Справа № 199/4020/16-ц
(2/199/185/19)
РІШЕННЯ

Іменем України

06.12.2019 року Амур-Нижньодніпровськийрайонний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючогосудді Якименко Л.Г.

за участю секретаря Гасанової М.Ю.

представника позивача ОСОБА_1 , представників відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпрі цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «АЛЬФА БАНК» до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

Акціонерне товариство «АЛЬФА БАНК», який є правонаступником ПАТ «Укрсоцбанк», звернувся до суду із позовом до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обгрунтування пзовних вимог посилався на те, що 25.06.2008 року між Акціонерно - комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», в особі начальника Єкатеринославського відділення Дніпропетровської обласної філії АКБ «Укрсоцбанк» Степанової Олени Леонідівни, та ОСОБА_4 був укладений договір кредиту №990/03-48.

Згідно з п. 1.1. Договору відповідачці було надано на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 23 532 долари США 00 центів, зі сплатою 13,50% річних, із кінцевим терміном погашення заборгованості за Кредитом до 24 червня 2015 року на умовах, визначених цим

Договором.

Відповідно п.1.2. Договору, кредит надається на наступні цілі: на придбання автомобіля марки Nissan TIIDA, 2008 року випуску, синього кольору, згідно з договором купівлі-продажу №1913/к-п від 09.06.2008 року, укладений з ПТПП «Сінгл».

В якості забезпечення данного договору між АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_5 25.06.2008 року був укладений договір поруки №15, згідно з умовами якого ОСОБА_5 зобов`язується солідарно відповідати за виконання ОСОБА_4 умов щодо сплати суми кредиту, відсотків за користування кредитом, комісії та можливих штрафних санкцій, у розмірі та у випадках, передбачених договором про надання кредиту №990/03-48 від 25 червня 2008 року.

Зобов`язання позивача, визначені у договорі кредиту №990/03-48 від 25 червня 2008 року, були виконані належним чином та у повному обсязі, що підтверджується заявою на видачу готівки №І від 25 червня 2008 року.

Станом на 10 грудня 2015 року загальний розмір заборгованості ОСОБА_4 за кредитом складає 26887 дол.США 41 центів, що в еквіваленті станом на 10.12.2015 року становить 615585 грн. 02 коп., із них: 13725,38 дол.США (314241,45 грн.) сума заборгованості за кредитом; 5530,99 дол.США (126631,56 грн.) сума заборгованості за відсотками; 6681,74 дол.США (152977,99 грн.) сума пені за несвоєчасне повернення кредиту; 949,29 дол.США (21734,02 грн.) сума пені за повернення відсотків.

Оскільки відповідачка умови кредитного договору не виконує, від сплати заборгованості ухиляється, позивач звернувся до суду із даним позовом та просив суд стягнути солідарно зі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 26887,41 дол. США, що в еквіваленті станом на 10.12.2015 року становить 615585 грн.02 коп., а також судовий збір у розмірі 9173,78 грн..

ОСОБА_5 надав до суду заперечення на позовну заяву, у яких зазначив, що відповідно до ст.ст. 11, 18 18 Закону України «Про захист споживачів», умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних обов`язків на шкоду споживача.

Зазначений дисбаланс було внесено банком до умов нікчемного договору при його укладанні, втім під час його виконання, починаючи з липня 2008 року через девальвацію гривні та підвищення у декілька курсу долара, починаючи з курсу 5,9 грн. за один долар у 2008 року визначенням його курсу станом на 10.12.2015 року в сумі 26,72 грн. за долар, витрати за вказаним кредитом зросли до непомірних розмірів.

Відповідач зазначив, що протягом дії нікчемного договору вони виконували свої зобов`язання належним чином та сплатили банку загальну суму у розмірі 162 179 гривень, замість 114 111,97 гривень, які банк перерахував на користь автосалону, в якому був придбаний автомобіль.

Таким чином, банком без достатніх правових підстав отримано кошти у розмірі 162 179,49 грн. - 114 111,97 грн. = 48 067,5 грн., оскільки кредит у доларах США не надавався, та сума коштів складала 114 111,97 грн., а не 23 532,00 дол.США.

Згідно з пунктом 2.1 нікчемного договору кредиту 990/03-48 від 25.06.2008 року надання кредиту здійснюється шляхом видачі позичальнику готівкових коштів в іноземній валюті (доларах США) із позичкового рахунку № НОМЕР_1 шляхом конвертації через касу банку для подальшого перерахування Позичальником на цілі, визначенні у п.1.2 договору. Відповідачка ОСОБА_4 дійсно подала 25 червня 2008 року заяву на видачу готівки в іноземній валюті (доларах США) на суму у розмірі 23 532 дол.США, що становило еквівалент 114 123,14 грн.. Банк такої готівки у доларах США із позичкового рахунку фактично відповідачу не надавав, про що свідчить відсутність документів про отримання готівки з боку ОСОБА_4 .. Вона ніколи не розписувалась ні в яких банківських документах про отримання доларів США у готівковій формі від банку, ані в розмірі 23 532.00 США, ні в інших більших чи менших розмірах.

