КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
№ 22-ц/824/3121/2019
У Х В А Л А

13 лютого 2019 року місто Київ

справа № 756/13842/18

Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Борисової О.В., перевіривши виконання вимог ст.356 ЦПК України за апеляційною скаргою заявника ОСОБА_2 на ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 26 жовтня 2018 року про відмову у видачі судового наказу, постановлену під головуванням судді Жука М.В., у справі за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення з Державного підприємства «Санаторій-профілакторій «Славутич» Концерну «Алкон» НАН України нарахованої, але невиплаченої заробітної плати,-

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 26 жовтня 2018 року відмовлено у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_2

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції заявник ОСОБА_2 26 грудня 2018 року подав апеляційну скаргу.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 11 січня 2019 року апеляційну скаргу заявника ОСОБА_2 на ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 26 жовтня 2018 року було залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків вказаної апеляційної скарги протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали, а саме для зазначення інших поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали Оболонського районного суду міста Києва від 26 жовтня 2018 року за період з 03 грудня 2018 року по 26 грудня 2018 року та докази про це.

21 січня 2019 року заявник ОСОБА_2 отримав ухвалу Київського апеляційного суду від 11 січня 2019 року, про що свідчить зворотнє повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.22).

Проте, апелянтом вимоги встановлені ухвалою Київського апеляційного суду від 11 січня 2019 року не виконані, зокрема не зазначено інших поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали Оболонського районного суду міста Києва від 26 жовтня 2018 року за період з 03 грудня 2018 року по 26 грудня 2018 року.

У рішенні Європейського Суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» зазначено, що право на справедливий розгляд судом, яке гарантовано пунктом 1 статті 6 Конвенції, має розумітися у світлі Преамбули Конвенції, у відповідній частині якої зазначено, що верховенство права є спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна із сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов'язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Можливість продовження строків передбачена, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Поновлення строку зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, може порушити принцип юридичної визначеності.

Крім того, як наголошує у своїх рішенням Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в процесі судового розгляду, зобов'язана добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Як вбачається з матеріалів справи, за весь період перебування справи в суді апеляційної інстанції, з моменту надходження справи до Київського апеляційного суду, а саме з 08 січня 2019 року заявник ОСОБА_2 жодним чином не поцікавився станом апеляційного провадження за цією апеляційною скаргою, свої процесуальні обов'язки апелянт належно не реалізовував, вимог ухвали Київського апеляційного суду від 11 січня 2019 року не виконав.

При цьому, слід зазначити, що дані про хід апеляційного провадження є доступними для заявника як при безпосередньому зверненні до суду так і через мережу інтернет. Але жодних дій направлених на розгляд справи в установленому законом порядку ним не вчинено. Наведене свідчить про недобросовісність здійснення особою, що подала апеляційну скаргу своїх процесуальних прав. Такі дії порушують права інших учасників розгляду щодо можливості вирішення спору.

Пунктом 4 ч.1 ст.358 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження якщо скаржником у строк , визначений судом, не подано заяву про поновлення строку або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Зважаючи на практику Європейського суду з прав людини, застосування положень ст.357 ЦПК України до апеляційної скарги не є порушенням права особи на доступ до правосуддя.

За таких обставин у відкритті апеляційного провадження необхідно відмовити.

Керуючись ст.358 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження в справі за апеляційною скаргою заявника ОСОБА_2 на ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 26 жовтня 2018 року про відмову у видачі судового наказу у справі за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення з Державного підприємства «Санаторій-профілакторій «Славутич» Концерну «Алкон» НАН України нарахованої, але невиплаченої заробітної плати.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя: Борисова О.В.