ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8573/19 Справа № 175/2674/19 Суддя у 1-й інстанції - Бойко О. М. Суддя у 2-й інстанції - Каратаєва Л. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Каратаєвої Л.О.

суддів Ткаченко І.Ю., Деркач Н.М.,

за участю секретаря судового засідання Літвінової А.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 01 серпня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Банк Форвард», треті особи приватний нотаріус Ірпинського міського нотаріального округу Київської області Кондратюка Віктора Станіславовича, приватний виконавець виконавчого округу м. Київ Вольф Тетяна Леонідівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

В С Т А Н О В И Л А:

09 липня 2019 року до ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до АТ «Банк Форвард», треті особи приватний нотаріус Ірпинського міського нотаріального округу Київської області Кондратюка В.С., приватний виконавець виконавчого округу м. Київ Вольф Т.Л. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Одночасно із зверненням з позовом до суду позивач надав суду заяву про забезпечення позову в обґрунтування якої зазначає, що на підставі виконавчого напису було накладено арешт на заробітний рахунків у банку, в якому він отримує заробітну плату. Без отримання цих коштів він залишився без засобів для існування. В заяві про забезпечення позову просив: зупинити стягнення, що проводиться приватним виконавцем виконавчого округу м. Київ Вольф Т.Л. на підставі виконавчого напису від 26 лютого 2019 року, вчиненого приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюком В.С. та зареєстрованого в реєстрі за № 239 у виконавчому провадженні № 58698682, відкритого 22.03.2019, до моменту набрання рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області законної сили у даній справі; зняти арешт з рахунку № НОМЕР_1 відкритого у ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», яким він користується, що був накладений постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Київ Вольф Т.Л. 02 травня 2019 року до моменту набрання рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області законної сили у даній справ.

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 01 серпня 2019 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено частково. Знято арешт з рахунку № НОМЕР_1 відкритого у ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», яким користується ОСОБА_1 , що був накладений постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Київ Вольф Т.Л. 02 травня 2019 року, до вирішення справи по суті судом. У задоволенні іншої частини заяви ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати вказану ухвалу в частині відмови в задоволені вимог заяви про забезпечення позову та задовольнити заяву в повному обсязі.

Перевіривши законність ухвали суду першої інстанції, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, виходячи з наступного.

Задовольняючи частково заяву про забезпечення позов, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем наведено достатньо доказів в підтвердження наявності достатніх підстав для забезпечення позову, а невжиття заходів по забезпеченню позову, може ускладнити або зробити неможливим в подальшому виконання рішення суду, тому вважав за необхідне, з метою забезпечення позовних вимог, частково задовольнити клопотання заявника, зняти арешт з рахунку № НОМЕР_1 відкритого у ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», яким користується ОСОБА_1 .

Що стосується інших вимог у заяві про забезпечення позову про зупинення стягнення за виконавчим написом, суд вважав, що зазначені вимоги задоволенню не підлягають, оскільки зазначений вид забезпечення позову є тотожним із позовними вимогами, а у разі задоволення заяви про забезпечення позову в цій частині, такий вид забезпечення позову призведе до фактичного задоволення позовних вимог без вирішення справи по суті.

В частині задоволених вимог заяви про забезпечення позову сторонами не оскаржується, а тому апеляційним судом не переглядається.

Колегія суддів не може погодитися з висновками суду першої інстанції в частині відмови в задоволені заяви про забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

В силу ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до роз`яснень п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При цьому слід враховувати, що вжитті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Виходячи зі змісту ст. 149-153 ЦПК України, забезпечення позову слід розуміти, як вжиття судом заходів для охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання можливого прийнятого за його позовом позитивного рішення.

Пунктом 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується, зокрема, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

При цьому цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути ухвалено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Виходячи з положень п. 3 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, як зокрема, виконавчих написів нотаріусів.

З матеріалів справи вбачається, що в провадженні Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до АТ Банк Форвард про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, за яким стягується з ОСОБА_1 на користь АТ Банк Форвард заборгованості за кредитним договором у розмірі 43633 грн. 69 коп.

У випадку, якщо спір буде вирішено на користь позивача, будуть відсутні підстави для стягнення на підставі виконавчого документу, який виданий в рамках примусового виконання виконавчого напису нотаріуса. Відтак, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до порушення прав позивача.

Таким чином, виходячи з викладеного, наявні підстави для забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису № 239, вчиненого приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюка В.С. від 26 лютого 2019 року щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ Банк Форвард заборгованості за кредитним договором у розмірі 43633 грн. 69 коп.

Даний захід забезпечення позову є співмірним із заявленими позовними вимогами та істотно не вплине на права та інтереси АТ Банк Форвард.

Отже на підставі пунктів 1, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України ухвала суду першої інстанції в частині, що оскаржується підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст. 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 01 серпня 2019 року в частині відмови в задоволені заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення за виконавчим документом, який оскаржується у судовому порядку скасувати.

Зупинити стягнення з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ), що проводиться приватним виконавцем виконавчого округу м. Київ Вольф Тетяною Леонідівною (02094, м. Київ, вулиця Поправки Юрія, 6, офіс 15) на підставі виконавчого напису від 26 лютого 2019 року, вчиненого приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюком В.С. та зареєстрованого в реєстрі за №239 у виконавчому провадженні №58698682, відкритого 22.03.2019, до вирішення справи по суті судом.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до чинного законодавства.

Судді: