Справа № 369/7862/17
Провадження № 2/369/1386/19
РІШЕННЯ

Іменем України

27.12.2019 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді - Дубас Т.В.,

при секретарі - Мазурик Д.С.,

за участю представника позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , треті особи: Публічне акціонерне товариство «Страхова компанія «Скайд», Моторне (транспортне) страхове бюро України, про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 , про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Києво-Святошинський районний суд Київської області ухвалою від 10.07.2019 р. залучив до участі в справі третіх особі, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Публічне акціонерне товариство «Страхова компанія « «Скайд», Моторне (транспортне) страхове бюро України.

Свою позовну вимогу позивач мотивує наступним.

25.01.2017 року о 08:58 год. на автодорозі «Київ-Бишів» в напрямку с. Лука Києво-Святошинського району Київської області, водій ОСОБА_4 , керуючи автомобілем марки «Ford Sсоrріо», д.н.з. НОМЕР_1 , виїхав на зустрічну смугу та вчинив зіткнення з автомобілем марки «Nissan NH-300», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , який рухався в с. Гнатівка, що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим ОСОБА_4 порушив п.п. 1.5, 2.3-6, 10.1, 16.13 Правил дорожнього руху України.

Відповідно до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 25.01.2017, складного слідчим СВ Києво-Святошинського ВП ГУНП України в Київській області капітаном поліції ОСОБА_5 за участю понятих, автомобіль марки ««Nissan NH-300», д.н.з. НОМЕР_2 , отримав такі механічні пошкодження: пошкодження та деформація моторного відсіку, кришки капота, переднього бамперу, лівого та правого переднього крила, передніх блок-фар, тріщини лобового скла, пошкодження двигуна (витікання масла), подушок безпеки, загальні пошкодження передньої частини автомобіля, правої передньої дверки.

Києво-Святошинським районним судом Київської області була винесена постанова від 14.04 2017 у справі №369/4264/17, за якою ОСОБА_4 вирішено визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 6 (шість) місяців.

Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до Висновку № 7694/17-54 експертного автотоварознавчого дослідження від 25.04.2017, складеного судовим експертом Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Єрмоленком Олегом Олександровичем, вартість матеріального завданого власнику автомобіля марки «Nissan NH-300», д.н.з. НОМЕР_2 , кузов № НОМЕР_3 , внаслідок ДТП, що сталась 25.01.01.2017, складає 423052,84 грн.

Враховуючи те, що цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в ПАТ «Страхова компанія «СКАЙД» згідно з Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/9053170, яка 31.05.2016 була позбавлена членства в МТСБУ через заборгованість до фондів, позивач звернувся до МТСБУ із заявою № 42277 від 26.05.2017 про виплату страхового відшкодування по вказаному вище страховому випадку.

Разом з тим, станом на сьогодні відповідне страхове відшкодування не сплачене, з огляду на що позивач вважає за необхідне вимагати від відповідача відшкодування завданої шкоди у повному розмірі.

Так, у постановах від 20.01.2016 № 6-2808цс15, від 29.06.2016 № 6-192цс16, 14.09.2016 № 6-725цс16 Верховний Суд України визначив, що право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір укладений на користь третіх осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування йому майнової та моральної шкоди.

Згідно з частинами другою, п`ятою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

За приписами ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кілько підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За змістом пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Враховуючи зазначене, просить стягнути з ОСОБА_4 (дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_3 (дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_2 адреса: АДРЕСА_2 ) 423052,84 грн відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

25.06.2018 року представник позивача звернувся до суду із заявою про зменшення розміру позовних вимог

Ухвалою суду від 06.11.2017 за клопотанням відповідача було вирішено призначити судову автотоварознавчу експертизу на вирішення якої постановити питання: «Яка вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля марки «Nissan NH-300», д.н.з. НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , внаслідок ДТП, що сталась 25.01.2017 року?»

31.05.2018 р. з Київського науково-дослідного інституту судових експертиз до суду надійшов висновок експерта за результатами проведення комісійної судової автотоварознавчої експертизи, відповідно до якого вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки «Nissan NH-300», д.н.з. НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , внаслідок ДТП, що сталась 25.01.2017, складає 405 202, 72 грн.

Ухвалою суду від 04.06.2018 поновлено провадження у справі та призначено її до розгляду на 25.06.2018.

Враховуючи зміст висновку судових експертів, а також ту обставину, що за спірним випадком станом на 25.06.2018 МТСБУ виплачено позивачу відшкодування шкоди в розмірі 14000, 00 грн з фонду захисту потерпілих у ДТП, позивач вважає за необхідне зменшити розмір позовних вимог.

