Справа № 161/3998/19 Головуючий у 1 інстанції: Присяжнюк Л. М.
Провадження № 22-ц/802/1244/19 Категорія: 70 Доповідач: Данилюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2019 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Данилюк В. А.,

суддів Киці С. І., Шевчук Л. Я.,

з участю:

секретаря судового засідання Вергуна Т. С.,

розглянувши в місті Луцьку в порядку спрощеного позовного (письмового) провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_3 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 листопада 2019 року,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 до 1/6 частини усіх видів заробітної плати (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття, які стягуються з позивача на підставі заочного рішення Дарницького районного суду міста Києва від 21.09.2011 по справі № 2-4092/11. В обґрунтування позову вказує, що на даний час проживає однією сім`єю з ОСОБА_5 , яка ніде не працює та доходів не отримує. Крім того, зазначає, що у них є спільна дитина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є дитиною-інвалідом.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 листопада 2019 року позов задоволено. Зменшено розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , встановлений заочним рішенням Дарницького районного суду від 21 вересня 2011 року у справі № 2-4092/11 за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів. Ухвалено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави 768 (сімсот шістдесят вісім) грн 40 коп. судового збору.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, відповідач подала апеляційну скаргу, в якій вказує, що в позовній заяві була зазначена адреса її проживання в м. Київ, а тому суд першої інстанції відкрив провадження з порушенням територіальної підсудності. Також позовна заява не була оплачена судовим збором. Матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_6 є дитиною ОСОБА_1 . Крім того, вказує, що ОСОБА_1 звільнився з роботи без поважної причини, а в рішенні суду вказано, що він продовжує працювати.

Таким чином, покликаючись на неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи відповідач просить рішення суду першої інстанції скасувати.

Відзив на апеляційну скаргу в даній справі не подавався.

Справа розглядається в порядку спрощеного позовного (письмового) провадження без повідомлення учасників справи як малозначна відповідно до норм ч. 6 ст. 19, ч. 1 ст. 369 ЦПК України.

Апеляційний суд в складі колегії суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції враховуючи в сукупності обставини та матеріали справи, а саме те, що змінився матеріальний і сімейний стан позивача, факт наявності іншої дитини, батьком якої є також позивач, положення закону, згідно якого батьки зобов`язані нести витрати в рівних частинах для забезпечення дитині необхідного рівня життя, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог та зміну розміру аліментів шляхом їх зменшення з огляду на вимоги закону щодо розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Судом першої інстанції встановлено що на підставі заочного рішення Дарницького районного суду міста Києва від 21.09.2011 року в справі № 2-4092/11 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_7 стягуються аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частини всіх видів заробітку, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаю з 17.02.2011 і до повноліття (а.с. 3).

Позивач на даний час проживає однією сім`єю з ОСОБА_5 , яка ніде не працює та доходів не отримує. Крім того, у них є спільна дитина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є дитиною-інвалідом, що стверджується відповідним посвідченням (а.с. 4, 21).

Так відповідно з ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

В силу ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ЗУ «Про Державний бюджет України на 2019 рік» розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років складає: з 1 січня 2019 року по 30 червня 2019 року - 2027 грн, з 1 липня 2019 року по 30 листопада 2019 року - 2118 грн, з 1 грудня 2019 - 2218 грн.

Згідно ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Як на підставу для зменшення розміру аліментів позивач вказує на народження другої дитини та необхідність здійснення витрат вже на двох дітей.

Факт спільного проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_5 підтверджується листом від 28.01.2019 ГУ Національної поліції у Волинській області (а.с. 5).

Суд апеляційної інстанції відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є дитиною ОСОБА_1 , оскільки в матеріалах справи наявна заява ОСОБА_1 про визнання батьківства та копія свідоцтва про народження ОСОБА_6 , виданого повторно 19.03.2019 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області серії НОМЕР_1 , якому батьком ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вказано ОСОБА_1 (а.с. 4, 22).

З копії посвідчення серії НОМЕР_2 встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є інвалідом (а.с. 21).

З Відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків ДФС України про суми виплачених доходів від 27.02.2019 встановлено, що ОСОБА_5 отримує тільки соціальні виплати (а. с. 20).

З довідки № 7-2.42 від 17.04.2019 Регіонального відділення Фонду державного майна України по Волинській області та Відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків ДФС України про суми виплачених доходів від 26.02.2019 встановлено розмір заробітної плати ОСОБА_1 за 2018 рік (а.с. 18, 19).

З заробітної плати ОСОБА_1 стягуються аліменти та заборгованість по аліментах в розмірі 70% відповідно до постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 21.09.2018 ВП №48006549 (а.с. 18а).

Таким чином, на підставі встановлених фактичних обставин справи суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про зменшення розміру аліментів, оскільки оозглядаючи спір по суті, суд першої інстанцій врахував зміну сімейного та матеріального стану позивача, зокрема створення нової сім`ї та народження другої дочки.

Що стосується доводів апеляційної скарги про недотримання правил територіальної підсудності,то подаючи позовну заяву позивач вказав адресу відповідача у м. Київ. Факт реєстрації місця проживання відповідача у м. Київ підтверджується даними Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області (а.с. 33).

02 липня 2019 року у даній справі було ухвалено заочне рішення (а.с. 39-40). В заяві про скасування заочного рішення відповідач вказала своє фактичне місце проживання у Полтавській області, однак не заперечила щодо підсудності даної справи (а.с. 42-44), В подальшому подаючи заяви до суду від 25.06.2019, від 08.08.2019, від 01.10.2019, а також відзив від 26.10.2019 на позовну заяву, відповідач не заперечувала щодо підсудності справи (а.с. 46, 53, 64, 74-76), в апеляційному порядку ухвалу про відкриття провадження з огляду на порушення правил територіальної підсудності не оскаржувала.

Стаття 28 ЦПК України закріплює перелік позовів, які можуть бути пред`явлені за місцем проживання чи перебування позивача на його вибір (альтернативна підсудність), зокрема ч. 1 вказаної статті передбачає, що позови про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Позивач у даній справі є платником аліментів, звернувся до суду з позовом про стягнення аліментів (зменшення розміру аліментів, які він сплачує згідно рішення суду).

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України).

Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення (п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України).

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ст. 375 ЦПК України).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН Про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Суд апеляційної інстанцій вважає, що суд першої інстанції підставно врахував народження у позивача другої дитини, яку він також має утримувати.

Зміст оскаржуваного судового рішення та доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а також про невідповідність висновків суду обставинам справи.

На підставі наведеного, враховуючи встановлені обставини справи, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 259, 268, 367, 368, 369, 371, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд в складі колегії суддів

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 листопада 2019 року в даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 26 грудня 2019 року.

Головуючий

Судді