Справа № 727/6473/18
Провадження № 2/727/157/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2019 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді Чебан В.М.

при секретарі Меренчук Р.Ю.

розглянувши в відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права особи на частку в квартирі, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про припинення права особи на частку в квартирідо відповідача ОСОБА_2, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла її мати ОСОБА_3.

Вказує, що за життя ОСОБА_3 належала на праві власності квартира АДРЕСА_1.

Позивачка зазначає, що вона успадкувала 2/9 частки вказаної квартири на підставі свідоцтва про право на спадщину серії НОМЕР_1, посвідченого 25.12.2009 року державним нотаріусом Першої Чернівецької державної нотаріальної контори Літун М.В., 3/9 частки вказаної квартири їй належить на підставі свідоцтва про право власності б/н від 12.04.1994 року та 3/9 частки відповідно до договору дарування частини квартири серії ВММ №324990, посвідченого 05.02.2010 року державним нотаріусом Першої Чернівецької державної нотаріальної контори Літун М.В., тобто, їй належить на праві власності 8/9 частки квартири АДРЕСА_1.

Інша 1/9 частка спірної квартири належать її брату ОСОБА_2, який, у встановлений законом строк, подав до Першої чернівецької державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Позивачка стверджує, що частка відповідача є незначною та не може бути виділена в натурі, оскільки спірна квартира складається з трьох житлових кімнат, найменша з яких становить площу 12 кв.м., що складає 15,28 % загальної площі квартири. Відповідач має право на 1/9 частку, тобто 11% від загальної площі квартири, а тому виділити будь-яку з житлових кімнат в квартирі, яка б відповідала частці відповідача, в натурі не є можливим.

Крім того, квартира АДРЕСА_2 є неподільною та поділ спірної квартири в натурі відповідно до ідеальних часток співвласників в розмірі 1/9 та 8/9 з технічної точки зору - не можливий.

Зазначає, що спільне володіння і користування спірною квартирою є неможливим, оскільки хоч вона та відповідач є рідними братом та сестрою, однак вони протягом досить тривалого періоду часу спільно не проживають, у кожного своя сім'я.

Крім того, разом з нею у вказаній квартирі проживають її неповнолітня донька ОСОБА_5 та її батько ОСОБА_6, який є пенсіонером.

Вказує, що вона на даний час проходить хіміотерапію та лікується від раку, а тому бажає належним чином забезпечити можливість своєї неповнолітньої дочки в майбутньому успадкувати за нею право власності на квартиру та продовжити в ній проживати.

Позивачка стверджує, що припинення права відповідача ОСОБА_2 на частку в квартирі не завдасть йому шкоди, оскільки відповідач жодного дня у спірній квартирі не проживав і жодних дій щодо її утримання ніколи не проводив. Також відповідачу належить 1/3 частки в трьохкімнатній квартирі АДРЕСА_3, тобто, у випадку припинення права відповідача на частку в спірній квартирі, він залишиться забезпеченим житлом.

Зазначає, що відповідачем не спрямовано жодних коштів чи зусиль на ремонт спірної квартири чи оплату будь-яких комунальних платежів. Всі роботи по капітальному та поточному ремонту квартири здійснені виключно за її кошти. Вона за власний рахунок та без жодної участі відповідача здійснила внутрішнє перепланування квартири.

На основі викладеного, позивачка просить суд припинити право ОСОБА_2 на 1/9 частку квартири АДРЕСА_2, загальною площею 75,30 кв.м.; визнати за нею право власності на 1/9 частку спірної квартири; виплатити ОСОБА_2 з депозитного рахунку Шевченківського районного суду м.Чернівці вартість 1/9 частки спірної квартири у розмірі 118603,00 грн., внесених нею згідно квитанції №39 від 29.11.2018 року, що становить ринкову вартість 1/9 частки квартири ОСОБА_2, а також стягнути з відповідача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 704,80 грн.

Ухвалою судді від 04 липня 2018 року провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права особи на частку в квартирі - відкрито.