Так, відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються втрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розраховані в порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Оскільки відповідно до висновку судових експертів вартість матеріального завданого власнику автомобіля марки «Nissan NH-300», д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок ДТП, що сталась 25.01.2017, складає 405 202,72 грн, а витрати, які поніс на евакуацію транспортного засобу та послуги стоянки на час слідства, склали 3810.00, що підтверджується доданими до цієї заяви квитанціями, загальна сума шкоди, позивачу склала: 405 202, 72 грн + 3810,00 грн = 409012,72 грн.

У свою чергу, враховуючи виплату МТСБУ позивачу лише 14 000, 00 грн відшкодування, сума шкоди, яку має відшкодувати відповідач, складає 395012,72 грн.

З урахуванням наведеного, просить стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 395 012,72 грн відшкодування майнової шкоди, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Додає копії квитанцій про оплату послуг евакуатора та стоянки на загальну суму 3810, 00 грн та копія листа МТСБУ № 3.1-0.5/28263 від 08.11.2017

10 червня 2019 року представник позивача подав заяву про збільшення розміру позовних вимог.

Враховуючи зміст висновку судових експертів за результатами проведення комісійної судової автотоварознавчої експертизи від 27.02.2019 № 18512/18-54, позивач збільшує розмір позовних вимог та під час розгляду справи просить звернути увагу на наступне.

Відповідно до висновків судових експертів:

- ринкова вартість автомобіля позивача до моменту ДТП, що сталась 25.01.2017, складає 420 295, 41 грн;

- вартість автомобіля «Nissan NH-300», д.н.з. НОМЕР_2 , у пошкодженому стані складає 103 550,99 грн;

- вартість відновлювального ремонту без урахування фізичного зносу складає 526 654, 92 грн;

- вартість відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу складає 316 744, 42 грн;

- розмір відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу є меншим від вартості автомобіля позивача до моменту ДТП: 316 744, 42 грн < 420 295, 41 грн, а тому утилізаційна вартість на розраховується.

Так, відповідно до п. 7.17. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, якщо вартість відновлювального ремонту, з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників розукомплектованого або аварійно пошкодженого КТЗ, перевищує його ринкову вартість без зазначених пошкоджень, то ринкова вартість такого КТЗ не розраховується. Відновлення такого КТЗ за принципом внеску є економічно недоцільним. У цьому випадку може бути визначена вартість утилізації КТЗ.

Тобто, за змістом чинного законодавства для вирішення питання, чи є економічно доцільним проведення ремонту пошкодженого транспортного засобу, береться до порівняння з його вартістю до ДТП - вартість відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу.

В даному випадку вартість відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу є меншою від вартості автомобіля до ДТП, а отже автомобіль не можна вважати фізичного знищеним.

В постанові колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 13.05.2019 у справі № 522/538/17 зазначається, що: «Верховний Суд в оцінці обставин справи виходить з того, що якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків).

У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-б91цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).»

Таким чином, з урахуванням зазначеної правової позиції позивачу має бути відшкодовано відповідачем реальну вартість відновлювального ремонту без урахування фізичного зносу, за виключенням суми, яку має виплатити страховик.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

В даному випадку, як вбачається з матеріалів справи, страхова виплата на користь позивача здійснена МТСБУ в сумі 14 000, 00 грн, та при цьому позивача повідомлено, що решта страхової виплати здійснюватиметься після того, як буде проведена ліквідація ПАТ «СК «СКАЙД».

Різниця між сумою між фактичною вартістю ремонту без урахування фізичного зносу та страховим відшкодуванням в межах ліміту відповідальності страховика складає: 526 654, 92 грн - 100 000,00 грн. = 426 654, 92 грн.

Крім того, відповідач має відшкодувати позивачу вартість послуг евакуатора та стоянки на загальну суму 3 810, 00 грн.

Отже, загалом позивач має право на відшкодування за рахунок відповідача матеріальної шкоди в розмірі 430 464, 92 грн (426 654, 92 грн + 3 810, 00 грн).

З урахуванням наведеного, керуючись ст. 49 ЦПК України, просить стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 430 464, 92 грн.

Відповідач проти позову з врахуванням заяв про зменшення і збільшення позовних вимог заперечує.

Як слідує з заяви про зменшення позовних вимог, «враховуючи зміст висновку судових експертів, а також ту обставину, що за спірним випадком станом на 25.06.2018 МТСБУ виплачено позивачу відшкодування шкоди в розмірі 14 000, 00 грн з фонду захисту потерпілих у ДТП, позивач вважає за необхідне зменшити розмір позовних вимог».

