ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2019 року

м.Харків

Справа 638/13747/16-ц

Провадження № 22ц/818/4755/19

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Овсяннікової А.І.

суддів - Коваленко І.П., Сащенко І.С.

за участю секретаря - Чабан А.В.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Харкові апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 19 квітня 2017 року у складі судді Шестака О.І. по справі № 638/13747/16-ц за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про захист прав споживачів (стягнення депозитного вкладу та нарахованих відсотків,-

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про захист прав споживачів (стягнення депозитного вкладу та нарахованих відсотків).

В обґрунтування позову вказав, що між ним та ПАТ КБ «ПриватБанк» укладено договори від 21 липня 2011 року №SAMDN 8557 вклад «Копілка» на суму 17 USD та від 21 липня 2011 року №SAMDN 8671 вклад «Копілка» на суму 900 EUR на строк шість місяців - до 21 січня 2012 року включно.

Наприкінці 2014 року, в зв`язку з припиненням функціонування банківських відділень ПАТ КБ «ПриватБанк» на території АР Крим, відповідач заблокував його рахунки та припинив нарахування відсотків.

23 лютого 2016 року він звернувся до головного офісу Банку з заявою про розірвання договорів та повернення депозиту з відсотками. 10 березня 2016 року відповідач відмовив у виплаті коштів.

Просив стягнути суми банківських вкладів в розмірі 17 USD з невиплаченими відсотками 11664,96 USD згідно договору від 21 липня 2011 року №SAMDN 8557 вклад «Копілка» та 900 EUR з невиплаченим відсотками 1898,13 EUR згідно договору від 21 липня 2011 року №SAMDN 8671 вклад «Копілка», а також судові витрати.

Відповідач ПАТ КБ «ПриватБанк» просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Позивач не надав оригіналів договорів банківського вкладу №SAМDN8557 від 21 липня 2011 року та №SAMDN8671 від 21 січня 2012 рокута квитанцій про внесення грошових коштів за вкладами, а тому не довів факту укладення договорів банківського вкладу між сторонами. Не погоджується з розрахунками щодо відсотків за вкладами, оскільки позивач не надав доказів у підтвердження розмірів відсоткових ставок, які застосовані ним під час здійснення розрахунків. ОСОБА_1 не врахував, що після розірвання договорів банківського вкладу застосовується відсоткова ставка «на вимогу», а отже розрахунок відсотків за повною ставкою на день подання позову до суду є безпідставним.Зазначає щодо необхідності з`ясувати, чи звертався позивач з аналогічним вимогами до Автономної некомерційної організації «Фонд захисту вкладників».

ПАТ КБ «ПриватБанк» позбавлений доступу до документів Кримської філії . З травня 2014 року конфісковано частину майнового комплексу ПАТ КБ «ПриватБанк», що використовувався у банківській діяльності відокремленого структурного підрозділу філії «Кримське РУ ПАТ КБ «ПриватБанк», а саме: приміщень банку, банкоматів, терміналів, транспортних засобів та т.і.; відсутність можливості доступу відповідача до майна, що призначене для здійснення банківської діяльності, зокрема, до договорів з клієнтами на паперових носіях, платіжних документів, документів каси, готівки. ОСОБА_1 не надав доказів неотримання коштів за спірними вкладами з АНО «ФЗВ».

Рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова від 19 квітня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Стягнуто з ПАТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 суму банківського вкладу в розмірі 17,00 доларів США з невиплаченими відсотками в сумі 11664 долари США 96 центів, суму банківського вкладу в розмірі 900 євро з невиплаченими відсотками в сумі 1898 євро 13 євроцентів.

Стягнуто з ПАТ КБ «Приватбанк» на користь держави суму судового збору в розмiрi 3492 грн. 77 коп.

Рішення мотивовано тим, що відсутність у банку договорів на паперових носіях, платіжних документів, доступу до кас і готівки філії " Кримське РУ ПАТ КБ "ПриватБанк" не звільняє від виконання договірних зобов`язань. Грошові кошти за спірними договорами банківського вкладу позивачу не виплачені, а тому підлягають стягненню.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Позивачем не надано оригіналів договору банківського вкладу та оригінал квитанції про внесення грошових коштів на рахунок, а також доказів на підтвердження наявності коштів на рахунках на час вирішення спору.

В матеріалах справи відсутні докази звернення Позивача до ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" із вимогою про дострокове розірвання договору банківського вкладу за договором.

АНО "ФЗВ" замінив ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" за всіма зобов`язаннями відповідача, що укладалися працівниками Філії "Кримське РУ ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" - не лише депозитними, але і за орендними, кредитними та т.і., а тому кошти мають бути виплачені саме АНО "ФЗВ".

