ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2019 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Соловей Г.В.,

з участю секретаря Момот Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Фастів Київської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа - Фастівський міськрайонний відділ ДРАЦС ГТУЮ у Київській області про встановлення факту смерті, -

ВСТАНОВИВ:

12.02.2019 року заявник ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_4 на території м. Донецьк померла її тітка. Єдиними документами, що підтверджують факт смерті на території непідконтрольній державній владі є свідоцтво про смерть та довідка про причину смерті, яківидані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Отримати документи, що підтверджують факт смерті за зразками законодавства України. здійснити реєстрацію факту смерті та отримати відповідне свідоцтво про смерть не є можливим, а тому з метою захисту своїх прав вона змушена звернутися до суду.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 12.02.2019 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду.

В судове засідання заявник не зявилася, надала заяву в якій заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити, справу розглянути в її відсутність.

В судове засідання представник заінтересованої особи не з'явився, повідомлявся про час і місце розгляду вчасно та належним чином, причини неявки суду не відомі.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

У відповідності до ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

Матеріалами справи встановлено, що відповідно до заповіту посвідченого 20.05.1998 року державним нотаріусом Девятої донецької державної нотаріальної контори Юрченко І.В., ОСОБА_3, що мешкає в АДРЕСА_1 заповіла належну їй квартиру ОСОБА_4.

Як вбачається з довідки виданої Відділом РАЦС Пролетарського районного управління юстиції м. Донецьк від 21.11.2006 року № 1786/07-88 заявник 15.04.1978 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_5 та змінила прізвище з «ОСОБА_1» на «ОСОБА_1».

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 виданого 29.01.2019 року Калинським відділом записів актів цивільного стану м. Донецька Державної реєстраційної палати Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_4, про що зроблено відповідний актовий запис про смерть № 117.

Відповідно до довідки про причину смерті № 515 від 29.01.2019 року виданого відділом судово-медичних експертиз республіканського бюро судово-медичної експертизи Міністерства охорони здоров'я ДНР, ОСОБА_3, померла ІНФОРМАЦІЯ_4. Причина смерті - «набряк легенів, атеросклеторична хвороба серця».

При зверненні ОСОБА_1 до Фастівського міськрайонного відділу ДРАЦС ГТУЮ у Київській області для державної реєстрації смерті ОСОБА_3 отримала відмову у проведенні такої, у зв'язку з тим, що заявником для підтвердження факту смерті пред'явлено документи. видані на території. де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Перевіряючи доводи заявника судом встановлено, заявник мала намір встановити факт смерті ОСОБА_3, оскільки це має юридичне значення, а саме для отримання належного свідоцтва про смерть, та настання наслідків, відповідно до законодавства України.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Територія м.Донецьк увійшла до переліку населених пунктів, яким надано статус тимчасово окупованих територій на підставі Постанови Верховної Ради України № 254 від 17.03.2015 року «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської області тимчасово окупованими територіями».

Згідно з ч. 1,2 ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території.

Частиною 1 ст. 17 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

На сьогоднішній час свідоцтво про смерть видане органом, який діє поза межами Конституції та законодавства України та не визнається на території України, а також лікарське свідоцтво про смерть видане медичними закладами тимчасово окупованої території не є підставою для реєстрації смерті на території України.

Згідно зі ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа, встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або оголошення її померлою.

Розділом 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затвердженими наказом Міністерства юстиції України № 52/5 від 18.10.2000 року, із змінами, передбачено, що підставою для державної реєстрації смерті є зокрема: лікарське свідоцтво про смерть (форма № 1 Об/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за № 1150/13024, фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства юстиції України наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 рокуза № 1150/13024.

Вказані документи (лікарське свідоцтво про смерть та фельдшерська довідка про смерть) у випадку, якщо смерть настала на території України, подаються за формою, що затверджена Міністерством охорони здоров'я України.

Встановлення факту смерті тітки має для заявника юридичне значення, оскільки необхідне для реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану України факту її смерті та видачі свідоцтва про смерть.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_6 про встановлення факту смерті є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 4 ст. 317 ЦПК України рішення у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Керуючись ст. 4,7,10,12,76-77,258,259,263,265,319 ЦПК України, на підставі Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території», Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», суд

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, прож.: АДРЕСА_3, заінтересована особа - Фастівський міськрайонний відділ ДРАЦС ГТУЮ у Київській області, місцезнаходження: Київська область, м. Фастів, вул. Шевченка, 2 про встановлення факту смерті задовільнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 в м.Донецьк Калинського району та проживала на день смерті за адресою: АДРЕСА_2.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі через суд першої інстанції апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Головуючий суддя Г.В.Соловей