примусового виконання Ухвали про забезпечення позову.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову, позивач посилається на те, враховуючи предмет позову за змістом якого у довірливого позичальника «псевдокредитодавець» вимагав значні кошти, наведені позивачем докази та обґрунтування заявлених вимог, є необхідність забезпечення позову оскільки «нечесна підприємницька практика відповідача» може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ "Економкомфорт" про захист прав споживача та застосування наслідків недійсних (нікчемних) правочинів та стягнення коштів в сумі 11 012 грн. 00 коп. на виконання недійсних (нікчемних) правочинів, не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ст.151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи за заявою зацікавленої особи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», визначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення про задоволення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог щодо забезпечення позову, забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу, наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову, імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів, запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном, що призводить до незворотних наслідків.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування, не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Заявник ці обставини у заяві не виклав, пославшись лише на формальні підстави забезпечення позову.

За таких обставин, суд рахує, що доводи заявника викладені у заяві про забезпечення позову не є вмотивованими та обґрунтованими.

Таким чином, враховуючи характер та зміст заявлених позовних вимог, відсутність доказів реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, суд вважає, що заява про забезпечення позову не підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.151-154 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ "Економкомфорт" про захист прав споживача та застосування наслідків недійсних (нікчемних) правочинів та стягнення коштів в сумі 11 012 грн. 00 коп. на виконання недійсних (нікчемних) правочинів - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_2