В судове засідання представник позивачки не з'явився, однак до його початку надав суду письмову заяву, згідно якої вимоги позову підтримує в повному обсязі, просить суд задовольнити позовні вимоги, а також не заперечує щодо винесення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, хоча був повідомленим про час та місце розгляду даної справи в суді, а тому, суд вважає, за можливе розглянути справу за його відсутності та постановити заочне рішення.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв'язку з цим, на підставі ст.247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу.

Суд, дослідивши надані сторонами документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належала на праві власності ОСОБА_1, ОСОБА_6 та ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло, виданого 12.04.1994 року Управлінням по комунальній власності Чернівецького міськвиконкому (а.с.25), та копією Витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с.15).

ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла мати позивачки та відповідача ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.55) та копіями свідоцтв про народження (а.с.132зв.-133).

Після смерті матері позивачка ОСОБА_1 успадкувала 2/9 частки спірної квартири, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 25.12.2009 року (а.с.14), а відповідач ОСОБА_2 успадкував 1/9 частку квартири, оскільки у встановлений законом строк, подав до Першої Чернівецької державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (а.с.130).

Відповідно до ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Аналогічну позицію викладено в постанові Верховного Суду від 16.05.2018 року по справі №175/4367/15-ц, в якій зазначено що, якщо спадкоємець прийняв спадщину стосовно нерухомого майна, але зволікає з виконанням обов'язку, передбаченого ст. 1297 ЦК України, зокрема, з метою ухилення від погашення боргів спадкодавця, кредитор має право звернутися до нього з вимогою про погашення заборгованості спадкодавця.

Таким чином, суд вважає, що ухилення відповідачем від звернення до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину на 1/9 частку спірної квартири, не позбавляє позивачку права звернення з вимогою про припинення права відповідача на частку в квартирі.

Відповідно до договору дарування частини квартири від 05.02.2010 року (а.с.16), ОСОБА_6 подарував, а позивачка ОСОБА_1 прийняла у дар 3/9 частини квартири АДРЕСА_1.

Таким чином, позивачці ОСОБА_1 належить 8/9 частки спірної квартири.

Як вбачається з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с.17) та з копії технічного паспорту на квартиру (а.с.26-27), квартира АДРЕСА_1 складається з трьох житлових кімнат, а саме: 1-а кімната 12,00 кв.м., 2-а кімната 14,40 кв.м. та 3-я кімната 18,20 кв.м., загальною площею 75,30 кв.м., в тому числі житловою площею 44,60 кв.м.

Відповідачу ОСОБА_2 належить 1/9 частка спірної квартири, тобто 11% загальної площі квартири, найменша житлова кімната становить площу 12,00 кв.м., що складає 15,28% загальної площі квартири, а тому, суд вважає, що виділити будь-яку з житлових кімнат в квартирі, яка б відповідала частці відповідача, є неможливим.

Ухвалою суду від 20.08.2018 року по даній справі було призначено судову будівельно-технічну експертизу.

Відповідно до висновку №18093 від 10.10.2018 року (а.с.76-97), ринкова вартість квартири АДРЕСА_1 становить 1067425 грн. Поділ в натурі квартири АДРЕСА_1 між співвласниками пропорційно належним їм часткам 8/9:1/9 не надається можливим виконати по причині відсутності необхідної площі відповідно до вимог будівельних норм і правил. Крім того, виділ в натурі частки власника 1/9 частки спірної квартири з дотриманням норм чинного законодавства технічно не надається можливим виконати за такими причинами: неможливим є влаштування двох ізольованих входів, оскільки вхід здійснюється через дверний проріз зі сходової площадки, влаштування другого дверного прорізу не надається можливим; неможливим є обладнання для кожної із утворюваних квартир ізольованих кухонь не менше 7 кв.м. з природнім освітленням та вентиляцією, ізольованих санвузлів площею не менше 3,8 кв.м. з проведенням всіх необхідних комунікацій, а саме: водопроводу, каналізації та вентиляції, неможливо обладнати внутрішньоквартирні коридори для кожної із утворюваних квартир шириною не менше 1,1 м.

