ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/4820/310/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд

в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Спірідонової Т.В. (суддя-доповідач), Купельського А.В., Ярмолюка О.І.,

секретар судового засідання - Кошельник В.М.

за участю: представника апелянта - Крука А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу №686/19411/13-ц за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 9 листопада 2015 року (суддя Логінова С.М.) у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

У жовтні 2013 року ПАТ «КБ «Надра» звернувся із позовом та просив стягнути з відповідача ОСОБА_5 заборгованість за кредитним договором №10/МК/2008-980 від 21.05.2008 року в розмірі 87496грн.79коп.

Позов мотивовано тим, що 21 травня 2008 року між ПАТ «КБ «Надра» та ОСОБА_5 було укладено кредитний договір №10/МК/2008-980, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит в сумі 45000 грн. зі сплатою 19,9% річних за користування кредитом на строк до 20 травня 2011 року. Відповідач ОСОБА_5 зобов'язався повертати кредит та сплачувати відсотки за користування кредитними коштами шляхом сплати щомісячно мінімально необхідного платежу у розмірі, визначеному у Графіку. У разі прострочення строку сплати необхідних платежів по погашенню кредиту позичальник сплачує банку пеню в розмірі 0,5% від суми прострочених зобов'язань за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня. Відповідач свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконує. Станом на 24 вересня 2013 року загальний розмір заборгованості складає 87496грн.79коп., а саме: 38663грн.85коп. - заборгованість по кредиту; 38248грн.92коп. - заборгованість по відсотках; 10584грн.02коп. - пеня.

Заочним рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 квітня 2014 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» заборгованість за кредитним договором № 10/МК/2008-980 від 21 травня 2008 року у розмірі 87496грн.79коп., яка складається з: 38663 грн. 85 коп. - заборгованості за кредитом; 38248грн.92коп. - заборгованості по відсотках за користування кредитом; 10584грн.02коп.- пені за несвоєчасну сплату платежів. Вирішено питання про стягнення судових витрат.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 липня 2014 року заочне рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 квітня 2014 року скасовано.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 9 листопада 2015 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» заборгованість за кредитним договором №10/МК/2008-980 від 21 травня 2008 року у розмірі 33858грн.87коп., яка складається з: 23274грн.68коп. - заборгованості по відсотках за користування кредитом; 10584грн.02коп. - пені за несвоєчасну сплату платежів. У решті позову відмовлено. Вирішено питання про судові витрати.

Ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 02 лютого 2016 рокурішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 9 листопада 2015 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 05 грудня 2018 року ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 02 лютого 2016 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позову, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що грошові кошти відповідно до кредитного договору не отримував, будь-яких реквізитів для перерахування коштів не надавав, заяву на отримання кредиту не писав і не підписував, як і не підписував сам кредитний договір. Фотокопію паспорта, як і сам паспорт, до банку не надавав. Крім цього, на фотокопії відсутній його підпис, а підписи, які містяться на інших документах, в тому числі на договорі, не відповідають підпису відповідача та є підробленими. Банком не було надано договору на відкриття карткового рахунку, на який позичальнику було перераховано кредитні кошти, а також підтвердження того, що він отримав в банку кредитну картку, на яку передбачався переказ коштів. Не надав банк будь-яких квитанцій, які б підтверджували факт зняття відповідачем з картки готівки у розмірі 45000грн. Не погоджується із висновком суду про те, що відповідач здійснював повернення кредитних коштів та укладав з ПАТ «КБ «Надра» договори застави товарів, що в обороті, оскільки будь-яких товарів, як і самих кіосків, що розміщені поза межами м. Хмельницького, у нього не було. На думку апелянта, нарахування відсотків за кредитним договором мало б призупинитись 20 травня 2011 року, тобто із закінченням строку, на який укладався кредитний договір. Неправильним є визначений розмір пені, при розрахунку якого суд мав би врахувати лише розмір заборгованості по відсотках, тоді як у даному випадку враховано як заборгованість по тілу кредиту, так і заборгованість по відсотках.

Представник апелянта ОСОБА_5 - ОСОБА_7 у судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав.

Апелянт ОСОБА_5 та представник позивача ПАТ «КБ «Надра», повідомлені належним чином про дату, час і місце слухання справи, у судове засідання не з'явилися, представник ПАТ «КБ «Надра»подав заяву про слухання справи у його відсутності.

