Справа № 444/62/19
Провадження № 2/444/611/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2019 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Ясиновський Р. Б.

секретар судового засідання Реміцька І.П.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Жовква Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Туринківської сільської ради Жовківського району Львівської області, третя особа: Жовківська державна нотаріальна контора про визнання права власності на частку спадкового бувшого колгоспного типу двору та частку члена двору в майні двору

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду про визнання права власності на частку майна бувшого колгоспного типу двору в порядку спадкування та частку члена двору, мотивуючи позовні вимоги тим, що їх батьки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проживали в ІНФОРМАЦІЯ_1 в будинку, який станом на 30.06.1990 року відносився до колгоспного типу двору. Відповідно до виписки з погосподарської книги Туринківської сільської ради станом на 30.06.1990 року в дворі значилися батьки та ОСОБА_2, лише на 15.04.1991 року в 1991 році в дворі вже значилася ОСОБА_1 та її чоловік ОСОБА_5 які не набули права на частку в дворі як члени двору оскільки відповідно діючого на той час законодавства не брали участі до цієї дати у веденні господарства двору. Всі члени двору які значилися в дворі станом на 30.06.1990 року мали рівне право на частку в майні двору. Право власності на майно двору було зареєстровано 18.05.1987 року на імя ОСОБА_6 їх дідуся, який доводився батьком померлої ОСОБА_3 та на той час був головою двору і помер 15.06.1988 року, що стверджено свідоцтвом про смерть 1-СГ № 494988 (акт. запис № 34) виданим Туринківською сільською радою. Після смерті ОСОБА_6 в колгоспному дворі спадщина не відкривалася, оскільки він не був останнім членом двору. Відповідно до техпаспорта, виготовленого Червоноградським МБТІ загальна площа будинку становить 76,0 кв.м, житлова 38.1 кв.м. допоміжна 37,9 кв.м з господарськими будівлями. 13.03.1996 року померла ОСОБА_3, що стверджено свідоцтвом про смерть 1-СГ № 139787 виданим Туринківською сільською радою. 07.04.1997 року помер ОСОБА_4, що стверджено свідоцтвом про смерть серії 1-СГ № 139788 виданим Туринківською сільською радою. Після смерті батьків про спадкування звернулася ОСОБА_1, яка відповідно до ст. 529 ЦК України є спадкоємцем за законом і Жовківською державною нотаріальною конторою після смерті ОСОБА_3 відкрито спадкову справу № 812/2008 і 15.07.2008 року їй видано вже свідоцтво про право на спадкування земельної частки (паю) площею 1,67 га та майнового паю. Після смерті батька ОСОБА_2 також відкрито спадкову справу № 819/2008 за заявою ОСОБА_1 і їй 15.07.2008 року видано також свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) площею 1,17 га та майновий пай який належав померлому батькові. ОСОБА_2 відмовився від спадкування. Щодо часток майна членів бувшого колгоспного типу двору то такі є рівними, однак не визначено частку кожного і нотаріальною конторою ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3, ОСОБА_4 та розяснено про судовий порядок визнання права власності на спадкове майно.

Позивачі в підготовче судове засідання не зявилися, хоча про дату, час та місце проведення такого були повідомлені належним чином, однак подали на адресу суду заяви, у яких просять справу розглядати у їх відсутності, позовні вимоги підтримують повністю, просять задоволити.

Представник відповідача в підготовче судове засідання не зявився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак від Туринківської сільської ради надійшло клопотання про розгляд справи без участі їх представника, не заперечують проти задоволення позову.

Представник третьої особи в підготовче судове засідання не зявився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, однак надіслав на адресу суду листа про розгляд справи у відсутності їх представника.

А тому суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без учасників, які не зявилися, зважаючи на подані ними заяви.

Оскільки всі учасники справи в судове засідання не зявилися, фіксування судового процесу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Ч. 3 ст. 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Так як відповідач не заперечує проти позовних вимог, фактично визнав їх, суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб визначений законом або договором.

Ч. 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Законом.

Дослідивши заявлені в матеріалах справи письмові докази, дослідивши та оцінивши письмові докази, якими обґрунтовувалися позовні вимоги, суд вважає, що позовні вимоги позивачів належить задоволити з наступних підстав.

