РІШЕННЯ

іменем України

17 грудня 2019 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області:

головуючий - суддя Овдієнко В. В.

секретар судового засідання - Запорожець М. Б.,

позивач - ОСОБА_1 ,

представник позивача - адвокат Браславська О. А.,

відповідач - ОСОБА_2 ,

представник відповідача - ОСОБА_3 ,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення компенсації вартості майна,

у с т а н о в и в:

25.03.2019 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою, а 15.05.2019 з уточненою позовною заявою та 02.07.2019 із заявою про зменшення розміру позовних вимог та в останній редакції з наступними вимогами до ОСОБА_2 : стягнути з ОСОБА_2 на її користь компенсацію 1/2 вартості гладкоствольної мисливської рушниці МР27М, 12 калібр, 2 ствола, № НОМЕР_1 , в сумі 9 900 грн 00 коп.; стягнути з ОСОБА_2 на її користь компенсацію 1/2 вартості комплектуючих комп`ютера, а саме: кабель Atcom 180-180 HDMI- HDMI vl.410.0 m, кабель Atcom DVI-D Dual Link 3.0 m 2 феритових фільтра, Case Zaiman Z3 Plus black без БП, Case PSU блок живлення 750 Вт Chieftec CTG-750C, CPU Core і5 4670 3.40 ГГ ц Box, Drives DVD +/ RW Pioneer DVR-221LBK Label Flash Black Bulk SATA, HDD Seagate Barracuda 1 T6 ST 10000DM003 64 M6 SATA3, Key Zaiman ZM-K400G Black USB, M_Board S1150, ASUS B85M-G (intel B85), Monitor LG 23' TFT23EA53VQ-P Wide Glossy Black, Mouse миш Logitech M185 Wireiess Red USB, Ram DDR3 8 Г6 DDR1600 Kingston Blu HypeX (KH%1600C10D3B1/8G), Speakers Sven BF-11 beech, Video GF GTX760 2048M6 256 бит DDR5 GigaByta PCIe GV-№7600C-2G, в сумі 7 850 грн 00 коп.; стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати.

На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 вказала, що з 18.03.2011 перебувала із ОСОБА_2 у шлюбі, який розірвано рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 13.12.2018. Фактично вони припинили з відповідачем шлюбно-сімейні стосунки з червня 2018 року та з цього часу не мали спільного бюджету, не вели спільного господарства.

Під час шлюбу вони придбали, крім іншого, наступне майно: в грудні 2013 року гладкоствольну мисливську рушницю МР27М, 12 калібр, 2 ствола, № 122717605, яку було зареєстровано Зміївським РВ УМВС в Харківській області 10.12.2013 на ім`я відповідача; 29.01.2014 комплектуючі до комп`ютера.

Зазначеним майном ОСОБА_2 розпорядився на власний розсуд без її згоди, тому вона вимагає компенсацію 1/2 вартості зазначених речей в сумі 9 900 грн за рушницю та 7850 грн за комплектуючі комп`ютера (а. с. 23.03.2019, 31-32, 80).

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 03.04.2019 прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду на 20.05.2019.

20.05.2019 за клопотанням відповідача відкладено судовий розгляд.

21.06.2019 від відповідача ОСОБА_2 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому позов не визнав. На обґрунтування заперечень на позовну заяву зазначив, що рушниця не була спільним майном майном подружжя, оскільки придбана ним на кошти, подаровані йому родичами, а також і самою позивачкою, на день народження. Також, вважав, що позивачкою не надано належних та допустимих доказів вартості рушниці.

Що стосується комплектуючих комп`ютера, то взагалі заперечував їх придбання у 2014. Стверджував, що їх сім`я мала комп`ютер, придбаний значно раніше, і який позивач привела в повну непридатність, розбивши монітор і зіпсувавши гострим предметом материнську плату. Вартість ремонту перевищувала вартість технічно застарілої моделі комп`ютера, в зв`язку з чим цей комп`ютер був утилізований (а. с. 44-46).

21.06.2019 за клопотанням відповідача відкладено судовий розгляд.

07.10.2019 в зв`язку з першою неявкою відповідача відкладено судовий розгляд.

12.11.2019 за клопотанням представника позивача відкладено судовий розгляд.

17.12.2019 в судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та представник позивача адвокат Браславська О. А. підтримали зменшенні позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Вважали, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження заперечень проти позову.

Водночас, позивач ОСОБА_1 не заперечувала, що саме вона пошкодила монітор та комплектуючі системного блоку комп`ютера, і з цього приводу відповідач висловлював їй претензії, а також пропонував надати кошти для ремонту.

Відповідач ОСОБА_2 та представник відповідача ОСОБА_3 позовні вимоги не визнали, просили ухвалити рішення про відмову у позові, з урахуванням вказаних у відзиві обставин.

При цьому, відповідач ОСОБА_2 не заперечував, що дійсно на власний розсуд розпорядився рушницею, продавши її за 4 000 грн, а кошти витратив на свої потреби.

Вислухавши сторони та їх представників, дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного:

Частинами 1, 3 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до статей 76-81 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Статтею 63 Сімейного кодексу України, встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено за домовленістю між ними.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 Сімейного кодексу України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Згідно ч. 1 ст. 70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ч. 4 ст. 71 Сімейного кодексу України присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України.

