ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 548/1269/18 Номер провадження 22-ц/814/2787/19Головуючий у 1-й інстанції Миркушіна Н. С. Доповідач ап. інст. Бондаревська С. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Бондаревської С.М.,

суддів: Бутенко С.Б., Кривчун Т.О.,

секретар: Зеленська О.І.,

за участю представника позивача - адвоката Шелудякової І.Ю.

представника відповідача - адвоката Левченка В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Хорольського районного суду Полтавської області від 23 серпня 2019 року

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ажур Сталь Украина» до ОСОБА_1 за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, - Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗЛАТА-ТРЕЙД» про стягнення заборгованості за Договором оренди обладнання №6/10/2017 та пені, -

В С Т А Н О В И В :

У липні 2018 року ТОВ «Ажур Сталь Украина» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Договором оренди обладнання №6/10/2017 та пені.

В обґрунтування своїх позовних зазначало, що 06 жовтня 2017 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Ажур Сталь Украина» в особі директора ОСОБА_3 . було укладено Договір оренди обладнання №6/10/2017, згідно умов якого ОСОБА_1 09 жовтня 2017 року передано у користування станок профілевигибальний СФЕРА, заводський номер 332 на термін 30 календарних днів з закінченням строку його дії - 08 листопада 2019 року. Визначено орендну плату в розмірі 8 000 євро.

Посилаючись на те, що після закінчення дії договору оренди обладнання, станок профілевигибальний не був вчасно повернутий відповідачем, а також не сплачена у відповідний строк орендна плата, -у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість: по орендній платі в розмірі 247 220 грн. 78 коп. та пені в сумі 13 391 грн. за прострочення сплати орендної плати, яку позивач просив стягнути з відповідача на його користь.

Ухвалою Хорольського районного суду Полтавської області від 12 квітня 2019 року до участі у справі залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, - Товариство з обмеженою відповідальністю «ЗЛАТА-ТРЕЙД».

Рішенням Хорольського районного суду Полтавської області від 23 серпня 2019 року позов ТОВ «Ажур Сталь Украина» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Договором оренди обладнання № 6/10/2017 та пені - задоволено повністю.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Ажур Сталь Украина» суму боргу по орендній платі згідно договору оренди обладнання №6/10/2017 від 06 жовтня 2017 в розмірі 260 611 грн. 78 коп., яка складається з 247 220 грн.78 коп. - основного боргу, та 13 391 грн. - пені. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Ажур Сталь Украина» судовий збір в сумі 3 908 грн. 10 коп.

Не погодившись з даним судовим рішенням, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляцій-ному порядку. В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просив рішення районного суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги позивача залишити без задоволення у повному обсязі. Стягнути з позивача на його користь у відшкодування витрат по сплаті судового збору 5 862 грн. 15 коп.

Вважає, що судом першої інстанції не враховано, що порушення термінів повернення орендованого майна сталося не з його вини, а через невиконання договірних зобов`язань позивачем. Вказував, що на виконання умов договору оренди обладнання №6/10/2017, позивач 09 жовтня 2017 року передав йому у тимчасове володіння та користування визначене угодою майно, про що було складено відповідний акт, однак практично з моменту прийняття обладнання в оренду він не зміг використовувати його за цільовим призначенням через приховані технічні недоліки у майні, які не могли бути виявлені під час його приймання від позивача та складання акту. Усі його спроби запустити виробництво залишилися марними. Він неодноразово повідомляв позивача в телефонному режимі про те, що не може експлуатувати станок та просив надати необхідні консультації, однак його звернення залишилися проігнорованими. Окрім того, зазначав, що він також намагався домовитися з позивачем про продовження строку оренди обладнання на період, протягом якого воно простоювало через обставини, які сталися, однак такої угоди досягнуто не було, у зв`язку з чим 21 грудня 2017 року орендоване майно ним було повернуто позивачу.

За доводами відповідача, орендоване майно не було використане орендарем з незалежних від нього причин, а саме: через приховані недоліки обладнання та невиконання орендодавцем договірних зобов`язань щодо надання сприяння у правильній експлуатації орендованого майна. Зазначені обставини, на думку відповідача, є підставою для його звільнення від будь-який платежів.

На апеляційну скаргу ОСОБА_1 свій відзив подало ТОВ "Ажур Сталь Украина", в якому, спростовуючи доводи відповідача, просило апеляційну скаргу - залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. Вважає, що самі лише голослівні твердження апелянта, які не доведені жодним належним, допустимим, достовірним та достатнім доказом про неможливість використання орендарем орендованого майна з незалежних від нього причин, - не можуть бути достатньою правовою підставою для їх прийняття судом.

