Справа № 2-1050/11
Провадження № 8/487/3/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.12.2019 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді Гаврасієнко В.О., за участю секретаря судового засідання Полінкевич К.Г., розглянувши у відкритому судовому засідання в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення порядку користування земельною ділянкою

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2008 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_3 про визначення порядку користування земельною ділянкою.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачу на праві спільної часткової власності належить 1/4 частка домоволодіння АДРЕСА_1 з господарськими, побутовими будівлями та спорудами на підставі договору купівлі-продажу від 19.03.1988 року. В свою чергу відповідачу належить 21/50 частка зазначеного домоволодіння з господарськими, побутовими будівлями та спорудами. Досягти домовленості про порядок користування земельною ділянкою, на якій розташована частина домоволодіння кожного, сторони в досудовому порядку не можуть, тому позивач змушена звертатися до суду з даним позовом.

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 24.06.2014 року задоволено позов ОСОБА_1 визначено порядок користування земельною ділянкою по першому варіанту судової будівельно-технічної експертизи від 17 березня 2014 року. Ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 06.10.2014 року дане рішення залишено без змін.

09.07.2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Заводського районного суду міста Миколаєва від 24.06.2014 року.

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 15.07.2015 року було задоволено заяву ОСОБА_3 про перегляд рішення суду від 24.06.2014 року у звязку з нововиявленими обставинами, рішення суду скасовано.

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 12.12.2018 року замінено відповідача по справі ОСОБА_3 належним відповідачем ОСОБА_2 .

До судового засідання представник позивача ОСОБА_4 не з`явилася, суду надала заяву про слухання справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити.

Відповідач до судового засідання не з`явився, надав до суду заяву, у якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги не визнав, просив в задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Так рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 24.06.2014 року встановлені наступні обставини.

Згідно нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 19 березня 1988 року за р.№2-729 ОСОБА_1 належить - 1/4 домоволодіння АДРЕСА_1 , а ОСОБА_2 - 3/4 вказаного домоволодіння на підставі нотаріально посвідченого договору дарування від 26 жовтня 2018 року за р.№927.

ОСОБА_1 з часткою 1/4 належить - жилий будинок літ. «А» з навісом літ «а» та господарські будівлі - літ.»Н» - гараж.

ОСОБА_2 з часткою 3/4 належить - житловий будинок «Б» та господарські споруди літ. «В» - гараж, літ. «Ж» - вбиральня, літ. «Г» літня кухня, літ. «Д» санвузол, літ. «У» - душ.

Відповідно до рішення Миколаївської міської ради від 6 січня 1970 року АДРЕСА_1 було виділено земельну ділянку площею 351 кв.м., в подальшому на підставі рішення виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 4 січня 1977 року №21 за вказаною адресою було виділено земельну ділянку площею 374 кв.м.

Оскільки питання про передачу вказаної земельної ділянки у власність співвласникам спірного будинку не вирішувалось, то вона перебуває у їх спільному користуванні відповідно до положень ст. ст. 92, 120, 126, 158 ЗК України, ст. 377 ЦК України.

Сторони перебувають між собою в неприязних стосунках, а тому не можуть дійти згоди щодо порядку користування земельною ділянкою.

У пунктах 21,22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» роз`яснено, що громадяни, яким жилий будинок, господарські будівлі та споруди і земельна ділянка належать на праві спільної сумісної власності, використовують і розпоряджаються земельною ділянкою спільно. Використання і розпорядження земельною ділянкою, що належить цих об`єктів і земельної ділянки пропорційно розміру часток у спільній власності на даний будинок.

Наступні зміни в розмірі часток у спільній власності на жилий будинок і господарські будівлі, що сталися у зв`язку з прибудовою, надбудовою або перебудовою, не тягнуть за собою змін установленого порядку використання та розпорядження земельною ділянкою.

У той же час, при вирішенні питання поділу вказаної земельної ділянки, необхідно вираховувати можливості нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, можливість проходу та заїзду з вулиці на подвір`я, тощо, а також вимоги санітарних правил і правил протипожежної безпеки. При цьому суд може залишити в спільному користуванні лише ділянки, роздільне користування якими встановити неможливо.

Якщо при вирішенні спору суд установить, що співвласники визначили порядок користування й розпорядження земельною ділянкою, для зміни якого немає підстав, він ухвалює рішення про встановлення саме такого порядку.

Судом встановлено, що ухвалами Заводського районного суду м. Миколаєва від 14.04.2016 року, від 27.10.2016 року, від 03.02.2017 року, від 22.02.2018 року по справі призначалась судова будівельно-технічна експертиза, але не проводилась через невиконання вимог експертів про надання додаткових матеріалів та не проведення передплати експертних робіт. Тому суд при вирішенні спору між сторонами приймає до уваги висновок експерта №125-022 від 17 березня 2014.

Також, експерт у висновку будівельно-технічної експертизи №125-022 від 17 березня 2014 року з урахуванням відповідної огорожі на спірній земельній ділянці, яка згідно до технічних паспортів існує ще з 1974 року визначила два варіанти користування земельною ділянкою.

За першим варіантом експертизи у відповідності сформованого порядку користування між співвласниками, у користуванні ОСОБА_1 знаходиться на 19,5 кв.м. більше від площі, що приходиться на її 1/4 частку, а у ОСОБА_3 відповідно на 19,5 кв.м. менше.

Між тим, на час придбання права власності на жилий будинок сторонами вказаний порядок користування земельною ділянкою вже існував, який було встановлено попередніми власниками і який є обов`язковим для наступних власників.

Другий варіант будівельно-технічної експертизи щодо порядку користування земельної ділянки у відповідності до ідеальних часток співвласників з урахуванням побажанням відповідача - ОСОБА_3 передбачає необхідність переносу внутрішньої поділяючої огорожі в лівий бік на відстані 1,53 м, довжиною - 15,86 м при цьому підлягає демонтажу права зовнішня стіна житлового будинку літ. «А» шириною - 0,93м, довжиною - 10,66м. При запропонованому варіанті вхід на частину земельної ділянки ОСОБА_1 буде виконуватися через прохід шириною 1,77м, що є порушенням вимог п. 7,5 ДБН В.3.2-2-2009 «Реконструкція та капітальний ремонт жилих будинків».

Хоча перший варіант передбачає зменшення земельної ділянки відповідача, але з урахуванням, конфігурації спірної земельної ділянки, можливості нормального користування будинком і здійснення догляду за ним сторонами, розташування господарських будівель, споруд, можливість проходу та заїзду з вулиці на подвір`я, саме за першим варіантом висновку експертизи суд першої інстанції обґрунтовано визначив порядок користування земельною ділянкою між сторонами, якій склався.

Згідно геодезичної зйомки, площа земельної ділянки складає 366 кв.м., в користуванні позивача перебуває земельна ділянка площею 111 кв.м., а у користуванні ОСОБА_3 земельна ділянка площею 255 кв.м., оскільки на спірній земельній ділянці знаходиться огорожа, що поділяє її між співвласниками.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи , та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на те, що необхідно визначити порядок користування земельною ділянкою, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 а по першому варіанту судової будівельно-технічної експертизи від 17 березня 2014 року.

Керуючись ст.ст. 81,263-265,310,313,314 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення порядку користування земельною ділянкою - задовольнити.

Визначити порядок користування земельною ділянкою, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 а по першому варіанту судової будівельно-технічної експертизи від 17 березня 2014 року.

Виділити в користування ОСОБА_1 земельну ділянку площею 111,0 кв. м, в тому числі в особистому користуванні - 22,6 кв.м, в особистому користуванні під будівлями - 88,4 кв.м.

Виділити в користування ОСОБА_2 земельну ділянку площею 225,0 кв. м, в тому числі в особистому користуванні під будівлями - 95,9 кв.м, в особистому користуванні - 159,1 кв.м..

Межа між земельними ділянками співвласників проходить наступним чином:

- від правої бокової межі по фасадній межі на відстані довжиною - 7,3м.

- поворот вліво до правого куту житлового будинку літ. «А» вздовж існуючого огородження довжиною - 15,86 м.

- поворот вліво до зовнішньої стінки житлового будинку літ. «А» довжиною - 1,53 м.

- далі по внутрішній відокремлюючий межі між житловими будинками літ. «А та Б», орієнтовані на ліву бокову межу домоволодіння довжиною - 5,77 м.

- поворот уверх вздовж лівої бокової межі до задньої торцевої межі довжиною - 12,67 м.

Графічно варіант порядку користування земельною ділянкою відображений в додатку № 1 до висновку комісійної судової будівельно-технічної експертизи №125-022 від 17 березня 2014 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду або через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , проживає: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , проживає: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

СУДДЯ: підпис В.О. Гаврасієнко

Копія вірна.

Суддя: В.О. Гаврасієнко