При цьому сторона позивача, збільшила вирахуване судовими експертами значення вартості матеріального збитку (405 202,72 грн) на розмір витрат на оплату послуг евакуатора та стоянки на загальну суму 3810,00 грн та в подальшому зменшила отримане значення на розмір відшкодування, отриманого від МТСБУ і в результаті отримала суму, яку, на думку сторони Позивача, має відшкодувати Відповідач - 395 012,72 грн.

Пізніше сума позовних вимог була збільшена.

При цьому ставиться вимога стягнути з відповідача 430 464, 92 грн.

Вважаючи, що автомобіль марки «Nissan NH-300», д.н.з. НОМЕР_2 , не можна вважати фізично знищеним з підстав того, що вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу (316 744, 42 грн), ) не перевищує вартість автомобіля до ДТП, сторона Позивача збільшила розмір позовних вимог, проте розмір збитку визначає не у розмірі вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу (316 744, 42 грн), а в розмірі вартості відновлювального ремонту (526 654,92 грн.), що перевищує вартість автомобіля до ДТП (405 202,72 грн).

З цього приводу сторона відповідача за потрібне вказує наступне:

Як слідує з Висновку Експертів за результатами проведення комісійної судової автотоварознавчої експертизи від 15.05.2018 р. № 22200/17-54, вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля марки «Nissan NH-300», д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок ДТП, що сталась 25.01.2017 р., складає 405 202,72 грн.

При цьому, як слідує з Висновку, оскільки вартість відновлювального ремонту Автомобіля марки «Мззап NР 300» реєстраційний номер НОМЕР_4 (592 372,06 грн) перевищує його ринкову вартість на момент перед ДТП (405 202,72 грн), матеріальний збиток дорівнює ринковій вартості автомобіля марки «Nissan NH-300», д.н.з. НОМЕР_2 , на момент перед ДТП.

Таким чином, вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля марки «Nissan NH-300», д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок ДТП, що сталась 15.01.2017 р., дорівнює не значенню відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу, а дорівнює значенню ринкової вартості автомобіля, скільки автомобіль марки «Nissan NH-300», д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок ДТП було фізично знищено.

Відповідно до п. 30.1. ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необгрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість-транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди».

Відповідно до п. 30.2. ст. 30 цього ж Закону, якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Враховуючи наведене, з метою визначення вартості ТЗ «Nissan NH-300», д.н.з. НОМЕР_2 , у пошкодженому стані, за клопотанням сторони Відповідача та за згодою сторони Позивача у справі було призначено додаткову експертизу.

Як слідує з Висновку судових експертів №18512/18-54 від 27.02.2019 р., вартість автомобіля «Nissan NH-300», д.н.з. НОМЕР_2 , у пошкодженому стані складає 103 550,99 грн.

Враховуючи наведене, з Відповідача на користь Позивача підлягає стягненню:

405 202.72 грн (вартість автомобіля до ДТП) - 103 550,99 грн (вартість автомобіля після ДТП) 100 000.00 грн (ліміт відповідальності Страховиказа полісом ОСППВВНТЗ АЕ/9053170) + 3810,00 (послуги евакуатора) = 205 461,73 грн.

Також в обгрунтуванні своїх вимог, Позивач посилається на Постанову Верховного суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691 цс 15 в якій зроблено висновок про те, що що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни пошкоджених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з р відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки с меншими від страхового відшкодування(страхової виплати).

Проте стягнення різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни пошкоджених деталей на нові (без урахування фізичного зносу) та страховим відшкодуванням виплаченим страховиком у розмірі відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей можливе лише за наявності документально підтвердженого факту виконаних робіт, а саме акту виконаних робіт, що містить перелік запчастин, що були використані під час відновлювального ремонту. Стороною Позивача жодних підтверджуючих документів не було надано.

Враховуючи наведене, позов підлягає частковому задоволенню - з Відповідача а користь Позивача підлягає стягненню 205 461,73 грн. (різниця між вартістю автомобіля Позивача до і після ДТІІ згідно висновків експертиз).

Третя особа, яка не заявляє самостійної вимоги щодо предмета спору Моторне (транспортне) страхове бюро України пояснила наступне.

25.01.2017 року на автодорозі Київ-Бишів сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Ford Sсоrріо», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 та автомобіля «Nissan NH-300», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 .

Як вбачається з постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24.04.2017 року особою винною в настанні зазначеної дорожньо-транспортної пригоди,яка забезпечена в Публічному акціонерному товаристві «Страхова компаня «Скайд» за договором обов`язкової о страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, є ОСОБА_4 .