Також вказувало, що у своїй апеляційній скарзі апелянт не тільки не довів, а навіть не зазначив, у чому полягали приховані технічні недоліки обладнання, які не могли бути виявлені під час його прийняття від позивача та складання акту. Єдиним, чим апелянт обґрунтовує звільнення його як орендаря від сплати будь-яких орендних платежів, є лише його слова про те, що орендоване майно не було ним використане з незалежних від нього причин: приховані недоліки обладнання та невиконання орендодавцем договірних зобов`язань щодо надання сприяння у правильній експлуатації майна.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, підтверджується наявними у справі доказами, що 06 жовтня 2017 року між відповідачем ОСОБА_1 та позивачем ТОВ «Ажур Сталь Украина» в особі директора ОСОБА_3 укладено Договір оренди обладнання №6/10/2017, згідно умов якого відповідачу було передано у користування станок профіле-вигибальний СФЕРА, заводський номер 332, вартість якого на момент передачі становила 1 200 000 грн.

Згідно п. п. 4.1, 4.2 договору термін оренди обладнання складає 30 календарних днів з моменту прийняття майна, що орендується, за актом приймання. Майно, що орендується, вважається переданим Орендареві з моменту підписання акту приймання майна, що орендується.

Договір оренди обладнання №6/10/2017 підписаний сторонами 06 жовтня 2017 року, орендоване майно передане за актом приймання-передачі майна №1 за договором 6/10/2017 від 06 жовтня 2010 року - 09 жовтня 2017 року.

Отже, датою відрахування терміну оренди обладнання є 09 жовтня 2017 року, а датою закінчення строку його дії - 08 листопада 2017 року.

Водночас, пунктом 5.2 договору оренди обладнання визначено порядок проведення розрахунків по орендній платі, а саме: орендна плата сплачується на розсуд орендаря у безготівковий спосіб або вноситься у готівковій формі на розрахунковий рахунок орендодавця не пізніше ніж у триденний термін з моменту закінчення робіт.

Сплата орендної плати проводиться у 3-денний термін з моменту закінчення робіт, які повинні бути виконані в строк, на який укладався даний договір, тобто в 30-денний термін з моменту прийняття орендарем орендованого майна (п. 4.2 договору).

3-денний строк для виконання зобов`язання відповідача по сплаті оренди настав через 30 днів з моменту передання йому орендованого майна за актом приймання-передачі майна від 09 жовтня 2017 року, тобто відповідач повинен був повернути орендоване обладнання до 08 листопада 2017 року, а оплату оренди за користування вказаним майном здійснити до 11 листопада 2017 року.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що станом на 18 грудня 2017 року (тобто через 39 календарних дня після закінчення строку дії договору) обладнання повернуто не було. Позивачем було підготовлено та направлено на адресу відповідача претензію від 18 грудня 2017 року на загальну суму боргу 1 546 000 грн.

21 грудня 2017 року обладнання, а саме профілевигибальний станок СФЕРА було повернуто. У зв`язку з тим, що орендної плати відповідачем так і не було здійснено, позивачем знову було підготовлено та направлено письмову вимогу щодо сплати заборго-ваності вих. №7/02/2018.

В подальшому позивач отримав відповідь на вимогу від відповідача по справі, в якій було запропоновано надіслати акт приймання обладнання в двох примірниках на його поштову адресу або на відділення «Нової пошти» №15 в м. Дніпрі для його підписання. Відповідачем було вказано, що інші вимоги будуть виконані після підписання даного документу. Вказана вимога відповідача суперечить умовам Договору, оскільки такий порядок дій договором не передбачено.

В свою чергу, даною відповіддю відповідач підтвердив, що визнає позовні вимоги по сплаті орендної плати та пені.

Окрім цього судом встановлено, що укладаючи договір №6/10/2017, ТОВ «Ажур Сталь Украина» та ОСОБА_1 , як сторони даного договору, виконання своїх зобов`язань забезпечили неустойкою у вигляді пені, вчинивши при цьому правочин щодо такого забезпечення у письмовій формі.

Задовольняючи позовні вимоги ТОВ «Ажур Сталь Украина», суд першої інстанції виходив з того, що позивачем доведено як факт укладення договору оренди обладнання №6/10/2017 від 06 жовтня 2017 року, так і те, що відповідачем не виконано вимогу про сплату коштів за оренду обладнання у строки, визначені умовами договору та несвоєчасно повернуто орендоване обладнання, що в свою чергу не було спростовано відповідачем.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

За нормами ст. 626 Цивільного кодексу України, - договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ст. 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

У відповідності до ч. 1 ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справ-ляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Статтею 763 ЦК України визначено, що договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Пунктом 5.1 укладеного сторонами договору оренди визначено, що розмір орендних платежів складає 4 євро по комерційному курсу за кожен метр збудованої площі готового ангару. Сума оренди складає 8 000 євро (еквівалент у грн. за комерційним курсом).

Згідно ч. 2 ст. 533 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

За правовою позицією, наведеною у Постанові Верховного Суду України від 01 бе-резня 2017 року у справі №6-284цс17, а також в постанові Верховного Суду від 14 січня 2019 року у справі №537/6309/16-ц, - якщо заборгованість за грошовим зобов`язанням стягується в судовому порядку, сума боргу визначається за курсом на день прийняття судового рішення. При цьому суд повинен виходити з умови договору, в якій зазначено, за яким саме курсом валют - офіційним чи комерційним - розраховується сума в гривнях, що підлягає виплаті.

Умовами договору визначено виконання зобов`язання орендарем ОСОБА_1 щодо сплати орендних платежів у гривнях саме за комерційним курсом, що дорівнює еквіваленту 8000 Євро та не суперечить вимогам цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 759 ЦК України, - за договором найму (оренди) наймодавець пере-дає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Основний обов`язок орендодавця за договором оренди - надати орендарю майно в стані, що відповідає умовам договору оренди і призначенню цього майна разом з усім його приладдям та документами. Майно, здане в оренду, має бути передано орендарю в термін, передбачений договором, а при його відсутності - в розумний строк.

Орендодавець не несе відповідальності за недоліки орендованого майна, які були ним обумовлені при укладенні договору оренди або заздалегідь відомі орендарю. Не відповідає орендодавець також і за ті недоліки, які орендар повинен був виявити під час огляду майна чи перевірки його справності при укладенні договору або передачі майна в оренду.

Судом встановлено, що стороною позивача були виконані усі істотні умови договору оренди, договір укладений добровільно, за взаємною згодою сторін.

За змістом ст. 760 ЦК України предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразо-вому використанні (неспоживна річ).

Згідно ч. 1 ст. 773 ЦК України наймач зобов`язаний користуватися річчю відповідно до її призначення та умов договору.

Звідси вірним є висновок суду про те, що ОСОБА_1 був зобов`язаний користу-ватися річчю відповідно до її призначення та умов договору, протягом 30 календарних днів з моменту прийняття майна, що орендується за актом приймання обладнання, а також здійснити орендну плату у визначений договором, а саме пунктом 5.2 - триденний термін з моменту закінчення робіт та у визначеному останнім розмірі.

За нормами статей 525, 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

Частиною 2 ст. 530 ЦК України встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його неви-конання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом

Згідно зі статтею 599 ЦК України - зобов`язання припиняється виконанням, проведе-ним належним чином.

Частиною першою ст. 631 ЦК України передбачено, що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Судом встановлено, що нараховуючи пеню за порушення орендарем строків по сплаті орендних платежів за даним договором позивачем враховано положення ч. 4 ст. 631 ЦК України - що закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання забезпечується неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

За положеннями ч. 1 статті 547 ЦК України - правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі.

Частиною 1 ст. 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Частиною 3 статті 549 ЦК України визначено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

У відповідності до ч. 2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

За умовами частини 3 пункту 9.1 договору оренди обладнання №6/10/2017 від 06 жов-тня 2017 року, укладеного між ТОВ «Ажур Сталь Украина» та ОСОБА_1 , визначено, що у випадку прострочення по сплаті орендних платежів за даним договором, орендар сплачує пеню у розмірі 4% від суми оренди за кожен календарний місяць прострочення.

Отже, укладаючи договір №6/10/2017, ТОВ «Ажур Сталь Украина» та ОСОБА_1 , як сторони договору, забезпечили виконання своїх зобов`язань неустойкою у вигляді пені, вчинивши при цьому правочин щодо такого забезпечення у письмовій формі.

Встановлено, що на день звернення позивача до суду з позовом, відповідачем належним чином не було виконано зобов`язання по сплаті орендної плати, у зв`язку з чим виникла заборгованість за договором оренди в розмірі 247 220,78 грн. та 13 391 грн. пені.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відпо-відно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, районний суд, з урахуванням положень ч. 1 ст. 81 ЦПК України, дійшов вірного висновку, що позивачем доведено факт укладення договору оренди обладнання №6/10/2017 від 06 жовтня 2017 року, а також те, що відповідачем не виконано вимогу про сплату коштів за оренду обладнання та несвоєчасно повернуто орендоване майно, що зокрема не було спростовано відповідачем, а відтак позивачем доведено неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за договорами оренди, що в свою чергу є підставою для задоволення позовних вимог.

Наведений висновок районного суду відповідає фактичним обставинам та узгоджується з наведеними вище нормами матеріального і процесуального права.

Посилання відповідача в апеляційній скарзі на фактичне невикористання орендова-ного майна за призначенням у зв`язку з його незадовільним станом, а відтак і на безпідстав-ність оплати ним орендної плати, - не підтверджені належними доказами, є необгрунтовани-ми та суперечать фактичним обставинам: так договір оренди нерухомого майна, укладений 06 жовтня 2017 року між фізичною особою ОСОБА_1 та ТОВ «Ажур Сталь Украина» - є чинним, в установленому законом порядку не розірваний та не визнаний недійсним; згідно акту приймання-передачі орендоване майно орендарем прийнято без зауважень, в той час, як пунктом 4.1. договору оренди обладнання передбачено, що майно, яке орендується, вва-жається переданим орендареві з моменту підписання акту приймання такого майна.

Разом з тим, в силу приписів ч. 6 ст. 762 ЦК України наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає. Отже, ч. 6 зазначеної статті встановлює винятки з загального правила та дозволяє орендареві, за умови настання відповідних обставин, наполягати на звільненні від сплати орендної плати. Для застосування ч. 6 ст. 762 ЦК України орендар має довести належними і допустимими доказами обставини, які підтверджують відсутність можливості використання об`єкта оренди; існування таких обставин поза волею орендаря, а не лише посилатись на не-можливість використання обладнання з підстав не ознайомлення з принципами його роботи; наявність прихованих технічних недоліків у майні, які не могли бути виявлені під час його приймання від позивача та відсутність інформаційної підтримки з боку позивача. Однак, жодних доказів на підтвердження існування зазначених фактів відповідачем суду не надано.

Статтею 767 ЦК України передбачено, що наймодавець зобов`язаний передати найма-чеві річ у комплекті і у стані, що відповідають умовам договору найму та її призначенню.

Наймодавець зобов`язаний попередити наймача про особливі властивості та недоліки речі, які йому відомі і які можуть бути небезпечними для життя, здоров`я, майна наймача або інших осіб або призвести до пошкодження самої речі під час користування нею.

Наймач зобов`язаний у присутності наймодавця перевірити справність речі. Якщо наймач у момент передання речі в його володіння не переконається у її справності, річ вважається такою, що передана йому в належному стані.

Розділом 3 Договору оренди обладнання №6/10/2017 року від 06 жовтня 2017 року встановлено порядок передачі майна в оренду. За умовами п. 4.1 договору, майно, що орендується, вважається переданим орендареві з моменту підписання акту приймання, що орендується. При цьому пунктом 9.1 визначено, що орендар з моменту відвантаження на автотранспорт і до моменту повернення на склад орендодавця - несе повну відповідальність за обладнання, що передане в оренду.

Жодних доказів на підтвердження активних дій, спрямованих на доведення до відому орендодавця інформації про неможливть використання орендованого обладнання за його цільовим призначенням у зв`язку з технічними несправностями об`єкта оренди, відповідачем не надано, як і не доведено застосування ним жодного способу вирішення такої проблеми.

Також твердження ОСОБА_1 про те, що строк виконання зобов`язання по сплаті орендної плати не настав з причин не настання відповідного строку закінчення будівництва зерносховища, - не є обгрунтованим, з огляду на те, що умови договору не містять будь-яких посилань на момент завершення будівництва зерносховища у м. Хмільник, а пунктом 5.2. прямо встановлено, що орендна плата сплачується на розрахунковий рахунок орендодавця не пізніше ніж у 3-денний термін з моменту закінчення робіт. В той же час, за змістом п. 8.1 договору, після закінчення терміну оренди, орендар зобов`язаний протягом 3-х днів повернути майно, що орендується, орендодавцю разом з технічною документацією (комплектно) за актом передачі. За умовами п. 4.2 договору, термін оренди сладає 30 календарних днів з моменту прийняття майна, що орендується за актом приймання.

Інші доводи апеляційної скарги також не спростовують правильності висновків районного суду, як і не підтверджують належними доказами їх неправомірність.

Рішеннясудом першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому підстав для його скасування з мотивів, наведених в апеляційній скарзі, - не вбачається.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Хорольського районного суду Полтавської області від 23 серпня 2019 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: Бондаревська С.М.

Судді: Бутенко С.Б.

Кривчун Т.О.