З виписки із погосподарської книги Туринківської сільської ради вбачається, що господарство в с. Туринка по вул. Руда 34 Жовківського району відносилося до колгоспного типу двору головою якого станом на 30.06.1990 року, була ОСОБА_3, членами двору ОСОБА_4. Станом на 15.04.1991 року в дворі зазначено позивачку та її чоловіка.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України №15 від 25.05. 1998 року, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили права на частку в майні. Такими, що втратили це право вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (у цей строк не включається час перебування на дійсній строковій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба). Частки членів двору були рівними, кожен мав право на 1/3 частки. Позивачка станом на 30.06.1990 року не значилася в дворі.

З довідки Червоноградського МБТІ вбачається, що право власності на майно двору зареєстровано 18.05.1987 року на імя ОСОБА_6 як голови двору, який помер 15.06.1988 року, що стверджено свідоцтвом про смерть 1-СГ № 494988 (акт. запис № 34) виданим Туринківською сільською радою.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України № 15 від 25.05.1998 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності «згідно зі ст. 4 Постанови Верховної Ради України «Про введення в дію Закону України «Про власність» загальні правила спадкування щодо частки члена двору колгоспного типу в майні двору застосовується з 01.01.1990 року. При спадкування після смерті останнього члена двору, що мала місце до цієї дати. Частка в майні, належна особі, яка вибула з членів двору, але не втратила на неї права на час смерті останнього члена двору, не входить до спадкового майна.

Судом встановлено, що голова двору ОСОБА_6 помер 15.06.1988 року, тобто до 01.01.1990 року і станом на цю дату не був членом двору, спадщина на його частку в дворі не відкривається. Станом на 30.06.1990 року в дворі значилася ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2 то вони мають право на рівні частки в майні двору, однак право власності на їх частки зареєстровано лише в погосподарській книзі Туринківської сільської ради.

З витягу із спадкового реєстру вбачається, що після смерті ОСОБА_3 звернулася дочка ОСОБА_1 і Жовківською державною нотаріальною конторою відкрито спадкову справу № 812/2008.

З свідоцтва про право на спадщину вбачається, що ОСОБА_1 після смерті матері ОСОБА_3 15.07.2008 року видано свідоцтво про право на спадщину земельної частки (паю) площею 1.67 га та майнового паю.

З свідоцтва про право на спадщину (спадкова справа № 819/2008) вбачається, що Жовківською державною нотаріальною конторою 15.07.2008 року видано свідоцтво про право на спадщину після смерті батька ОСОБА_7, ОСОБА_2 від спадкування відмовився.

З технічного паспорта вбачається, що загальна площа будинку становить 76,0 кв.м. житлова 38,1 кв.м. допоміжна 37,9 кв.м. з господарськими будівлями.

Про те, що відповідно до ст. 1261 ЦК України, ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги за законом підтверджується свідоцтвом про її народження. Дошлюбне прізвище нею змінено в звязку з одруженням, що стверджено свідоцтвом про шлюб.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України позивачка є такою, що прийняла спадщину після смерті батьків оскільки проживала з ними на день їх смерті.

Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права.

Відповідно до ст. ст. 12161218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи чи оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред»явити позов про визнання його права власності.

З врахуванням того, що відповідач не заперечує проти задоволення позовних вимог, а також з врахуванням встановленого під час розгляду справи, суд приходить до висновку, що право позивача підлягає захисту в судому порядку. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний звязок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог позивачів.

Керуючись ст. ст. 23, 141, 200, 247, 258-259, 264-265, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 ІПН НОМЕР_1 право власності на 2/3 частки житлового будинку в с. Туринка по вул. Руда 34 Жовківського району Львівської області, загальна площа якого становить 76,0 кв.м. житлова 38,1 кв.м., допоміжна 37,9 кв.м. з такою ж частиною господарських будівель в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Визнати за ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 ІПН НОМЕР_2 право власності на 1/3 частку майна члена бувшого колгоспного типу двору в с. Туринка по вул. Руда 34 Жовківського району Львівської області, загальна площа якого становить 76,0 кв.м. житлова 38,1 кв.м., допоміжна 37,9 кв.м. з такою ж частиною господарських будівель.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга з врахуванням п. 15.5 розділу ХIII "Перехідні положення" ЦПК України, тобто до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, подається до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Текст повного рішення виготовлено 14.02.2019 р.

Суддя: Ясиновський Р. Б.