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 на момент настання дорожньо-транспортної пригоди була Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Таким чином, шкода завдана ОСОБА_3 повинна бути відшкодована Публічним акціонерним товариством «Страхова компанія «Скайд» у відповідності до вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до статей 1166,1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала.

Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Таким чином, враховуючи те що, власником автомобіля «Ford Sсоrріо», д.н.з. НОМЕР_1 , є ОСОБА_4 , то шкода завдана потерпілій особі повинна бути відшкодована ОСОБА_4 .

Згідно ч. 4 ст. 55 Конституції України, кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно ч. 2 ст. 8 Основного Закону, норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Також, дані норми висвітлені у ст. ст. 15, 16 Цивільного кодексу України, згідно яких, кожна особа має право на захист свого порушеного права та на вибір способу захисту свого порушеного права.

Отже, право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 20 січня 2016 року у справі № 6-2808цс15, від 14 вересня 2016 року у справі № 6-725цс16.

Також, аналогічної правової позиції притримується Верховний суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 14.02.2018 року винесеної по справі № 344/10730/15.

Таким чином, Верховний Суд України та Верховний суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду узагальнили судову практику на підставі Конституції України та норм цивільного законодавства.

Тобто, не залежно від того чи була забезпечена цивільно-правова відповідальність особи винної у настанні дорожньо-транспортної пригоди за полісом, потерпіла особа після виплати страхового відшкодування має право пред`явити позов про відшкодування завданої майнової шкоди безпосередньо до особи винної в настанні ДТП.

Враховуючи вищевказане, просить долучити данні пояснення третьої особи щодо позову до матеріалів справи і врахувати їх зміст при вирішенні судового спору. Розглядати справу без участі, третьої особи - Моторного (транспортного) страхового бюро України.

Третя особа, яка не заявляє самостійної вимоги щодо предмета спору - Публічне акціонерне товариство «Скайд» відзиву на позов не надала.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав в повному обсязі.

В судовому засіданні представник відповідача проти позову частково заперечує.

Представники третіх осіб в судове засідання не з`явились. Про час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

В судові дебати учасники процесу не з`явились, повідомлялись судом належним чином.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого

за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши письмові докази по справі, проаналізувавши норми діючого законодавства, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З матеріалів справи вбачається, що 25.01.2017 року о 08:58 год. на автодорозі «Київ-Бишів» в напрямку с. Лука Києво-Святошинського району Київської області, водій ОСОБА_4 , керуючи автомобілем марки «Ford Sсоrріо», д.н.з. НОМЕР_1 , виїхав на зустрічну смугу та вчинив зіткнення з автомобілем марки «Nissan NH-300», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , який рухався в с. Гнатівка, що призвело до пошкодження транспортних засобів.

Києво-Святошинським районним судом Київської області була винесена постанова від 14.04 2017 у справі №369/4264/17, за якою ОСОБА_4 вирішено визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 6 (шість) місяців.

Цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в ПАТ «Страхова компанія «СКАЙД» згідно з Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/9053170, яка 31.05.2016 була позбавлена членства в МТСБУ через заборгованість до фондів.

Ліміт відповідальності за Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/9053170 - 100 000.00 грн

Позивач звернувся до МТСБУ із заявою № 42277 від 26.05.2017 про виплату страхового відшкодування по вказаному вище страховому випадку.

Страхова виплата на користь позивача здійснена МТСБУ в сумі 14 000, 00 грн, та при цьому позивача повідомлено, що решта страхової виплати здійснюватиметься після того, як буде проведена ліквідація ПАТ «СК «СКАЙД».

Ухвалою суду від 06.11.2017 за клопотанням відповідача було вирішено призначити судову автотоварознавчу експертизу на вирішення якої постановити питання: «Яка вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля марки «Nissan NH-300», д.н.з. НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , внаслідок ДТП, що сталась 25.01.2017 року?»

31.05.2018 р. з Київського науково-дослідного інституту судових експертиз до суду надійшов висновок експерта за результатами проведення комісійної судової автотоварознавчої експертизи, відповідно до якого вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки «Nissan NH-300», д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок ДТП, що сталась 25.01.2017, складає 405 202, 72 грн.

Висновком судових експертів за результатами проведення комісійної судової автотоварознавчої експертизи від 27.02.2019 № 18512/18-54 встановлено:

- ринкова вартість автомобіля позивача до моменту ДТП, що сталась 25.01.2017, складає 420 295, 41 грн;

- ринкова вартість автомобіля позивача у пошкодженому стані ДТП, що сталась 25.01.2017, складає 103 550,99 грн;

- вартість відновлювального ремонту без урахування фізичного зносу складає 526 654, 92 грн;

- вартість відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу складає 316 744, 42 грн;

- розмір відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу є меншим від вартості автомобіля позивача до моменту ДТП: 316 744, 42 грн < 420 295, 41 грн, а тому утилізаційна вартість на розраховується.

Позивач надав квитанції за якими вартість послуг евакуатора та стоянки становить. загальну суму 3810, 00 грн.

Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За змістом ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо-вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та с бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Частиною першою статті 1188 ЦК України передбачено, що шкода, зав внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загал підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Визначення збитків надається статтею 22 ЦК України, відповідно до якої збитками є витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а т витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного (реальні збитки). Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, обчислюється виходячи із реальної вартості втраченого майна або вартості виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі, на момент розгляду справи. Така вартість може бути визначена експертним шляхом.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст.1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

За п.30.1 ст. 30 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

За п.15 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року №4 "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки", якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження.

Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею 30 Закону №1961-IV, який згідно зі статтею 8 ЦК (аналогія закону) може застосовуватись не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду.

Тобто транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим, а власник транспортного засобу згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним.

Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до вимог законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Якщо власник транспортного засобу не згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця цієї пригоди.

Оскільки представник позивача не визнав транспортний засіб фізично знищеним, суд вважає за можливе стягнути з відповідача різницю між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди та сумою страхового відшкодування в максимально можливому розмірі в сумі 100 000 грн, а крім цього стягнути витрати з евакуації транспортного засобу з місця цієї пригоди.

Згідно ст. 1194 Цивільного кодексу України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Згідно п. 21.1. ст. 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТСБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування.

У ч. 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 39.1 ст. 39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об єднанням страховик::- які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власник:; наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-праве; відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно п. «г» 4.41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння у разі недостатності коштів та майні страховика - учасника МТСБУ, що визнаний банкрутом та/або ліквідований, для виконанні його зобов`язань за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

П. «а» 4.41.2 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що МТСБУ за рахунок коштів фонду страхових гарантій відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння у разі недостатності коштів та майні страховика - учасника МТСБУ, що визнаний банкрутом та/або ліквідований, для виконанню його зобов`язань за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц Верховний Суд відступив від правових висновків ухвалених раніше, та прийшов до наступних висновків:

П.72: Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

П.73: Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

П.74:Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3 і 5 вказаного Закону реалізує право вимоги передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до вимог ч. І ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист с цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Частиною 2 ст.16 ЦК України передбачено, що способами захисту цивільних та інтересів можуть бути: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майї шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Позивач на власний розсуд обрав спосіб захисту свого порушеного права.

Оскільки представник позивача не визнав транспортний засіб фізично знищеним, суд вважає за можливе стягнути з відповідача різницю між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди та сумою страхового відшкодування в максимально можливому розмірі в сумі 100 000 грн, а крім цього стягнути витрати з евакуації транспортного засобу з місця цієї пригоди.

Враховуючи наведене, з Відповідача на користь Позивача підлягає стягненню: 205 461,73 грн (405 202.72 грн вартість автомобіля до ДТП - 103 550,99 грн вартість автомобіля після ДТП - 100 000.00 грн ліміт відповідальності Страховиказа полісом ОСППВВНТЗ АЕ/9053170 + 3810,00 послуги евакуатора = 205 461,73 грн)

На підставі ст.ст. 11, 15, 16, 22, 979-985, 988 993, 999, 1104, 1166, 1187, 1188, 1192, 1194 Цивільного кодексу, ст.ст. 3, 27 Закону України «Про страхування», ст.ст. 3, 21, 22, 30 39, 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», керуючись ст. ст. 2, 4, 12, 13, 81, 82, 89, 206, 223, 258, 259, 263-265, 266, 273, 354, 355 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , треті особи: Публічне акціонерне товариство «Страхова компанія «Скайд», Моторне (транспортне) страхове бюро України, про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 на відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 205 461 (двісті п`ять тисяч чотириста шістдесят гривень) грн 73 коп.

В решті позовних вимог ОСОБА_3 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 витрати по сплаті судового збору в сумі 2 054 грн 63 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Київського апеляційного суду або через Києво-Святошинський районний суд Київської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про позивача: ОСОБА_3 (дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_5 )

Інформація про відповідача: ОСОБА_4 (дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 ).

Інформація про третю особу: Моторне (транспортне) страхове бюро України (адреса: 02154, м. Київ, вул. Русанівський бульвар,буд. 8, ).

Інформація про третю особу: Публічне акціонерне товариство «Страхова компанія «Скайд» (адреса: 04071, м. Київ, вул. Костянтинівська, 22/17, ).

Суддя Дубас Т.В.