Справа № 285/2364/19
провадження у справі № 2/0285/921/19
РІШЕННЯ

Іменем України

12 грудня 2019 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючої - судді Михайловської А.В.,

за участі секретаря судового засідання Ковальової З.С.,

учасники справи :

позивач - Комунальне підприємство Новоград-Волинської міської ради "Новоград-Волинськтеплокомуненерго", представник Кармазіна Г.А.,

відповідачі - ОСОБА_1 , ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні в залі суду за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Комунального підприємства Новоград-Волинської міської ради «Новоград-Волинськтеплокомуненерго» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за централізоване опалення,

встановив :

Позивач 08.07.2019 року звернувся до суду з даним позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства Новоград-Волинської міської ради «Новоград-Волинськтеплокомуненерго» заборгованість за централізоване опалення у сумі 4876 грн. 19 коп. за період з 11.10.2018 року по 10.04.2019 року та судовий збір у розмірі 1921 грн. 00 коп.

Свої позовні вимоги мотивував тим, що з відповідачем ОСОБА_1 11.04.2007 року укладено договір № 17004 про надання населенню послуг з центрального опалення та постачання гарячої води у квартирі АДРЕСА_1 та відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 . У зазначеній квартирі зареєстрований та проживає відповідач ОСОБА_2 , який має статус війни ІІІ групи. У зв`язку з чим, у відповідності до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального забезпечення» та Постанови Кабінету Міністрів України від 06.08.2014 року № 409 «Про встановлення державних соціальних стандартів у сфері житлово-комунального обслуговування», відповідачам надаються пільги у межах встановленої соціальної норми. У свою ж чергу, на кількість теплової енергії, яка перевищує соціальну норму відповідачам нарахована плата, яка за період з 11.10.2018 року по 10.04.2019 року становить 4876 грн. 19 коп. Незважаючи на неодноразові попередження про наявність заборгованості, відповідачі в добровільному порядку відмовляються її погасити. З метою захисту своїх прав змушені звернутись до суду.

12.07.2019 року, після виконання вимог ст. 187 ЦПК України, провадження у справі було відкрито та призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 заявлені вимоги підтримала, які просила задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні заявлені вимоги не визнав, просив відмовити у їх задоволенні вказуючи на те, що позивач під час розрахунку плати за отриману послугу має керуватися лише Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального забезпечення», оскільки закон має вищу юридичну силу ніж постанова КМ України. Крім того, просив виключити із числа відповідачів відповідача ОСОБА_1 , який приходиться йому тестем, оскільки останній наданою послугою не користується, так як проживає за іншою адресою. У задоволенні даного клопотання відмовлено з тих підстав, що, у силу ст. 51 ЦПК України, лише позивач має право подати до суду клопотання про залучення до справи співвідповідача або про заміну первісного відповідача належним відповідачем, про що постановлено ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяв клопотань про відкладення судового розгляду до суду не подав. Разом з тим, подав до суду клопотання про виключення його із числа відповідачів. У зв`язку з тим, що у судове засідання відповідач ОСОБА_1 не з`явився, а відтак, клопотання не підтримав та/або не висловився своєї волі щодо можливості його розгляду у його відсутності, суд його на обговорення не виносив.

Заслухавши представника відповідача ОСОБА_3 , відповідача ОСОБА_2 , з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши докази, якими вони обгрунтовуються, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за наступних підстав.

Правовідносини, що виникли між сторонами з приводу оплати послуг з централізованого опалення регулюються Законами України «Про житлово-комунальні послуги», «Про теплопостачання», «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального забезпечення», Постановою Кабінету Міністрів України від 06.08.2014 року № 409 «Про встановлення державних соціальних стандартів у сфері житлово-комунального обслуговування» та Правилами надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року.

Відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуги з центрального опалення відносяться до комунальних послуг.

Згідно Правил надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення централізоване опалення - послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у забезпеченні нормативної температури повітря у приміщеннях квартири (будинку садибного типу), яка надається виконавцем з використанням внутрішньобудинкових систем теплопостачання.

Статтею 1 Закону України «Про теплопостачання» визначено, що теплопостачання (постачання теплової енергії) - це сфера діяльності з виробництва, транспортування, постачання теплової енергії споживачам; споживач теплової енергії - це фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергії на підставі договору; теплова енергія - товарна продукція, що виробляється на об`єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу.

Згідно ст.19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

В силу дії п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» власники квартир багатоквартирних будинків зобов`язані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального забезпечення» особам з інвалідністю внаслідок війни та прирівняними до них особами надаються пільги: 100 процентна знижка плати за користування комунальними послугами (газом, електроенергією та іншими послугами) та скрапленим газом для побутових потреб в межах середніх норм споживання. Площа житла, на яку надається знижка, при розрахунках плати плати за опалення становить 21 кв. метр опалювальної площі на кожну особу, яка постійно проживає у житловому приміщенні (будинку) і має право на знижку плати, та додатково 10,5 кв. метра на сім`ю.

Постановою Кабінету Міністрів України від 06.08.2014 року № 409 «Про встановлення державних соціальних стандартів у сфері житлово-комунального обслуговування» установлено соціальну норму житла, в межах якої держава надає громадянам пільги на оплату житлово-комунальних послуг, витрат на управління багатоквартирним будинком для оплати комунальних послуг - послуг з постачання теплової енергії для потреб центрального або автономного опалення, з постачання та розподілу природного газу або постачання та розподілу електричної енергії для індивідуального опалення незалежно від джерела та виду енергії - 21 кв. мерт опалювальної площі на одну особу та додатково 10,5 кв. мерта на сім`ю (п.2 ч. 2). Крім того, установлено соціальні нормативи, в межах яких держава надає громадянам пільги або субсидії на оплату житлово-комунальних послуг, витрат на управління багатоквартирним будинком для постачання з теплової енергії (для потреб центрального або автономного опалення) та індивідуального опалення у разі використання теплової енергії для центрального або автономного опалення абонентам, житлові будинки яких обладнані вузлами комерційного обліку та/або розподільного обліку, - 0,0385 Гкал на 1 кв. метр опалювальної площі на місяць в опалювальний період (п.п.1 п. 1 ч. 3).

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до вказівок договору або закону, в даному випадку - Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення від 21.07.2005 року, Закону України "Про житлово-комунальні послуги".

Крім того, згідно ст. 162 Житлового кодексу України, п.7 Правил користування житлових будинків, затверджених постановою КМУ від 2006 року № 45, наймач (власник) квартири зобов`язаний укласти договори про надання житлово-комунальних послуг, підготовлені виконавцем відповідно до Типового договору, своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.

Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Встановлено, що 11.04.2007 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 укладено договір про надання населенню послуг з центрального опалення та постачання гарячої води по АДРЕСА_1 , опалювальна площа квартири 59,4 м кв. (а.с.21).

До складу сім`ї ОСОБА_1 , у тому ж числі, входить відповідач ОСОБА_2 , який є інвалідом ІІІ групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни-інвалідів війни (а.с.18).

Відповідно до довідки про нарахування та оплату послуг з централізованого опалення квартири за адресою: по АДРЕСА_1 , від 02.07.2019 року, розмір заборгованості за отримані послуги за період з 11.10.2018 року по 10.04.2019 року, включно, становить 4876,19 грн., з урахуванням пільги члена сім`ї (а.с.8-9).

Однак відповідач ОСОБА_1 своїх зобов`язань за договором перед позивачем не виконує, на повідомлення з пропозицією погасити заборгованість в добровільному порядку не реагує (а.с.26,27).

Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Належних та допустимих доказів, які б свідчили про відсутність заборгованості, або ж спростовували б доводи представника позивача в обґрунтування ним позовних вимог, відповідачем ОСОБА_1 суду не подано.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами, а тому підлягають задоволенню у частині вимог до відповідача ОСОБА_1 .

Що стосується заявлених вимог до відповідача ОСОБА_2 , то у їх задоволенні слід відмовити, оскільки між позивачем наявні договірні відносини лише з відповідачем ОСОБА_1 , який є належним відповідачем у справі. Та обставина, що відповідач ОСОБА_1 фактично не проживає за вказаною адресою визначального значення не має, оскільки договір з позивачем про надання вказаних послуг не розірваний. Крім того, особовий рахунок за даною послугою відкритий саме на відповідача ОСОБА_1 .

Не заслуговують на увагу і посилання відповідача ОСОБА_2 у частині того, що позивач має керувалися лише Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального забезпечення» під час нарахування плати на надану теплову енергію, оскільки опалювання площа квартири АДРЕСА_1 складає лише 59,40 кв. мерти. При цьому, у будинку встановлений лічильник теплової енергії і використана енергія розраховується на всіх споживачів, з урахуванням площ кожної квартири.

Так, позивачем на відповідній правовій підставі нарахована заборгованість за надану послугу.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору.

Керуючись ст.ст.4, 76 - 89, 141, 258, 259, 263 - 265, 268, 273, 280 - 282, 284, 289, 352, 354, 355, Перехідними положеннями ЦПК України, суд, -

ухвалив :

Позовну заяву Комунального підприємства Новоград-Волинської міської ради «Новоград-Волинськтеплокомуненерго» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за централізоване опалення задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства Новоград-Волинської міської ради «Новоград-Волинськтеплокомуненерго» заборгованість за централізоване опалення у сумі 4876 (чотири тисячі вісімсот сімдесят шість) грн. 19 коп. за період з 01.12.2017 року по 10.04.2019 року та судовий збір у розмірі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одну) грн., а всього - 6797 (шість тисяч сімсот дев`яносто сім) грн. 19 коп.

У задоволенні позовних вимог Комунального підприємства Новоград-Волинської міської ради «Новоград-Волинськтеплокомуненерго» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за централізоване опалення - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. У разі порушення порядку подання апеляційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Найменування сторін :

позивач - Комунальне підприємство Новоград-Волинської міської ради "Новоград-Волинськтеплокомуненерго" ( , місцезнаходження - вул. І.Франка, 15 А, м. Новоград-Волинський, Житомирська область);

відповідач - ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації - не встановлено, місце проживання - АДРЕСА_3 );

відповідач - ОСОБА_2 ( РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання - АДРЕСА_1 ).

Дата складення повного судового рішення (без врахування вихідних днів) - 18.12.2019 року.

Головуюча - суддя: А.В.Михайловська