Заслухавши учасника справи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив із того, що позовні вимоги банку в частині стягнення з відповідача на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованості за відсотками за користування кредитом підлягають задоволенню частково в межах строку позовної давності у сумі 23274,68 грн. за період з 01.10.2010 р. по 01.09.2013 р., а також пеня, нарахована за несвоєчасну сплату платежів, за період з 24.09.2012 р. по 23.09.2013 р. в сумі 10584,02 грн.Оскільки ПАТ КБ «Надра» пропущено строк позовної давності в частині позовних вимог банку про сплату кредиту та відсотків за користування кредитом за період з 31.05.2008р. по 01.10.2010р. відмовлено.

Проте, зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення в повній мірі не відповідає.

Встановлено, що 21 травня 2008 року між ПАТ «Комерційний банк «Надра» та ОСОБА_5 укладено кредитний договір №10/МК/2008-980, відповідно до умов якого банк надав ОСОБА_5 у тимчасове користування грошові кошти у сумі 45000,00 грн зі сплатою 19,9% річних за користування кредитними коштами з кінцевим терміном погашення кредиту до 20 травня 2011 року.

Відповідно до висновку судової почеркознавчої експертизи від 07 липня 2015 pоку №1561/15-26, проведеної Хмельницьким відділенням КНДІСЕ, підпис у графі «позичальник» у кредитному договорі №10/МК/2008-980 від 21.05.2008 року, «підпис» у договорі №79075685 на відкриття карткового рахунку від 12.12.2007 року, у графі «Підпис заявника» заяви на отримання кредиту ОСОБА_5 від 05.05.2008р. виконані саме ОСОБА_5

За видачу кредиту ОСОБА_5 була сплачена комісія ПАТ «КБ «Надра» у сумі 1575грн, що підтверджується заявою на переказ готівки №3.

21 травня 2008 року філія ПАТ «КБ «Надра» здійснила безготівкове поповнення поточного (карткового) рахунку на суму 45000грн (VISA НОМЕР_2) на ім'я ОСОБА_5, що підтверджується меморіальним ордером від 21 травня 2008 року №12-1.

З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором від 21 травня 2008 року №10/МК/2008-980 ОСОБА_5 передав у заставу банку належні на праві власності: майно на суму 26898грн, торгові кіоски на суму 20200грн, товари в обігу на загальну суму 11250грн, що підтверджується договорами застави №№10/3, 10/2, 10/1 від 21 травня 2008 року.

21 травня 2008 року ОСОБА_5 було перераховано 50,00 грн за витяг про внесення об'єкта застави до державного реєстру обтяжень рухомого майна, що підтверджується заявою на переказ готівки № 6.

ОСОБА_5 24 березня 2011 року змінив прізвище на «ОСОБА_5» у зв'язку з укладенням шлюбу, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб.

Відповідно до п.4.1.1. кредитного договору №10/МК/2008-980 від 21.05.2008 року повернення кредиту та сплата відсотків здійснюється згідно з графіком повернення кредиту та сплати відсотків, який є невід'ємною частиною цього договору.

Графіком повернення кредиту та сплати відсотків встановлено позичальнику порядок повернення кредиту та сплати відсотки за користування кредитними коштами шляхом сплати щомісячної плати мінімально необхідного платежу в розмірі, визначеному у даному графіку.

Пунктом 9.2. кредитного договору №10/МК/2008-980 від 21.05.2008 року передбачено, що у разі прострочення позичальником строку сплати необхідних платежів по погашенню кредиту, позичальник сплачує банку пеню в розмірі 0,5% від суми прострочених зобов'язань за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Свої зобов'язання відповідно до умов кредитного договору відповідач належним чином не виконував: не вносив платежі на погашення кредиту, не сплачував нараховані проценти за користування кредитом.

Звертаючись до суду з позовом представник ПАТ «КБ «Надра» зазначив, що станом на 24 вересня 2013 року загальний розмір заборгованості складає 87496грн.79коп., а саме: 38663грн.85коп. - заборгованість по кредиту; 38248грн.92коп. - заборгованість по відсотках; 10584грн.02коп. - пеня.

Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити проценти.

Тобто, зобов'язання з надання кредиту, його повернення та сплати процентів є основним, а зобов'язання зі сплати штрафу та пені є додатковим до основного.

