Ухвала

Іменем України

08 лютого 2019 року

м. Київ

справа № 489/6217/17

провадження № 61-2345ск19

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Хопти С. Ф.,

розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на постанову Миколаївського апеляційного суду від 26 грудня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про визнання права власності на частку спільного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2017 року ОСОБА_6 звернувся з позовом до ОСОБА_4, в якому просив визнати за ним право власності на 1/2 частину квартири

АДРЕСА_1, оскільки вказана квартира набута ним та ОСОБА_4 за час шлюбу за спільні кошти

та є спільною сумісною власністю подружжя.

У квітні 2018 року позивачем подано заяву про збільшення позовних вимог, позивач просив: визнати за ним право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1; стягнути з ОСОБА_4 на його користь грошову суму в розмірі 100 тис. грн, що еквівалентно 4 тис. доларів США, яка складає 1/2 частину вартості автомобіля MitsubishiOutlander, 2003 року випуску, реєстраційний номер

ВЕ 3791 ВС.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 25 вересня

2018 року позов ОСОБА_6 задоволено частково.

Визнано квартиру АДРЕСА_1 об'єктом спільної сумісної власності подружжя

ОСОБА_6 та ОСОБА_4

У порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнано

за ОСОБА_6 право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1.

У задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 26 грудня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_6 задоволено.

Рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 25 вересня 2018 року скасовано в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_6

до ОСОБА_4 про визнання автомобіля Mitsubishi Outlander, 2003 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, спільною сумісною власністю подружжя та стягнення вартості 1/2 частини автомобіля.

Визнано автомобіль Mitsubishi Outlander, 2003 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_6 та ОСОБА_4

У рахунок належної ОСОБА_6 1/2 частини автомобіля Mitsubishi Outlander, 2003 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, стягнуто з ОСОБА_4

на користь ОСОБА_6 грошову компенсацію вартості 1/2 вказаного автомобіля у розмірі 100 тис. грн.

У касаційній скарзі, поданій 24 січня 2019 року, представник заявника просить скасувати постанову Миколаївського апеляційного суду

від 26 грудня 2018 року і направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу, обґрунтовано тим,

що судом апеляційної інстанції порушено принцип рівності сторін та надано перевагу позивачу. Заявник вважає, що автомобіль було продано за згодою ОСОБА_6, а отриманні від продажу грошові кошти витрачені в інтересах сім'ї.

Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

У відповідності до статті 61 СК України спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були набуті.

Поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Поділ може реалізовуватись через виплату одному з подружжя грошової компенсації вартості його частки (стаття 71 СК України, частина друга статті 364 ЦК України).

Апеляційний суд, встановивши, що у той час, коли фактичні сімейні відносини між подружжям були припинені, ОСОБА_4 без письмової згоди чоловіка на власний розсуд розпорядилась автомобілем Mitsubishi Outlander, який належав подружжю на праві спільної сумісної власності, дійшов правильного висновку, що ОСОБА_6 має право на грошову компенсацію 1/2 вартості спірного транспортного засобу, виходячи із його дійсної вартості на час розгляду справи. ОСОБА_4 не заперечувала, що не передавала ОСОБА_6 частину коштів, отриманих нею від особи, якій вона за дорученням передала автомобіль.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України у відкритті касаційного провадження у справі належить відмовити, якщо суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України у справі з ціною позову, що не перевищує п'ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 зазначила, що ціна позову у цій справі становить 431 600 грн.

З урахуванням наведеного вище, колегія суддів дійшла висновку, що правильність застосування апеляційним судом норм Цивільного кодексу України та Сімейного кодексу України не викликає розумних сумнівів, а касаційна скарга представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на постанову Миколаївського апеляційного суду від 26 грудня 2018 року є необґрунтованою.

Згідно з частиною п'ятою статті 394 ЦПК України, у разі якщо суддя-доповідач дійде висновку, що подана касаційна скарга є необґрунтованою, вирішення питання про відкриття провадження здійснюється постійною колегією суддів, до складу якої входить суддя-доповідач. Якщо жоден суддя із складу колегії не дійде висновку про необхідність відкриття касаційного провадження через необґрунтованість скарги, колегія суддів постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою, п'ятою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на постанову Миколаївського апеляційного суду від 26 грудня 2018 року у справі

за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4

про визнання права власності на частку спільного майна подружжя - відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

О. В. Білоконь

С. Ф. Хопта