Провадження № 2/317/148/2019
Справа № 317/2784/18
29 січня 2019 року м. Запоріжжя
Запорізький районний суд Запорізької області в складі:
головуючого судді Громової І.Б.,
при секретарі: Коваль В.В.,
представника позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Територіальна громада в особі Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом визнання фізичної особи такою, що втратила право користування житлом, -
У серпні 2018 р. позивачка ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа: Територіальна громада в особі Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом визнання фізичної особи такою, що втратила право користування житлом.
В обґрунтування позовних вимог позивачка ОСОБА_2 зазначила, що відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно серія САВ № 989734 від 19.11.2007 року, виданого Біленьківською сільською ради Запорізького району Запорізької області, вона є власником житлового будинку за адресою: с. Біленьке, вул. Миколаївка (стара назва Комунарівська), 65, Запорізького району Запорізької області. В належному їй житловому будинку зареєстрований її онук ОСОБА_3. Однак, відповідач за місцем реєстрації не проживає з 2007 року. Про місце знаходження відповідача відомостей не має. Особистих речей відповідача у будинку не має, оплату за комунальні послуги він не робить, не відноситься до місця реєстрації, як до основного свого місця проживання. Перешкод у проживанні відповідачу у належному їй будинку ніхто не чинив. У звязку з реєстрацією відповідача в належному їй житловому будинку, вона повинна сплачувати за нього комунальні платежі, не має можливості отримати субсидію на оплату житлово-комунальних послуг. У звязку з вищевикладеним змушена була звернутись до суду.
Належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи позивачка ОСОБА_2 до суду не зявилась.
До суду зявилась представник позивача ОСОБА_4, яка позовні вимоги позивача підтримала в повному обсязі з причин викладених у позові, просила суд їх задовольнити та не заперечувала проти винесення заочного рішення по справі. В подальшому участі в розгляді справи не брала, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, неодноразово про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином, в тому числі шляхом публікування оголошення на сайті «Судова влада».
Належним чином повідомлений про дату час та місце розгляду справи представник третьої особи Територіальної громади в особі Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області до суду не зявився, надав заяву про розгляд справи за їх відсутності.
Згідно із ст. 130 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування), вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За згодою позивача, його представника та представника третьої особи суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи.
У відповідності до ст.ст. 76-83 ЦПК України - доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до положень ч. 1, ч. 2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили; суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.
Судом встановлено, та це підтверджується документами, наданими стороною позивача, що ОСОБА_2 на праві приватної власності належить житловий будинок що знаходиться за адресою: Запорізька область, Запорізький район, с. Біленьке, вул. Комунарівська, 65. Зазначене підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно серія САВ № 989734 від 19.11.2007 року, виданого Біленьківською сільською ради Запорізького району Запорізької області.
Відповідно до довідки № 2420/1510/1 від 17.08.2018 р. виданої Виконавчим комітетом Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області, вулиця «Комунарівська» була перейменована на вулицю «Миколаївка».
Відповідно до довідки № 2420/1510 від 17.08.2018 р., яка видана виконавчим комітетом Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області, за адресою: Запорізька область, Запорізький район, с. Біленьке, вул. Комунарівська, 65 зареєстрований відповідач ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, однак фактично не проживає в ньому з 2007 року по теперішній час.
Крім того, відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов сімї від 28.01.2019 р., складеного комісійно, відповідач ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований, однак фактично не проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 з 2007 року.
Обєктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок (ст. ст. 379, 383 ЦК України).
Права власника житлового будинку (квартири) визначені ст. 383 ЦК України, ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.
Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно до пояснень свідка ОСОБА_5 наданих на запит адвоката, йому відомо що ОСОБА_2 є власником житлового будинку № 65 по вул. Миколаївка в с. Біленьке Запорізького району Запорізької області. Він знає родину позивачки з 1988 року. В будинку зареєстрований її внук ОСОБА_3, однак за місцем реєстрації він не проживає з 2007 року. Місце знаходження відповідача йому невідоме, особистих речей відповідача в будинку немає. Будинок в належному стані підтримує ОСОБА_2
Крім того, відповідно до пояснень свідка ОСОБА_6 наданих на запит адвоката, вона зазначає, що власником житлового будинку № 65 по вул. Миколаївка в с. Біленьке Запорізького району Запорізької області є ОСОБА_2 В будинку зареєстрований її внук ОСОБА_3, однак за місцем реєстрації він не проживає з 2007 року, особистих речей відповідача в будинку немає. Місце знаходження відповідача йому невідоме.
Виходячи з положень ст.ст. 16, 391, 386 ЦК України власник має право звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право.
У відповідності до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
За положеннями ст.ст. 319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають задоволенню в повному обсязі.
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Однак позивачка ОСОБА_2 таких позовних вимог про стягнення судового збору з відповідача на її користь не заявляла, тому суд вказаного питання не розглядає.
Керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 27, 76-80, 83, 95, 128-130, 141, 263-265, 280-283 ЦПК України, ст.ст.317, 391, 405 ЦК України, ст.ст.72, 156 ЖК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити в повному обсязі.
Усунути ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4) перешкоди у користуванні та розпорядженні житлом, визнавши ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4) таким, що втратив право користування житловим будинком № 65 по вул. Миколаївка в с. Біленьке Запорізького району Запорізької області.
Рішення може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем протягом 30 днів з дня отримання копії рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 355 ЦПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

У відповідності до п.п.п. 15.5 п.п.15 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017), до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя І.Б. Громова