Згідно з п. 3.4.1 договору 1913 к-н від 09 червня 2008 року, право власності покупця ОСОБА_4 на автомобіль переходить після 100 відсоткової сплати за авто та оформлення довідки-рахунку. Автосалон, отримавши у повному обсязі кошти, передав у власність авто покупцеві та надав документи для оформлення автомобіля. На підтвердження правомірності придбання автомобіля ВРЕР-1 ДАІ в Дніпропетровській області видало Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу АНС233587 від 19.06.2008 року на ОСОБА_4 . Тому незрозуміло, як можна укласти договір на надання кредиту 25.06.2008 року, якщо фактично власником авто ОСОБА_4 ще 19.06.08 року, тобто за сім днів до підписання валютного кредитну, валюту по якому відповідач у доларах США ніколи не отримувала. Посилаючись на вказані обставини, відповідачка ОСОБА_4 просила відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

У поясненнях на заперечення відповідача представник позивача зазначив, що Закон України «Про захист прав споживачів» до спорів, які виникають з кредитних правовідносин, можливе в тому разі, якщо предметом і підставою є питання надання інформації споживачеві про умови отримання кредиту, типи відсоткової ставки, валютні ризики, процедура виконання договору тощо, які передують укладенню договору. Після укладення договору між сторонами виникають кредитні відносини, тому до спорів щодо виконання цього договору цей Закон не може застосовуватися, а застосуванню підлягає спеціальне законодавство в системі кредитування. У справі відсутні будь-які фактичні дані про те, що відповідач не отримав кошти за кредитним договором, та відповідно до ст. 60 ЦПК України не надав суду доказів на підтвердження цього.

Відповідач також приступив до виконання кредитного договору та на протязі деякого часу сплачував заборгованість по кредитному договору. Фактично, якщо сторони приступили до виконання умов договору, договір не можна визнати неукладеним або вважати не укладеним. Тобто факт отримання кредиту підтверджується фактичним виконанням умов кредитного договору щодо повернення коштів.

Відповідачі також надали заяву про застосування строків позовної давності у якій зазначили, що Постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 10.05.2018 року по справі №199/1657/17-ц Договір поруки №15, укладений 25.06.2008 року між АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк», ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , визнаний припиненим, тому відсутні підстави про стягнення заборгованості солідарно з відповідачів. Із розрахунків, які надані банком, вбачається, що останній платіж був здійснений 12.12.2012 року. Банк не надав доказів про направлення протягом грудня 2012 та січня 2013 року вимоги відповідачам. Таким чином, банк звернувся до суду із позовом до відповідачів лише 07.06.2016 року, тобто поза межами позовної давності. В матеріалах справи містяться заперечення ОСОБА_5 у яких він зазначає, що ОСОБА_4 15 серпня 2013 року було сплачено 1966,28 грн. начебто у рахунок заборгованості за даним кредитним договором, однак ОСОБА_5 помилково надав дану квитанцію, оскільки вона не підтверджує виконання ним та ОСОБА_4 умов Договору кредиту та не підтверджує сплату кредиту, оскільки у ній призначення платежу вказано внесення готівки на рахунку фізичних осіб та вказаний інший номер рахунку ніж той, що зазначений у Договорі кредиту.

У судовому засідання 05.12.2019 року представник позивача ОСОБА_1 . позов підтримав, просив його задовольнити та зазначив, що строк позовної давності банком не пропущений. До матеріалів справи долучені відповідні довідки, які підтверджують, що усі кошти, які були сплачені ОСОБА_4 у рахунок заборгованості за кредитним договором зараховані.

Останній платіж ОСОБА_4 було внесено 15 серпня 2013 року, що підтверджується розрахунком заборгованості та визнавалося самими відповідачами, і має відображення у їх запереченнях на позов, тому строк звернення позивача до суду не пропущений.

Представник відповідача ОСОБА_5 - ОСОБА_3 у судовому засіданні проти позову заперечувала, просила застосувати строки позовної давності та відмовити у задоволенні позову, оскільки останній платіж був здійснений 12.12.2012 року, а інші перерахування були переведені на особистий поточний рахунок ОСОБА_4 .. У своїх поясненнях ОСОБА_5 помилково вказав, що 15.08.2013 року кошти були сплачені у рахунок погашення кредиту, оскільки не знав, що у його дружини був інший особистий рахунок у банку.

Представник відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_2 також проти позову заперечувала та наполягала на застосуванні строків позовної давності.

Вислухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову за наступних підстав.

Судом встановлено, що 25.06.2008 року між Акціонерно - комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», в особі начальника Єкатеринославського відділення Дніпропетровської обласної філії АКБ «Укрсоцбанк» Степанової Олени Леонідівни, та ОСОБА_4 був укладений договір кредиту №990/03-48 (т.1, а.с.5-7).

Згідно з п. 1.1. Договору, відповідачу було надано на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 23 532 долари США 00 центів, зі сплатою 13,50% річних, з кінцевим терміном погашення заборгованості за Кредитом до 24 червня 2015 року на умовах, визначених цим

Договором. Відповідно до п.1.2. Договору, кредит надається на наступні цілі: на придбання автомобіля марки Nissan TIIDA, 2008 року випуску, синього кольору, згідно з договором купівлі-продажу №1913/к-п від 09.06.2008 року, укладеного з ПТПП «Сінгл».

В якості забезпечення данного договору між АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_5 26.05.2008 року був укладений договір поруки №15, згідно з умовами якого ОСОБА_5 зобов`язується солідарно відповідати за виконання ОСОБА_4 умов щодо сплати суми кредиту, відсотків за користування кредитом, комісії та можливих штрафних санкцій, у розмірі та у випадках, передбачених договором про надання кредиту №990/03-48 від 25 червня 2008 року (т.1, а.с.10-11).

Зобов`язання позивача, визначені у договорі кредиту №990/03-48 від 25 червня 2008 року, були виконані належним чином та в повному обсязі, що підтверджується заявою на видачу готівки №І від 25 червня 2008 року (т.1. а.с.13).

На виконання умов даного кредитного договору відповідачкою ОСОБА_4 було здійснено наступні платежі:

14.07.2008 року 282,35 дол. США заборгованості за кредитом та 282,35 дол. США відсотків по кредиту (т.1, а.с.40);

06.08.2008 року 277,65 дол. США заборгованості за кредитом та 298,24 дол. США відсотків по кредиту (т.1, а.с.41);

15.09.2008 року 299,56 дол. США заборгованості за кредитом та 250,44 дол. США відсотків по кредиту (т.1, ас.42);

15.10.2008 року 260,44 дол. США заборгованості за кредитом та 273,98 дол. США відсотків по кредиту (т.1 , а.с.43);

14.11.2008 року 280,00 дол. США заборгованості за кредитом та 262 дол. США відсотків по кредиту (т.1, а.с.44);

12.12.2008 року 286,15 дол. США заборгованості за кредитом та 233,85 дол. США відсотків по кредиту (т.1, а.с.45);

15.01.2009 року 273,9 дол. США заборгованості за кредитом та 280,03 дол. США відсотків по кредиту (т.1, а.с.46);

16.02.2009 року - 3,97 дол. США заборгованості за кредитом та 236,03 відсотків по кредиту (т1, а.с.47);

18.02.2009 року 0,09 дол. США заборгованості за кредитом та 275,91 відсотків по кредиту (т.1, а.с.48);

13.03.2009 року - 4000 грн.(т.1, а.с.49);

15.04.2009 року 280,00 дол. США заборгованості за кредитом та 253,92 дол. США відсотків по кредиту (т.1, а.с.50);

15.05.2009 року - 280,07 дол. США заборгованості за кредитом та 234,81 дол. США відсотків по кредиту (т.1, ас.51);

15.06.2009 року 280,19 дол. США заборгованості за кредитом та 223,99 відсотків по кредиту(т.1, а.с.52);

12.10.2009 року 200 грн.(т.1, а.с.53);

14.12.2009 року 200 грн.(т.1, а.с.54);

14.01.2010 року 200 грн.(т.1, а.с.55);

16.06.2011 року 10 000 дол. США (т.1, а.с.56);

12.12.2012 року - 4904,00 дол. США (т.1, а.с.57);

15.08.2013 року 246,00 дол. США (т.1, а.с.58).

Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого представником позивача, загальна сума заборгованості у зв`язку з невиконанням умов кредитного договору складає 527 177,80 грн., що в еквіваленті становить 24 490,60 доларів США, яка складається із: заборгованості за основною сумою боргу 295 448 гривень 69 копійок, що в еквіваленті становить 13 725,38 доларів США,; заборгованості за відсотками - 100 329 гривень 23 копійки, що в еквіваленті становить 4 660,90 доларів США; пені за несвоєчасне повернення кредиту 99 600 гривень 58 копійок та пені за несвоєчасне повернення відсотків 31 799 гривень 30 копійок.

10.09.2019 року Загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» та єдиним акціонером АТ «Укрсоцбанк» затверджено рішення про реорганізацію АТ «Укрсоцбанк» шляхом приєднання до АТ «Альфа-Банк». Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 05.11.2019 року по даній справі залучений правонаступник АТ «Укрсоцбанк» - АТ «Альфа-Банк».

