АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/287/19Головуючий у 1-й інстанції Прилуцький В.О. Доповідач в апеляційній інстанції Фетісова Т.Л.
Категорія: на ухвалу
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2019 року м. Черкаси

Апеляційний суд Черкаської області в складі колегії суддів цивільної палати:

суддя-доповідач Фетісова Т.Л.

судді Гончар Н.І., Пономаренко В.В.

секретар Попова М.В.

учасники справи:

виконавець - головний державний виконавець Смілянського МВ ДВС ГТУ юстиції

у Черкаській області Пиндик Сергій Володимирович,

боржник (скаржник) - ОСОБА_4,

стягувач - ОСОБА_5,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 16.11.2018 (суддя в суді першої інстанції Прилуцький В.О.) про залишення скарги без розгляду у цивільній справі за скаргою ОСОБА_4 на постанову головного державного виконавця Смілянського МВ ДВС ГТУ юстиції у Черкаській області Пиндика Сергія Володимировича про накладення штрафу від 26.09.2018, стягувач - ОСОБА_5, :

в с т а н о в и в :

15.11.2018 ОСОБА_4 звернувся до суду зі скаргою, якою просив скасувати постанову головного державного виконавця Смілянського МВ ДВС ГТУЮ у Черкаській області Пиндика С.В. про накладення штрафу.

В обґрунтування скарги зазначив, що на виконанні у цьому відділі ДВС перебуває виконавчий лист №2-763, виданий Смілянським міськрайонним судом, про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 аліментів на утримання дочки ОСОБА_7. 26.09.2018 Головним державним виконавцем Смілянського МУЮ ГТУЮ у Черкаській області Пиндик С.В. винесено постанову про накладення на нього штрафу у розмірі 50% суми заборгованості зі сплати аліментів, а саме 20640,76 грн. Оскільки скаржник після накладення штрафу сплатив добровільно 21000,00 грн. заборгованості по аліментах то вважає, що оскаржена постанова державного виконавця є незаконною, а розрахунок заборгованості, на підставі якого вона винесена, таким, що не відповідає дійсності.

Оскаржену постанову ДВС мати скаржника отримала 30.10.2018.

Оскарженою ухвалою суду першої інстанції зазначену скаргу залишено без розгляду, так як скаржник подав її з пропуском процесуальних строків без поважних причин.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду першої інстанції, скаржник подав через відділення поштового зв'язку 11.01.2019 апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на її незаконність, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та скасувати оскаржену постанову державного виконавця. Вказує, що пропуск на звернення зі скаргою до суду першої інстанції він пропустив у зв'язку з хворобою, що підтверджено медичною довідкою без номеру та дати про захворювання скаржника на ГРВІ та хронічний бронхіт з 08.11 по 14.11.2018. Також наводить доводи в обґрунтування своїх тверджень про незаконність оскарженої постанови ДВС.

У відзиві на апеляційну скаргу Смілянський МВ ДВС ГТУЮ у Черкаській області просив суд відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, вважаючи її законною та належним чином обґрунтованою.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Предметом апеляційного перегляду в цій справі є висновки суду першої інстанції стосовно відсутності поважності причин пропуску скаржником строків на оскарження постанови ДВС.

Так оскаржену постанову ДВС матір'ю скаржника одержано 30.10.2018, а скаргу до суду подано 15.11.2018, тобто з пропуском визначеного ч.1 ст.449 ЦПК України десятиденного строку.

При цьому апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції при винесенні оскаржуваної ухвали правильно виходив з того, що саме з часу отримання скаржником постанови ДВС він мав усі можливості бути обізнаним про її зміст та саме з цього моменту слід рахувати початок перебігу строку на її оскарження у судовому порядку, що вбачається зі змісту ч.1 ст.449 ЦПК України про те, що початок перебігу строку на подання скарги визначено днем, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Далі, у відповідності зі ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим кодексом. Частиною 1 статті 127 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Отже для того, щоб поновити строк на вчинення певної дії через його пропуск заявнику слід довести суду доказами, що причини пропуску є поважними.

У своїй скарзі, поданій у суд першої інстанції, заявник вказав, що він пропустив строки звернення до суду у зв'язку з хворобою. При цьому надав довідку про хворобу до суду 16.11.2018 року, тобто в той же день, коли була винесена оскаржувана ухвала. Однак суд першої інстанції вказану медичну довідку скаржника не дослідив та не надав їй свою оцінку.

Таким чином висновки суду першої інстанції в цій справі про те, що заявник не довів поважність пропуску строків на звернення зі скаргою на постанову ДВС, апеляційний суд вважає передчасними .

Апеляційний суд виходить з того, що право доступу до суду не може бути обмежено таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження не будуть сумісними з п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо вони не мають легітимну мету та не є пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

При цьому, слід врахувати, що у розумінні частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод право кожного на судовий розгляд справи означає право кожної особи на звернення до суду та право на те, що її справа буде розглянута і вирішена судом. Водночас, особі, яка звернулася до суду за захистом свого права, повинна бути забезпечена можливість реалізувати вказані вище права без будь-яких перепон чи ускладнень. Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист визначає зміст права на доступ до суду - Perez deRada Cavanilles проти Іспанії, № 2809095, рішення від 28.10.1998.

При цьому апеляційний суд вважає, що доводи скаржника в обґрунтування незаконності оскарженої постанови ДВС у даному випадку не стосуються предмету апеляційного розгляду, адже апеляційний суд перевіряє лише правильність висновків суду першої інстанції про пропуск скаржником строків на звернення до суду, а не обґрунтованість його вимог.

Відповідно до положень п.4 ст.379 ЦПК України підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Отже ухвалу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 16.11.2018 року про залишення скарги без розгляду у цій справі слід скасувати у зв'язку з порушенням норм процесуального права, а матеріали справи направити до суду першої інстанції для продовження розгляду .

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 442 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу - задоволити частково.

Ухвалу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 16.11.2018 про залишення скарги без розгляду у цивільній справі за скаргою ОСОБА_4 на постанову головного державного виконавця Смілянського МВ ДВС ГТУ юстиції у Черкаській області Пиндика Сергія Володимировича про накладення штрафу від 26.09.2018, стягувач - ОСОБА_5, - скасувати та направити матеріали справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Стягнути з Смілянського МВ ДВС ГТУ юстиції у Черкаській області на користь ОСОБА_4 192,10 грн. понесених ним судових витрат по справі у вигляді сплати судового збору при подачі апеляційної скарги.

Постанова апеляційного суду набирає чинності з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення в порядку та за умов, визначених цивільним процесуальним законодавством.

Повну постанову складено 20.02.2019 року.

Суддя-доповідач

Судді