Справа № 377/909/19
Провадження № 2/377/351/19
У Х В А Л А

18 грудня 2019 року суддя Славутицького міського суду Київської області Теремецька Н.Ф., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Служба у справах дітей та сім`ї виконкому Славутицької міської ради Київської області, Орган опіки та піклування виконкому Славутицької міської ради Київської області, про визначення місця проживання малолітньої дитини з батьком, -

У С Т А Н О В И Л А:

26 листопада 2019 року до суду надійшла позовна заява, у якій позивач просить визначити місце проживання малолітньої дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із батьком, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

27 листопада 2019 року суд відповідно до ч. 6 ст. 187 ЦПК України звернувся до Управління адміністративних послуг виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача.

Як вбачається з довідки Управління адміністративних послуг виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області, яка надійшла на адресу суду 17 грудня 2019 року, відповідач зареєстрована за адресою, вказаною в позовній заяві.

Проте, у відкритті провадження необхідно відмовити з наступних підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суд відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили, за тими самими вимогами.

Зазначена у пункті 2 частини першої ст. 186 ЦПК України підстава для відмови у відкритті провадження у справі спрямована на усунення випадків повторного вирішення судом спорів, які вже розглянуті і остаточно вирішені по суті, а тому наявність у тотожному спорі рішення суду, що набрало законної сили, є перешкодою для повторного звернення до суду з таким самим позовом.

У тих випадках, коли справа вже вирішена судом або коли сторони розпорядилися своїми правами певним чином і суд затвердив ці дії, повторне звернення до суду не допускається. Неможливість повторного розгляду справи, коли є судове рішення, що набрало законної сили і не скасоване у встановленому законом порядку, перш за все пов`язана з виключністю судового рішення. Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Таким чином, необхідність застосування п. 2 ч. 1 ст. 186 ЦПК України обумовлена, зокрема, неприпустимістю розгляду судами одного і того ж спору двічі. Підставою для прийняття судового рішення про відмову у відкритті провадження у справі може бути лише наявність на час вирішення питання про відкриття провадження у справі рішення суду, яке набрало законної сили та яке ухвалено між тими самими сторонами, про той самий предмет та з тих самих підстав.

Для застосування вказаної підстави для відмови у відкритті провадження у справі необхідна наявність водночас трьох складових, а саме тотожних сторін спору, тотожного предмета позову, тотожної підстави позову, тобто коли позови повністю співпадають за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду.

Як вбачається з рішення Славутицького міського суду Київської області від 10 травня 2018 року у справі № 377/128/18, провадження № 2/377/106/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: Служба у справах дітей та сім`ї виконкому Славутицької міської ради Київської області, Орган опіки та піклування виконкому Славутицької міської ради Київської області, про визначення місця проживання малолітньої дитини з матір`ю та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування виконкому Славутицької міської ради Київської області, про визначення місця проживання малолітньої дитини з батьком та визначення режиму спілкування дитини з матір`ю, наданого на виконання ухвали суду від 29 листопада 2019 року, первісний позов задоволено в повному обсязі. Визначено місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю ОСОБА_2 , зобов`язано ОСОБА_1 повернути ОСОБА_3 його матері ОСОБА_2 . В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування виконкому Славутицької міської ради Київської області, про визначення місця проживання малолітньої дитини з батьком та визначення режиму спілкування дитини з матір`ю, відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 15 серпня 2018 року рішення Славутицького міського суду Київської області від 10 травня 2018 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 14 лютого 2019 року рішення Славутицького міського суду Київської області від 10 травня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 15 серпня 2018 року залишено без змін.

Із змісту судових рішень вбачається, що предметом зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 було визначення місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із батьком.

З позовної заяви, вбачається, що позивач просить визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком, ОСОБА_1 , оскільки з лютого 2018 року і по теперішній час дитина проживає разом з ним. При цьому новими підставами для подання позову, що не були предметом розгляду у справі № 377/128/18, провадження № 377/909/19, позивач вказує:

-вік дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який досяг шкільного віку та може самостійно висловити свою думку з приводу його місця проживання;

- працевлаштування позивача, який з 15 травня 2018 року прийнятий на посаду водія автотранспортних засобів в Компанії «Вінсі Конструксьон Гран Проже/Буйг Траво Пюблік( СП Новарка);

- відсутність правових норм, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною;

-прихильність малолітньої дитини до батька, що підтверджується висновком КУ «Інклюзивно-ресурсного центру № 1» Чернігівської міської ради;

-укладення відповідачкою шлюбу з іншим чоловіком, зміною її сімейного стану.

Слід зазначити, що питання про заслуховування думки дитини, прихильності малолітньої дитини до батька були предметом розгляду справи № 377/128/18, провадження № 2/377/106/18 в суді першої інстанції та предметом оцінки апеляційного суду і Верховного Суду.

Працевлаштування позивача на роботу не може бути підставою для повторного звернення до суду з тотожним позовом, оскільки суд, визначаючи місце проживання дитини з матір`ю, виходив не тільки виключно з тієї підстави, що відповідач на час розгляду справи в суді першої інстанції не працював. Задовольняючи позов ОСОБА_2 та відмовляючи у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 ( справа № 377/128/18, провадження № 2/377/106/18), судом враховано не лише ту обставину, що відповідач протягом року не працював і не мав самостійного доходу, але й характеристику сторін та їх поведінку у виниклій конфліктній ситуації, яка склалася між ними, матеріально-побутові умови сторін, та прийшов до висновку, що під час розгляду справи виняткових обставин у розумінні положень ст. 161 СК України, які б свідчили про неможливість проживання дитини разом з матір`ю, не було встановлено.

Інші підстави, зазначені ОСОБА_1 у позовній заяві, не є новими підставами для розгляду справи, зважаючи на принцип правової визначеності і права на справедливий розгляд.

Відповідно до пункту 9 частини другої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є обов`язковість судового рішення.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України; та практику Суду як джерело права.

Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип остаточності рішень суду і юридичної визначеності (принцип resjudicata). Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення (Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Brumarescu v. Romania» («Брумареску проти Румунії») від 28 жовтня 1999 року (п. 61).

Таким чином, рішення суду в цивільній справі, які набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

Враховуючи викладене, у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Служба у справах дітей та сім`ї виконкому Славутицької міської ради Київської області, Орган опіки та піклування виконкому Славутицької міської ради Київської області, про визначення місця проживання малолітньої дитини з батьком, необхідно відмовити, оскільки є таке, що набрало законної сили рішення Славутицького міського суду Київської області від 10.05.2018 року у справі № 377/128/18, провадження № 2/377/106/18 між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Керуючись ст. 186 ЦПК України, -

У Х В А Л И Л А:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Служба у справах дітей та сім`ї виконкому Славутицької міської ради Київської області, Орган опіки та піклування виконкому Славутицької міської ради Київської області, про визначення місця проживання малолітньої дитини з батьком.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Київського апеляційного суду через Славутицький міський суд протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала складена 18 грудня 2019 року.

Суддя: Н. Ф. Теремецька