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 16 серпня 2017 року у задоволені позову ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 24 квітня 2019 року рішення апеляційного суду Харківської області скасовано та справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Колегія суддів, вислухав суддю - доповідача, пояснення з`явившихся осіб, дослідив матеріали справи та обговорив доводи апеляційної скарги вважає, що скарга підлягає задоволенню частково.

Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи 21 липня 2011 року між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «Приватбанк» укладено договір №SAMDN8557 «Вклад "Копилка"» на суму вкладу 17 USD строком 6 місяців по 21 січня 2012 року включно та процентною ставкою по вкладу 7,25% річних.

21 липня 2011 року між сторонами укладено договір №SAMDN8671 «Вклад "Копилка"» на суму вкладу 900 EUR строком 6 місяців по 21 січня 2012 року включно за процентною ставкою по вкладу 6,25% річних.

Умовами Договорів передбачено, що в разі, якщо по закінченню строку вкладу клієнт не заявив банку про відмову від продовження терміну, вклад автоматично вважається продовженим ще на один термін, зазначений п. 1 договорів. Термін вкладу продовжується неодноразово без явки клієнта в банк. При цьому, обчислення нового терміну вкладу і нового мінімального терміну вкладу починається з дня, наступного за датою закінчення попереднього терміну вкладу. При продовженні терміну вкладу розрахунок відсотків на кожний новий термін вкладу здійснюється по процентній ставці, що діє в банку для депозитних продовжених вкладів даного найменування та строку на день закінчення попереднього терміну вкладу, без укладення додаткових угод до даного договору. Проценти за черговий строк вкладу нараховуються на суму вкладу. Наступне продовження терміну вкладу здійснюється в такому ж порядку (пункт 5 Договорів).

Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно з частиною першою статті 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

У частині першій статті 640 ЦК України передбачено, що договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

Частиною першою статті 1058 ЦК України передбачено, що за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Відповідно до частини першої статті 1059 ЦК України договір банківського вкладу укладається в письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту.

Положення статті 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» містять поняття: банківські рахунки - рахунки, на яких обліковуються власні кошти, вимоги, зобов`язання банку стосовно його клієнтів і контрагентів та які дають можливість здійснювати переказ коштів за допомогою банківських платіжних інструментів; вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

Відповідно до пункту 1.8 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року № 492 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 грудня 2003 року за № 1172/8493 (далі - Інструкція № 492) банки відкривають своїм клієнтам поточні рахунки за договором банківського рахунка, за договором банківського вкладу - вкладні (депозитні) рахунки. Цим же пунктом Інструкції встановлено, що до поточних рахунків також належать карткові рахунки, що відкриваються для обліку операцій за платіжними картками відповідно до вимог цієї Інструкції.

Договір банківського рахунка та договір банківського вкладу укладаються в письмовій формі (паперовій або електронній). Електронна форма договору має містити електронний підпис/електронний цифровий підпис клієнта (представника клієнта) та уповноваженої особи банку відповідно до вимог, установлених нормативно-правовим актом Національного банку з питань застосування електронного підпису в банківській системі України. Договір банківського рахунка та договір банківського вкладу можуть укладатися шляхом приєднання клієнта до публічної пропозиції укладення договору (оферта), який розміщений у загальнодоступному для клієнта місці в банку та на його офіційному сайті в мережі Інтернет. Банк зобов`язаний надати клієнту у спосіб, визначений банком та клієнтом, у тому числі за допомогою засобів інформаційних, телекомунікаційних, інформаційно-телекомунікаційних систем примірник договору, що дає змогу встановити дату його укладення (пункт 1.9 Інструкції № 492).

Письмова форма договору банківського вкладу вважається дотриманою, якщо внесення грошової суми на вкладний (депозитний) рахунок вкладника підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або іншого документа, що відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) і звичаями ділового обороту; у договорі банківського вкладу, зокрема, зазначаються: вид банківського вкладу, сума, що вноситься або перераховується на вкладний (депозитний) рахунок, строк зберігання коштів (за строковим вкладом), розмір і порядок сплати процентів або доходу в іншій формі, умови перегляду їх розміру, відповідальність сторін, умови дострокового розірвання договору тощо (пункт 1.10 Інструкції № 492).

Відповідно до глави 1 розділу IV Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 01 червня 2011 року № 174, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин, до касових документів, які оформляються згідно з касовими операціями, визначеними цією Інструкцією, в тому числі належать: квитанція, чек банкомата, що формуються платіжними пристроями (пункт 1.1). Касові документи, що формуються із застосуванням платіжних пристроїв, мають містити такі обов`язкові реквізити: ідентифікатор банку (філії, відділення) або інші реквізити, за допомогою яких є можливість його ідентифікувати; номер платіжного пристрою; дату та час здійснення операції; суму та валюту операції; вид операції; реквізити електронного платіжного засобу, які передбачені правилами безпеки платіжної системи, якщо операція здійснювалася з її використанням; код авторизації або інший код, що ідентифікує операцію в платіжній системі; суму комісійної винагороди.

