ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/2339/19
Провадження № 2/210/1437/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"24" вересня 2019 р.
Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого-судді: Вікторович Н.Ю.,
за участі секретаря судового засідання: Реви К.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України, за правилами загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради, третя особа, - ОСОБА_2 про встановлення факту належності майна та визнання права власності на 3/5 частки квартири в порядку успадкування за заповітом, -
Позивач ОСОБА_1 звернулася 02 травня 2019 року до суду з вищезгаданим позовом, в якому просить встановити факт належності ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 3/5 частки квартири за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 79,46кв.м, житловою - 53,40кв.м; визнати за нею, позивачем, право власності на 3/5 частки квартири за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 79,46кв.м, житловою - 53,40кв.м в порядку успадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В обґрунтування позову посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її матір ОСОБА_3 , після смерті якої залишилося спадкове майно , що складається з частки квартири за адресою: АДРЕСА_1 . В установлений законом строк вона звернулася до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, проте постановою нотаріуса від 22.04.2019 року їй було відмовлено через розбіжності у розмірі частки, яка належала її матері за життя. Так, відповідно до свідоцтва про право власності на житло №Д1176 від 13.12.1996 року ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 отримано у приватну власність квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 79,46кв.м, житловою - 53,40кв.м. Співвласники ОСОБА_4 та ОСОБА_5 померли. Після смерті ОСОБА_5 її матір ОСОБА_3 отримала свідоцтво про право на спадщину на 1/5 частку квартири. Після смерті чоловіка ОСОБА_4 залишилося спадкове майно у вигляді 1/5 частки спірної квартири, право власності на яку визнано за нею рішенням Дзержинського районного суду від 04.12.2003 року, в якому помилково зазначено розмір частки «1/10» замість «1/5» та проведено державну реєстрацію права власності на визначену в рішенні суду частку спірної квартири. У теперішній час цивільна справа знищена, у зв`язку з чим їй відмовлено у виправленні описки в рішенні суду, наявність такої помилки позбавляє її права розпоряджатися своєю часткою спадкового майна, тому вона звернулася до суду з цим позовом.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 присутньою не була, скориставшись правом представництва відповідно до ст.58 ЦПК України.
Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_6 надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала , просила задовольнити.
Представник відповідача Виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради в судовому засіданні присутнім не був, про час та місце розгляду справи повідомлений, що підтверджується розпискою, правом надання відповіді на відзив не скористався.
Третя особа - ОСОБА_2 в судовому засіданні присутнім не був, про час та місце розгляду справи повідомлений, пояснення на позов не надав.
У відповідності до вимог ст.ст.280-281 ЦПК України, з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ в порядку загального позовного провадження, суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідач повідомлявся про перебування в провадженні суду даної справи. Однак у встановлений судом термін відзив на позовну заяву не подав, крім того, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши у сукупності надані суду докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
В силу ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (прізвище змінено з « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_3 » після укладення шлюбу з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ) /а.с.18, 19/.
ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 отримано у приватну спільну сумісну власність квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 79,46кв.м, житловою - 53,40кв.м., що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло №Д1176 від 13.12.1996 року, зареєстровано Криворізьким міським бюро технічної інвентаризації за №95ап -93-93 /а.с.11/.
ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 /а.с.9, 10/.
Після смерті ОСОБА_4 залишилося спадкове майно, серед якого 1/5 частка квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що встановлено рішенням Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу від 04.12.2003 року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_10 та ОСОБА_11 про розподіл спадкового майна, яким за позивачем, крім іншого, визнано право власності на 1/10 частку спірної квартири. За іншими особами право власності на зазначену квартиру не визнавалося. Рішення не оскаржено, набрало законної сили 04 січня 2004 року /а.с.12, 13/.
Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч.4 ст.82 ЦПК України).