Згідно з ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямованих на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За ст.627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст.6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

За правилами ст.ст. 526, 530, 610 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином у встановлений (строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом (зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно із ч.4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України) Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (ст.253 ЦК України).

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст.261 ЦК України).

Початок перебігу строку давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Суд приймає до уваги розрахунок, наданий позивачем, оскільки на спростування даного розрахунку представник відповідача не надала жодних доказів.

Суд критично ставиться до пояснень представника відповідача ОСОБА_3 щодо квитанції від 15.08.2013 року, оскільки відповідно до довідки від 23.09.2019 року сума коштів, внесених ОСОБА_4 15.08.2013 року у розмірі 246 дол. США, була зарахована у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 25.06.2008 року.

Факт сплати та зарахування даних коштів у рахунок заборгованості за даним кредитним договором визнавалось ОСОБА_5 у запереченнях на позов від 12.08.2016 року (т.1. а.с.37-39). Відповідачі є подружжям та відповідно до вимог ст.ст. 60, 61 СК України придбане в період шлюбу майно є їх спільним майном, а витрати проводяться з коштів, що є об`єктами права спільної сумісної власності.

Посилання представника відповідача на те, що дані кошти внесені були на інший особистий рахунок відповідачки ОСОБА_4 , не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи, оскільки доказів того, що даний рахунок був відкритий додатково на ім`я відповідачки, суду не надано.

Таким чином, строк позовної давності не пропущений, оскільки позов до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 був поданий 07.06.2016 року.

Однак суд звертає увагу, що в частині стягнення заборгованості солідарно зі ОСОБА_5 суд вважає відмовити, оскільки Постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 10.05.2018 року по справі №199/1657/17-ц Договір поруки №15, укладений 25.06.2008 року між АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк», ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , визнаний припиненим (т.1,а.с.207).

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає стягнути із ОСОБА_4 , ІПН НОМЕР_2 , на користь Акціонерного товариства «АЛЬФА БАНК» заборгованість за кредитним договором №990/03-48 від 25.06.2008 року у сумі 527 177 (п`ятсот двадцять сім тисяч сто сімдесят сім) гривень 80 копійок, що в еквіваленті становить 24 490,60 доларів США, яка складається із: заборгованості за основною сумою боргу 295 448 гривень 69 копійок, що в еквіваленті становить 13 725,38 доларів США,; заборгованості за відсотками - 100 329 гривень 23 копійки, що в еквіваленті становить 4 660,90 доларів США; пені за несвоєчасне повернення кредиту 99 600 гривень 58 копійок та пені за несвоєчасне повернення відсотків 31 799 гривень 30 копійок.

Також відповідно до ст.141 ЦПК України суд вважає стягнути із ОСОБА_4 ІПН НОМЕР_2 , на користь Акціонерного товариства «АЛЬФА БАНК» 7 907 (сім тисяч дев`ятсот сім) гривень 65 копійок витрат по сплаті судового збору.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 80, 81, 82, 89, 129, 131, 141, 223, 258, 259, 263- 265 ЦПК України, ст.ст. 253,256, 257, 267, 526, 610, 627, 628, 629, 1054 ЦК України, -

У Х В А Л И В:

Позов Акціонерного товариства «АЛЬФА БАНК» до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором,- задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_4 , ІПН НОМЕР_2 , на користь Акціонерного товариства «АЛЬФА БАНК» заборгованість за кредитним договором №990/03-48 від 25.06.2008 року у сумі 527 177 (п`ятсот двадцять сім тисяч сто сімдесят сім) гривень 80 копійок, що в еквіваленті становить 24 490,60 доларів США, яка складається із: заборгованості за основною сумою боргу 295 448 гривень 69 копійок, що в еквіваленті становить 13 725,38 доларів США,; заборгованості за відсотками - 100 329 гривень 23 копійки, що в еквіваленті становить 4 660,90 доларів США; пені за несвоєчасне повернення кредиту 99 600 гривень 58 копійок та пені за несвоєчасне повернення відсотків 31 799 гривень 30 копійок.

Стягнути із ОСОБА_4 ІПН НОМЕР_2 , на користь Акціонерного товариства «АЛЬФА БАНК» 7 907 (сім тисяч дев`ятсот сім) гривень 65 копійок витрат по сплаті судового збору.

В іншій частині позову. відмовити.

Позивач:Акціонерне товариство «АЛЬФА БАНК», , ІПН 00039019, місцезнаходження: 03150, м.Київ, вул. Велика Васильківська, 100.

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частину рішення або у разі розгляду справи(вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя Л.Г. Якименко