Згідно з пунктом 1.4 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 03 грудня 2003 року № 516 (далі - Положення № 516) залучення банком вкладів (депозитів) юридичних і фізичних осіб підтверджується: договором банківського рахунку; договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки; договором банківського вкладу з видачею ощадного (депозитного) сертифіката; договором банківського вкладу з видачею іншого документа, що підтверджує внесення грошової суми або банківських металів і відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту.

Аналіз зазначених норм матеріального права дає підстави для висновку, що укладання договору банківського вкладу під час відкриття банком депозитного рахунка клієнту є обов`язковим, а надання володільцем такого рахунка виписки (у паперовій чи електронній формі) про рух (наявність) коштів на його картрахунках за операціями є доказом укладення такого договору. Отже, за змістом наведених норм, письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. При цьому квитанція (другий примірник прибуткового касового документа) або інший документ є підтвердженням внесення готівки у відповідній платіжній системі.

Врахувавши вищенаведені норми законодавства, надавши належну оцінку доказам у справі, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що АТ КБ «ПриватБанк» зобов`язаний повернути позивачу суми депозитного вкладу, внесеного ним згідно з умовами договору та нараховані відстоки, а відмова від такого повернення є неправомірною.

Посилання відповідача, що договори укладалися на території Автономної Республіки Крим, а з припиненням діяльності ПАТ КБ «ПриватБанк» на цій території банк не має можливості перевірити наявність на цей час вкладених коштів позивача на рахунках банку та нарахованих відсотків є безпідставними, оскільки договори укладено із ПАТ КБ «ПриватБанк», а тому відповідач, як фінансова установа зобов`язаний був забезпечити облік всієї банківської інформації, у тому числі і проведеної філіями. Припинення діяльності відділення банку на території АР Крим не є наслідком припинення договірних відносин між сторонами та не знімає з банку відповідальність за невиконання взятих на себе зобов`язань за договорами.

Доводи АТ КБ «ПриватБанк» про те, що судом безпідставно стягнуто відсотки за ставкою, що передбачена умовами договору, не звернувши уваги на те, що після закінчення строку дії договору відсотки нараховуються за ставкою «на вимогу», не заслуговують на увагу, оскільки закінчення строку дії депозитного договору в разі невиконання зобов`язань не припиняє зобов`язальних правовідносин. Враховуючи те, що договір банківського вкладу не було розрізано, а невиконання його умов допущено саме відповідачем, нарахування відсотків у розмірі, що звичайно сплачується банком за вкладом на вимогу суперечитиме умовам укладеного між сторонами договору та нормам ЦК України.

Заперечуючи проти позову ПАТ КБ «ПриватБанк» зазначає, що відповідати за договорами, які укладалися працівниками Філії "Кримське РУ ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" має АНО "ФЗВ" .

Згідно із статтею 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» (далі - Закон) банк - це юридична особа, яка на підставі банківської ліцензії має виключне право надавати банківські послуги, відомості про яку внесені до Державного реєстру банків.

Банк має право відкривати відокремлені підрозділи (філії, відділення, представництва тощо) на території України (частина перша статті 33 Закону).

Відповідно до частини третьої статті 95 ЦК України філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території» тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Оскільки стороною укладеного договору банківського вкладу є ПАТ КБ «ПриватБанк», то згідно зі статтями 526, 631, 651, 653, 1058, 1075 ЦК України зобов`язання за договором має виконувати саме ПАТ КБ «ПриватБанк» як юридична особа. Ліквідація філій або припинення у будь-який спосіб їх діяльності не звільняє відповідача від виконання обов`язків за укладеними і дійсними договорами.

Тому посилання ПАТ КБ «ПриватБанк», що зобов`язання за договорами виконує АНО "ФЗВ" за рахунок майна банку, яке знаходиться на території АРК та міста Севастополь, не відповідає зазначеним вимогам матеріального права.

Між тим, щодо розміру заборгованості суд виходить з наступного.

Згідно позовної заяви, ОСОБА_1 просить стягнути кошти за договорами банківського вкладу від 21 липня 2011 року у розмірі 17 доларів та 900 євро та відсотки за цими договорами у сумі 11664 доларів США та 1898,11 євро відповідно.

АТ КБ «ПриватБанк» категорично заперечує щодо стягнення даних сум.