Згідно довідки КЖРЕП №17 від 29.03.2018 року №661 (а.с.18), в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані позивачка ОСОБА_1, її малолітня донька ОСОБА_5 та її батько ОСОБА_6

Відповідно до копії витягу з історії хвороби №1872 (а.с.19-20) та копії виписки з історії хвороби (а.с.21-22), позивачка ОСОБА_1 на даний час проходить хіміотерапію та лікується від раку.

Як встановлено судом, відповідач ОСОБА_2 в спірній квартирі не зареєстрований та не проживає, витрати по її утриманню не проводить, оплату за комунально-житлові послуги не сплачує.

Згідно ч.1. ст.322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї.

Крім того, в постанові Верховного Суду України від 23.11.2016 року №6-1943цс16 зазначено, що аналіз положень статті 365 ЦК України дає підстави для висновку, що право власності співвласника на частку в спільному майні може бути припинено за наявності будь-якої з передбачених пунктами 1-3 частини першої цієї статті підстав, які є самостійними, але за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Саме ця обставина є визначальною при вирішенні спорів про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників.

Відповідач ОСОБА_2 забезпечений житлом, йому належить 1/3 частки в трьохкімнатній квартирі АДРЕСА_3.

Згідно квитанції №39 від 29 листопада 2018 року (а.с.160) позивачка ОСОБА_1 внесла на депозитний рахунок Шевченківського районного суду м.Чернівці вартість 1/9 частки квартири загальною площею 75,30 кв.м. за адресою: АДРЕСА_4 у розмірі 118603,00 грн., що становить ринкову вартість 1/9 частки квартири відповідача ОСОБА_2

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідачем ОСОБА_2 не надано суду ні відзиву на позовну заяву ні жодного доказу, які б спростовували заявлені позовні вимоги.

Відповідно до положень ч.3 ст.12 та ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (ч.5 ст.81 ЦПК України).

Частиною 1 статті 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформованої в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29.

За таких обставин, інші доводи учасників справи не стосуються предмету доказування в межах спірних правовідносин.

Таким чином, враховуючи викладені обставини, оцінюючи належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, розглянувши справу в межах заявлених вимог, суд вважає, що належить припинити право ОСОБА_2 на 1/9 частки квартири загальною площею 75,30 кв.м. за адресою: АДРЕСА_4, визнати за позивачкою ОСОБА_1 право власності на 1/9 частку спірної квартири та виплатити ОСОБА_2 з депозитного рахунку Шевченківського районного суду міста Чернівці вартість 1/9 частки спірної квартири у розмірі 118603,00 грн., внесених позивачкою ОСОБА_1 згідно квитанції №39 від 29 листопада 2018 року, що становить ринкову вартість 1/9 частки квартири ОСОБА_2, задовольнивши позовні вимоги.

Також, згідно вимог статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача ОСОБА_2 необхідно стягнути на користь позивачки ОСОБА_1 судовий збір за подання до суду позовної заяви в сумі 704,80 грн., що підтверджується квитанцією (а.с.2).

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.322, 365, 1296 ЦК України, ст.ст.12, 13, 76, 77, 81, 89, 141, 247, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 282, 284, 289 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Винести заочне рішення.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права особи на частку в квартирі- задовольнити.

Припинити право ОСОБА_2 на 1/9 частки квартири загальною площею 75,30 кв.м. за адресою: АДРЕСА_4.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/9 частки квартири загальною площею 75,30 кв.м. за адресою: АДРЕСА_4.

Виплатити ОСОБА_2 з депозитного рахунку Шевченківського районного суду міста Чернівці вартість 1/9 частки квартири загальною площею 75,30 кв.м. за адресою: АДРЕСА_4 у розмірі 118603,00 (сто вісімнадцять тисяч шістсот три) гривні, внесених позивачем ОСОБА_1 згідно квитанції №39 від 29 листопада 2018 року, що становить ринкову вартість 1/9 частки квартири ОСОБА_2.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 704,80 (сімсот чотири) гривні (вісімдесят) копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Дане заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

З повним текстом рішення суду учасники справи можуть ознайомитись 14 лютого 2019 року.

СУДДЯ: