Справа № 948/1057/19
Номер провадження 2/948/511/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.12.2019 Машівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Косик С.М.

за участю секретаря Ткач Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в смт Машівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

в с т а н о в и в :

у жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Машівського районного суду зі вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що вона є власником житлового будинку АДРЕСА_1 . Відповідач по справі зареєстрована у будинку, однак фактично не проживає в ньому з травня 2015 року. Її реєстрація у вказаному будинку перешкоджає позивачу вільно розпоряджатися своєю власністю, а тому позивачка просить визнати відповідачку такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: житловим будинком АДРЕСА_1 .

У судове засідання сторони не з`явились, від позивачки надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю (а.с. 22).

Відповідач двічі належним чином повідомлялася про розгляд справи за зареєстрованим місцем проживання (а.с. 20), також відповідач викликалася, шляхом розміщення оголошення на офіційному вебсайті Машівського районного суду (а.с.27-28), однак у судове засідання не з`явилась, причини неявки не повідомила, відзив на позов не подала.

Виходячи з викладеного, суд вирішив розглянути справу за відсутності сторін та дослідивши надані письмові докази, дійшов такого висновку.

Судом установлено, що позивачка є власницею житлового будинку по АДРЕСА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 09.03.1998 року (а.с. 7).

Як видно з довідки Селещинського старостинського округу Машівської селищної ради Полтавської області № 1064 від 17.09.2019, позивач ОСОБА_1 зареєстрована в АДРЕСА_1 і має такий склад сім`ї: ОСОБА_3 , 1994 р.н., ОСОБА_2 , 1996 р.н. (а.с. 8).

За довідкою Машівської селищної ради № 690 від 31.10.2019, відповідач ОСОБА_2 зареєстрована в АДРЕСА_1 , з 10.12.2013 по теперішній час (а.с. 14-15).

Натомість, згідно актів обстеження житлово-побутових умов проживання від 18.09.2019 та 17.12.2019, ОСОБА_2 фактично не проживає по АДРЕСА_1 з травня 2015 року (а.с. 9, 32).

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Крім того, ч. 1 ст. 391 ЦК України передбачено, що власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

За таких обставин, даючи оцінку зібраним у справі доказам, суд вважає, що оскільки відповідач більше 4 років без поважних причин не проживає в належному позивачці житловому будинку, де вона зареєстрована, а тому доходить висновку, що право позивача підлягає захисту, шляхом визнання відповідачки такою, що втратила право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки позов задоволено, позивач була звільнена від сплати судового збору за подачу даного позову до суду відповідно до ухвали суду від 08.11.2019, а тому з відповідачки на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768,40 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 1-18, 81, 209-241, 259, 264, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: житловим будинком АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду через Машівський районний суд.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителька АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серія НОМЕР_1 , виданий 17.10.2001 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , інші відомості відсутні.

Суддя С. М. Косик