Статтею 368 ЦК України передбачено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Суб`єктами права спільної сумісної власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, а також держава, територіальні громади, якщо інше не встановлено законом.

Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.

Позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі з 18.03.2011, рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 13.12.2018 шлюб було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серія НОМЕР_2 , Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, позовною заявою від 18.10.2018, рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 13.12.2018 (а. с. 4-7, 61, 65-66).

З листа Зміївського ВП ГУНП в Харківській області № 2377/119-79/02/20-2019 від 18.03.2019 вбачається, що на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , було зареєстровано гладкоствольну мисливську рушницю НОМЕР_3 , 12 калібр, 2 ствола, № НОМЕР_1 . На теперішній час рушниця за ОСОБА_2 не значиться, оскільки була переоформлена на іншу особу на підставі заяви ОСОБА_2 № З-306 від 28.12.2018 (а. с. 15, 33).

Відповідачем не надано доказів, якими б спростовувалися доводи позовної заяви про належність вказаної рушниці до спільного сумісного майна подружжя.

Оскільки відповідач самостійно розпорядився рушницею та витратив отримані від її реалізації кошти на власні потреби, позивач має право на компенсацію половини її вартості.

На підтвердження вартості гладкоствольної мисливської рушниці МР27М, 12 калібр, 2 ствола, № 122717605 позивачкою надана довідка суб`єкта оціночної діяльності ФО-П ОСОБА_4 від 18.03.2019, з якої вбачається, що найбільш вірогідна вартість цієї рушниці становить 19 800 грн 00 коп. без ПДВ (а. с. 11, 12-14).

Заперечуючи проти вказаної вартості мисливської рушниці відповідач ОСОБА_2 не надав жодних доказів на підтвердження іншої вартості цієї рушниці.

Посилання відповідача на свідоцтво № 022123, видане УПП ГУМВС України в Харківській області про проходження ним з 01.11.2013 по 08.11.2013 курсів по навчанню власників зброї згідно учбової програми (а. с. 47) не дозволяють дійти висновку, що мисливська рушниця не була спільним майном подружжя.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для визначення розміру компенсації вартості цього майна виходячи з доказів, що надані позивачем та не спростовані відповідачем.

На підтвердження факту придбання комплектуючих комп`ютера позивачем надана копія видаткової накладної від 29.01.2014, яка не містить будь-яких реквізитів щодо покупця цих комплектуючих (а. с. 21).

Будь-яких інших доказів щодо придбання сторонами у спільну сумісну власність комплектуючих комп`ютера, зазначених у позовній заяві, позивачем не надано.

Водночас, відповідач стверджував, що в сім`ї був комп`ютер, придбаний раніше, однак цей комп`ютер був приведений у непридатний стан саме позивачем, проти чого, в цілому, не заперечувала і сама позивач.

Зі змісту аудіофайлу на CD-R (а. с. 23), що доданий позивачем до позовної заяви, вбачається, що в процесі суперечок між сторонами щодо комп`ютера згадувався саме той комп`ютер, який був пошкоджений позивачем, а остання факту пошкодження комп`ютера і не заперечувала.

Отже, в частині вимог щодо компенсації вартості комплектуючих комп`ютера позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що такі комплектуючі були придбані подружжям у спільну сумісну власність та, що ними розпорядився на свою користь відповідач.

Довідка ФО-П ОСОБА_4 . від 28.06.2019 щодо найбільш вірогідної вартості комплектуючих комп`ютера (а. с. 81, 82-85) є неналежним доказом, оскільки вона не стосується майна, щодо якого є підстави для включення до спільного сумісного майна подружжя.

Також, є неналежними доказами, оскільки не стосуються предмета спору, наступні докази, що надані сторонами: копія трудової книжки Серія НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_2 (а. с. 8-10), копія договору купівлі-продажу квартири від 29.08.2008 (а. с. 16, 17), копія договору купівлі-продажу житлового будинку від 09.11.2009 (а. с. 18-20), відомості щодо придбання та продажу відповідачем ОСОБА_2 транспортних засобів (а. с. 48-52), копіядоговору купівлі-продажу квартири від 24.03.2017 (а. с. 53), виписка АТ КБ "Приватбанк" по особовому рахунку № НОМЕР_5 за період з 01.05.2018 по 31.10.2018 відкритого на ім`я ОСОБА_2 (а. с. 54-60), відомості про спори сторін з приводу майна, розташованого на території АРК (а. с. 62-64, 67-69).

За таких обставин, позов підлягає частковому задоволенню в частині вимог щодо компенсації 1/2 вартості мисливської рушниці в сумі 9900 грн.

У решті позову належить відмовити.

Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.

Керуючись статтями 12, 13, 76-82, 89, 141, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

в и р і ш и в:

Позовну заяву задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 9900 (дев`ять тисяч дев`ятсот) грн 00 коп.

У задоволенні решти позову - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 428 (чотириста двадцять вісім) грн 57 коп. на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

Учасники справи, а також особи, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач - ОСОБА_1 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_6 .

Відповідач - ОСОБА_2 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_7 .

Повний текст рішення складено 21.12.2019.

Головуючий: В. В. Овдієнко