Як пояснив в суді апеляційної інстанції представник позивача до 11664 доларів США та 1 898 євро які позивач просить стягнути як відсотки за депозитам, входять суми, що були внесені позивачем на депозитний рахунок та капіталізовані відсотки. При цьому зазначає, що з 21 липня 2011 року по 09 червня 2012 року позивачем, згідно наявних у нього квитанцій, внесено було 7 270 доларів США та 1 500 євро. В суму відсотків включено всі суми, однак розмежувати їх не може.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За клопотанням представника позивача оригінали квитанцій на вищезазначені суми оглянуто судовою колегією.

Внесення даних коштів відповідачем не спростовано.

Розраховуючи розмір відсотків ОСОБА_1 застосовує ставки: 7,5 та 6,5% за 1 період, 8,5% у 2 період та 9,00% у періоди 3-6.

АТ КБ «ПриватБанк» не погоджується з даними розрахунками та зазначає, що їх розмір є завищеним, також зазначає щодо неможливості обрахувати їх розмір за спірний період, оскільки невідомо процентну ставку, що діяла у той період за аналогічними договорами.

Зазначає, що навіть якщо врахувати, що позивачем до 09 червня 2012 року було внесено 7 270 доларів США, то відсотки з цієї суми становили б 2 380,60 доларів США, а ні як не 11 664 доларів США.

З розшифровки руху грошових коштів, наданої позивачем, як він зазначає з системи самообслуговування «Приват24» також вбачається щодо відсутності інформації по % після пролонгації(рядок «пояснення»).

За таких обставин вважати, що при вирахуванні сум, що підлягають стягненню мають застосовуватися вищезазначені розміри відсотків - не можна.

З умов договору №SAMDN8557 «Вклад "Копилка"» від 21 липня 2011 року на суму вкладу 17 USD відсоткова ставка становить 7,25% річних, за договором №SAMDN8671 «Вклад "Копилка"» на суму вкладу 900 EUR -6,25% річних.

Враховуючи відсутність іншої беззаперечної інформації про розмір відсоткової ставки за спірними договорами, розмір відсотків, що підлягає стягненню має вираховуватися зі ставок 7,25% та 6,25% річних для вкладів у доларах та євро та становить 6,15 доларів США та 282,25 євро відповідно.

При цьому колегія виходить з позовних вимог позивача щодо стягнення заборгованості по вкладу в доларах в сумі залишку 17 доларів США та 900 євро, враховуючи, що кошти вносились , як зазначає позивач, на 6 місяців і до травня 2014 року у нього претензій до Банку не було.

За таких обставин рішення суду в частині стягнення відсотків підлягає зміні.

Судові витрати підлягають перерозподілу згідно ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.2,376, 381-384 ЦПК України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» - задовольнити частково.

Рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 19 квітня 2017 року - змінити.

Зменшити розмір невиплачених відсотків, стягнутих з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (01001, м.Київ, вул. Грушевського, будинок 1Д, Ідентифікаційний код юридичної особи 14360570) на користь ОСОБА_1 (паспорт НОМЕР_1 , виданий Красноперекопським МРВГУ МВС України в АР Крим 20 вересня 2002 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце проживання АДРЕСА_1 ) за договором банківського вкладу від 21 липня 2011 року №SAMDN 8557 з 11664 долари США 96 центів до 6,15 доларів США(шести доларів п`ятнадцять центів).

Зменшити розмір невиплачених відсотків, стягнутих з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (01001, м.Київ, вул. Грушевського, будинок 1Д, Ідентифікаційний код юридичної особи 14360570) на користь ОСОБА_1 за договором банківського вкладу від 21 липня 2011 року №SAMDN 8671 з 1898 євро 13 євроцентів до 282,25 євро ( двісті вісімдесят два євро двадцять п`ять євроцентів).

Зменшити розмір судового збору, стягнутого з Публiчного акцiонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (01001, м.Київ, вул. Грушевського, будинок 1Д, Ідентифікаційний код юридичної особи 14360570) на користь держави суму судового збору з 3492 грн. 77 коп. до 2169,85 грн.( дві тисячі сто шістдесят дев`ять гривень вісімдесят п`ять копійок)

Компенсувати Акціонерному товариству Комерційний банк «Приватбанк» (01001, м.Київ, вул. Грушевського, будинок 1Д, Ідентифікаційний код юридичної особи 14360570) за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України судовий збір у сумі 2887,10 грн.( дві тисячі вісімсот вісімдесят сім гривень десять копійок).

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 26 грудня 2019 року.

Головуючий - А.І. Овсяннікова

Судді: І.П. Коваленко

І.С. Сащенко