Номер провадження: 22-ц/813/1/19
Номер справи місцевого суду: 521/6426/18
Головуючий у першій інстанції Михайлюк О.А.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.02.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Гірняк Л.А.,

Цюри Т.В.,

за участю:

секретаря Ющак А.Ю.,

представника ОСОБА_3 - адвоката Чебаненко О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 25 червня 2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів,

встановив:

17 квітня 2018 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_5 про стягнення аліментів, та просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 3000 грн. щомісячно, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народила дитину ОСОБА_6, батьком якого є відповідач.

Оскільки в теперішній час відповідач матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини не надає, а утримання дитини потребує значних матеріальних витрат, позивач вимушена звернутись з позовом до суду.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 25 червня 2018 року позов ОСОБА_3 було задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1000 грн. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму, встановленого Законом України «Про державний бюджет», з проведенням індексації відповідно до закону, починаючи з 17.04.2018 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнуто з ОСОБА_5 до спеціального фонду державного бюджету судовий збір в розмірі 704,20 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 ставить питання про скасування рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 25 червня 2018 року, та постановлення нового, яким задовольнити її позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечень проти неї, колегія суддів дійшла висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_3, районний суд виходив із того, що обов'язок утримання дитини покладається на обох батьків, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, тому суд підставно стягнув з відповідача аліменти на утримання дитини. Разом з тим, колегія судів вважає, що розмір аліментів, який визначений судом першої інстанції - 1000 грн. щомісячно, не відповідає вимогам сімейного законодавства і не може забезпечити дитині належне матеріальне утримання.

Такого висновку колегія суддів дійшла, з огляду на наступні обставини.

Як вбачається з матеріалів справи, що 29.04.2016 року між позивачем - ОСОБА_3 та відповідачем - ОСОБА_5 було зареєстровано шлюб, який 16.04.2011 року було розірвано рішенням Київського районного суду м. Одеси. Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Батько дитини надає матеріальну допомогу на утримання сина, однак зазначених коштів недостатньо.

Ухвалюючи судове рішення, суд першої інстанції правильно виходив із того, що у відповідності до ст. 180 СК України батьки несуть рівний обов'язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховав обставини, передбачені ст.182 СК України.

За змістом ч. 3 ст. 181 СК України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Також при визначенні розміру аліментів суд обгрунтовано прийняв до уваги, що відповідач має мінливий дохід, що відповідно до ст. 184 СК України є підставою для визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі.

При цьому судом враховано матеріальне становище відповідача, а також той факт, що ОСОБА_5 у 2018 році працював на посаді диспетчера ОК «Гаражно-будівельний Юпітер» та отримує заробітну плату у розмірі 3723 грн. щомісячно, згідно Довідки T70; 06-1 від 15.07.2018 р.

Виходячи із обставин справи, суд дійшов висновку про те, що з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання дитини, в розмірі 1000,00 грн. щомісячно.

Однак, частково не погоджуючись із даним висновком суду першої інстанції, колегія суддів зазначає, що згідно із вищевказаної довідки, відповідач отримує мінімальний розмір заробітної плати, яка, починаючи з 01.01.2019 року складає вже 4173 грн. в місяць. При цьому, прожитковий мінімум для дітей віком з 6 до 18 років, починаючи з 01.01.2019 року, складає 2027 грн. і в подальшому буде зростати.

Таким чином, мінімальний розмір аліментів, які підлягають стягненню на утримання дітей віком з 6 до 18 років на даний час складає вже більше 1000 грн.

У зв'язку з цим, колегія суддів вважає, що вищезазначений оскаржуваним рішенням суду розмір аліментів 1000 грн. є недостатнім для належного утримання сина сторін і має бути збільшеним до 1500 грн. на місяць.

При цьому колегія суддів враховує, що на даний час дитина сторін тимчасово проживає з відповідачем у справі, на період хвороби позивача. Разом з тим, тимчасове проживання дитини з відповідачем не є підставою для звільнення його від стягнення аліментів, або зменшення їх розміру, так як це проживання є тимчасовим, що не заперечується відповідачем у справі.

Питання про звільнення відповідача ОСОБА_5 від сплати аліментів буде можливим лише після вирішення питання про визначення місця проживання дитини разом з ним у встановленому законом порядку.

При вирішенні питання про необхідність збільшення розміру аліментів з 1000 грн. до 1500 грн. в місяць, колегія суддів бере до уваги вимоги і практику Європейського суду з прав людини та Європейської конвенції з прав людини.

Крім того, відповідно до ст.ст. 8,12 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Також у відповідності до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. За змістом ч.ч.1,2 ст. 27 вказаної Конвенції держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно п. 17 Постанови Пленуму ВСУ № 3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» - розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України.

Колегія суддів також враховує, що інших неповнолітніх дітей на утриманні відповідача немає.

Що стосується доводів заявника апеляційної скарги про те, що відповідач приховує свої доходи, з посиланням на те, що він працює в ТОВ «Перший театр мильних бульбашок», часто виїздить за межі України на гастролі, то колегія суддів не може їх взяти до уваги, оскільки вони не підтвердженні наявними у справі належними і допустимими доказами. Отримання відповідачем Шенгенської візи вищевказаного висновку колегії суддів не спростовують.

Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги частково надала суду достатні, належні і допустимі докази існування обставин, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог та доводів апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Згідно ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване судове рішення не в повній мірі відповідає зазначеним вимогам, доводи апеляційної скарги його частково спростовують, оскільки рішення ухвалено не у повній відповідності до вимог матеріального права, у зв'язку з чим апеляційну скаргу слід задовольнити частково, оскаржуване судове рішення змінити, збільшивши суму аліментівз 1000 грн. до 1500 грн. щомісячно. В решті рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, п.4 ч.1 ст. 376, ст.ст. 381 - 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 25 червня 2018 року змінити, збільшивши суму аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 1000 грн. до 1500 грн. щомісячно.

В решті рішення залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції України протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне рішення складено 18.02.2019 року.

Судді Одеського апеляційного суду: С.М. Сегеда

Л.А. Гірняк

Т.В. Цюра