На підставі зазначеного вище рішення суду в КП «КБТІ» за ОСОБА_3 зареєстровано право власності на 1/10 частку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що вбачається з витягу №2843619 від 17.02.2004 року /а.с.11/.
Позивач зазначає, що судом помилково визнано за її матір`ю ОСОБА_3 право власності на 1/10 частку спадкового майна, оскільки після смерті батька його частка у спірній квартирі складала 1/5, так як квартира була отримана у власність п`ятьма особами на підставі Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», тобто за своєю правовою природою набуття права власності не залежало від трудового внеску кожного співвласника, а відтак розподіл часток передбачає їх рівність, тобто кожному співвласнику належало б по 1/5 частці у разі виділу часток.
Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 06.06.2016 року у задоволенні заяви ОСОБА_3 про виправлення описки в судовому рішенні відмовлено, у зв`язку з тим, що цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_10 та ОСОБА_11 про розподіл спадкового майна - знищено у 2010 році /а.с.17/.
Проаналізувавши текст рішення Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу від 04.12.2003 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_10 та ОСОБА_11 про розподіл спадкового майна, матеріали якого знищено згідно з наказом №16-з по Дзержинському районному суду м. Кривого Рогу від 30.03.2010 році, суд приходить висновку, що посилання позивача на допущення описки у судовому рішенні заслуговують на увагу. Так, судом ухвалено рішення, яким розподілено все спадкове майно, що залишилося після смерті ОСОБА_4 між його дружиною ОСОБА_3 та дітьми від першого шлюбу ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . Описова частина рішення суду містить перелік спадкового майна, яке залишилося після смерті ОСОБА_4 , у тому числі 1/5 частка спірної квартири. Позов задоволено у повному обсязі, майно розподілено між усіма спадкоємцями, право власності на спірну квартиру за іншими особами , окрім ОСОБА_3 , не визнавалося, а відтак після смерті чоловіка ОСОБА_3 отримала у власність 1/5 частку спірної квартири.
Після смерті ОСОБА_5 її дочка ОСОБА_3 (матір позивача) отримала свідоцтво про право власності на спадщину за законом 05.08.2016 року на 1/5 частку спірної квартири /а.с.15, 16/.
Отже, частка квартири ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала їй за життя дорівнює 3/5 (1/5+1/5+1/5=3/5).
За вимогами ч.2 ст.315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Оскільки можливості виправити помилку у позасудовому порядку позивач позбавлена, обставини, викладені позивачем, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, тому суд вважає можливим встановити факт, що має юридичне значення.
Щодо визнання за позовачем права власності на спадкове майно суд виходить з наступного.
Згідно з ст.ст.1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (ч.ч.1,2 ст.1223 ЦК України).
Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
За життя ОСОБА_3 30.06.2015 року складено заповіт, яким заповіла ОСОБА_1 , у тому числі належну її квартиру за адресою: АДРЕСА_1 /а.с.46/.
Позивач в установлений законом строк звернулася до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті матері.
Проте, постановою державного нотаріуса Шостої криворізької нотаріальної контори Деркач Я.В. від 22.04.2019 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки заявниця заперечує щодо розміру частки квартири АДРЕСА_1 , яка належить її померлій матері /а.с.7/.
Таким чином, позивач позбавлена можливості реалізувати своє право на спадкування та здійснити реєстрацію права власності на спадкове майно.
Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.
Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки відповідачем не надано доказів, які б підтверджували незаконність вимог позивача або їх необґрунтованість.
Враховуючи зазначене та керуючись ст.ст.1216, 1217, 1223 ЦК України, ст.ст.4, 5, 13, 77, 121, 141, 265, 293, 294, 315, 354 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради, третя особа, - ОСОБА_2 про встановлення факту належності майна та визнання права власності на 3/5 частки квартири в порядку успадкування за заповітом - задовольнити.
Встановити факт належності ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , 3/5 частки квартири за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 79,46кв.м., житловою - 53,40кв.м.
Визнати за ОСОБА_1 , р.н.к.о.п.п. НОМЕР_2 право власності на 3/5 частки квартири за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 79,46кв.м., житловою - 53,40кв.м. в порядку успадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцяти денний строк з дня його проголошення через Дзержинський суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відомості про учасників справи згідно п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України:

- позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , адреса: АДРЕСА_1 ;

- відповідач: Виконавчий комітет Металургійної районної у місті ради, місцезнаходження: м. Кривий Ріг, пр. Миру, 42;

- третя особа - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , адреса: АДРЕСА_1 .

Суддя: Н. Ю. Вікторович