Номер провадження: 22-ц/813/569/19
Головуючий у першій інстанції Целух А.П.
Доповідач Гірняк Л. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.02.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів цивільної палати:

Головуючого- Гірняк Л.А.

Суддів- Сегеди С.М., Цюри Т.В.

За участю секретаря- Ющак А.Ю.

Осіб,що беруть участь у справі-

Представника відповідача- Дикун І.М.

розглянула у відкритому судовому засіданні м. Одеса апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 13.03.2018 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5

про визнання права власності, усунення перешкод в користуванні власністю, вселення

та за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6

про поділ спільного майна подружжя,-

ВСТАНОВИЛА:

ПРОЦЕДУРА:

У липні 2015 року позивач, уточнивши позовні вимоги, просив суд :

-визнати право власності на Ѕ частину АДРЕСА_1 загальною площею 70 кв.м.;

-усунути перешкоди в користування цією квартири та вселити його в частину АДРЕСА_1

Вимоги обґрунтовував тим, що 26 січня 1985 року між сторонами по справі укладено шлюб та перебуваючи у шлюбі 21 січня 2001року сторони придбали квартиру АДРЕСА_1, яку зареєструвана на дружину.

Посилаючись на вимоги ст.60, 70 СК України просив визнати за ним направо власності на Ѕ частину АДРЕСА_1 загальною площею 70 кв.м

Одночасно зазначає, що відповідачка перешкоджає йому в користуванні власності так як в кінці 2017 року змінила замки та він не може потрапити до своєї власності.

У березні 2018року ОСОБА_5 звернулась до суду з зустрічною позовною заявою в якій суд просила поділити спільне майно подружжя, а саме квартиру АДРЕСА_1.

Вимоги обґрунтовувала тим, що 26 січня 1985року між сторонами по справі укладено шлюб, зареєстрований відділом РАЦС м. Душанбе. 26 січня 2001року ОСОБА_5 Перебуваючи з ним у шлюбі, придбала квартиру АДРЕСА_1. Просила суд поділити спільно нажите майно подружжя та визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 загальною площею 70 кв.м., житловою площею 39,5 кв.м. та стягнути з відповідача судові витрати.

Рішенням Малиновським районним судом м. Одеси від 13 березня 2018 року позов ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про визнання права власності, усунення перешкод в користуванні власністю, вселення - задоволено.

Визнано за ОСОБА_6 право власності на 1/2 (одну другу) частину квартири АДРЕСА_1 загальною площею 70 кв.м.

Усунуто ОСОБА_6 перешкоди в користуванні квартирою АДРЕСА_1

Суд вселив ОСОБА_6 в квартиру АДРЕСА_1.

Зустрічний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про поділ спільного майна подружжя - задовольнив.

Поділив спільно нажите майно подружжя та визнав за ОСОБА_5 право власності на 1/2 (одну другу) частину квартири АДРЕСА_1 загальною площею 70 кв. м., житловою площею 39,5 кв.м.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 судовий збір в розмірі 704,80 грн.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду в частині задоволення позовних вимог про усунення перешкод в користуванні власністю та вселення скасувати, ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог в цій частині-відмовити.

Позивач ОСОБА_6 в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином.

Виходячи з вимог ст.372 ч.2 ЦПК України судова колегія вважає можливим розглянути справу за його відсутністю.

АРГУМЕНТИ(ДОВОДИ)СТОРІН:

Заявник в апеляційній скарзі посилається на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи ;висновки суду не відповідають обставинам справи; судом неправильно норми матеріального та процесуального права. Зокрема посилається на відсутність доказів підтвердження наявності перешкод позивачеві у здійсненні права власності так як сам ОСОБА_6 чинить їй перешкоди у користуванні спірною квартирою в зв'язку з чим вона зверталась до суду та з приводу спору було винесено рішення .

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надійшов.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ ПО СПРАВІ:

Судом встановлено та не заперечувалось сторонами, що сторони, ОСОБА_6 та ОСОБА_5, перебуваючи у зареєстрованому шлюбі ( зареєстрованому Відділом РАЦС м. Душанбе 26 січня 1985року) 26 січня 2001року придбали квартиру АДРЕСА_1. ( а.с.135)

Право власності ОСОБА_5 на квартиру зареєстроване 21 лютого 2001року. Загальна площа квартири 70 кв.м., житлова площа 39,5 кв.м.

Згідно довідки про склад сім'ї та реєстрацію №516 КП ЖКС "Хмельницький" за адресою АДРЕСА_1 зареєстровані та проживають ОСОБА_6 та ОСОБА_5 з 25 жовтня 2006 року.

14.11.2017 року постановою державного виконавця Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби міста Одеси ( ВП № 55147153). відкрито виконавче провадження щодо виконання виконавчого листа № 521/3438/17 виданого 13.09.2017 року про вселення

ОСОБА_5 в приміщення квартири АДРЕСА_1.

Згідно акту державного виконавця від 20.12.2017 року вбачається , що виконання рішення Малиновського районного суду м. Одеси про вселення ОСОБА_5 в приміщення квартири АДРЕСА_1 проводилось у відсутності ОСОБА_6 та в присутності органів поліції, понятих та відповідного фахівця, щодо заміни вхідних замків. Рішення суду виконано в повному обсязі.

12.03.2018 року постановою державного виконавця Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби міста Одеси про закінчення виконавчого провадження.

ОЦІНКА АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ:

За правилами ст.3 ч.3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів,чинних на час вчинення окремих процесуальнипх дій,розхгляду і вирішення справи.

За правилами ст. 367 ч.1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Усуваючи перешкоди у праві власності ОСОБА_6 шляхом його вселення в квартиру АДРЕСА_1 районний суд виходив з вимог ч.1 ст.391 ЦК України виходячи з того, що права обох з подружжя на спірну квартиру є рівними., а тому права ОСОБА_6 як власника частини спірної квартири є рівними та підлягають захисту судом.

Судова колегія погоджується з таким судженням районного суду з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з частиною першою, другою статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-якідії, які не суперечать закону.

За змістом частин першої та другої статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку,встановлених законом.

Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до статті 9 Житлового кодексу Української PCP ніхто не може бути обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 20.12.2017 року при виконанні виконавчого провадження щодо вселення ОСОБА_5 в спірну квартиру фахівцем були змінені замки вхідних дверей кв. АДРЕСА_1.

З врахуванням зазначеного, судова колегія вважає, що виходячи з того, що спірна квартира є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, придбана сторонами за договором купівлі-продажу під час перебування у шлюбі, ОСОБА_6 зареєстрований та постійно в ній проживає, а тому районний суд дійшов правомірного висновку про застосування до даних правовідносин ст.391 ЦК України та усунув перешкоди в праві користування та розпорядження позивачу спірною квартирою шляхом вселення.

Доводи щодо відсутності доказів підтвердження наявності перешкод позивачеві у здійсненні ним права власності спростовується актом державного виконавця від 20.12.2017 року щодо заміни вхідних замків при виконанні рішення Малиновського районного суду м. Одеси про вселення ОСОБА_5 в спірну квартиру.

Посилання на те, що сам позивач чинить перешкоди в праві власності заявника не є доречним аргументом щодо предмету спору, а тому судова колегія не приймає його до уваги.

Інші доводи не є доречними та важливими а тому не дають підстав для висновку про

неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. 367,368,374, 375 ,381,382,384,390 ЦПК України, судова колегія,- ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення, а рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 13.03.2018 року- без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та підлягає оскарженню безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст складено 14.02.2019 року

Голодуючий суддя - Л.А. Гірняк

Судді - С.М.Сегеда

Т.В.Цюра