Позивач обов'язки за умовами договору виконав, надавши кредитні кошти відповідачеві.

Відповідач зобов'язався за договором повертати кредит з процентами періодичними платежами впродовж 36 місяців до 20 травяня 2011 року включно.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Отже, для належного виконання зобов'язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов'язання є його порушенням.

Відповідно до статті 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Отже, після настання терміну внесення чергового платежу за договором і після спливу строку кредитування зобов'язання простроченого боржника за договором не припиняється. Так, зобов'язання може бути належно виконане простроченим боржником і після спливу позовної давності. Згідно з частиною першою статті 267 ЦК України особа, яка виконала зобов'язання після спливу позовної давності, не має права вимагати повернення виконаного, навіть якщо вона у момент виконання не знала про сплив позовної давності.

У випадку спливу позовної давності заява про захист цивільного права або інтересу приймається судом до розгляду, проте сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частини друга та четверта статті 267 ЦК України).

Відповідно до частини другої статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика») глави 71 («Позика. Кредит. Банківський вклад»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Частиною першою статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

За умовами кредитного договору №10/МК/2008-980 від 21.05.2008 року сторони погодили щомісячну сплату відсотків за кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом, до 20 травня 2011 року включно.

Відтак, у межах строку кредитування до 20 травня 2011 року відповідач мав, зокрема, повертати позивачеві кредит і сплачувати проценти періодичними (щомісячними) платежами згідно з графіком повернення кредиту та сплати відсотків, який є невід'ємною частиною цього договору.

Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (стаття 256 ЦК України).

Загальна позовна давність (зокрема, до вимог про стягнення заборгованості за кредитом і процентів) встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України), а спеціальна позовна давність до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені)- тривалістю в один рік (пункт 1 частини другої статті 258 ЦК України).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Початок перебігу позовної давності визначається статтею 261 ЦК України. Так, за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України), а за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п'ята цієї статті).

Оскільки договір встановлює окремі зобов'язання, які деталізують обов'язок відповідача повернути борг частинами та передбачають самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, то незалежно від визначення у договорі строку кредитування право позивача вважається порушеним з моменту порушення відповідачем терміну внесення чергового платежу. А відтак, перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу починається після невиконання чи неналежного виконання (зокрема, прострочення виконання) відповідачем обов'язку з внесення чергового платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу.

У разі порушення позичальником терміну внесення чергового платежу, передбаченого договором (прострочення боржника), відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України кредитодавець до спливу визначеного договором строку кредитування вправі заявити вимоги про дострокове повернення тієї частини кредиту, що залишилася, і нарахованих згідно зі статтею 1048 ЦК України, але не сплачених до моменту звернення кредитодавця до суду, процентів, а також попередніх невнесених до такого моменту щомісячних платежів у межах позовної давності щодо кожного із цих платежів. Невнесені до моменту звернення кредитора до суду щомісячні платежі підлягають стягненню у межах позовної давності, перебіг якої визначається за кожним з платежів окремо залежно від настання терміну сплати кожного з цих платежів.

Вказана правова позиція викладена Верховним Судом України у постанові від 6 листопада 2013 року у справі №6-116цс13. Аналогічні висновки були сформульовані Верховним Судом України, зокрема, у постановах від 19 березня 2014 року у справі № 6-20цс14, від 12 листопада 2014 року у справі № 6-167цс14, від 3 червня 2015 року у справі № 6-31цс15, від 30 вересня 2015 року у справі № 6-154цс15, від 29 червня 2016 року у справі № 6-272цс16, від 23 листопада 2016 року у справі № 6-2104цс16 і від 14 грудня 2016 року у справі № 6-2462цс16.

Отже, оскільки за умовами договору відповідач мав виконувати зобов'язання, зокрема, з щомісячного повернення кредиту та зі сплати процентів впродовж строку кредитування (36 місяців), перебіг позовної давності для стягнення заборгованості за кожним з цих щомісячних платежів починається з наступного дня після настання терміну внесення чергового платежу. А тому встановлення строку кредитування у договорі, який передбачає внесення позичальником щомісячних платежів, має значення не для визначення початку перебігу позовної давності за вимогами кредитодавця щодо погашення заборгованості за цим договором, а, насамперед, для визначення позичальнику розміру щомісячних платежів.

Відтак, за наведених умов початок перебігу позовної давності для погашення щомісячних платежів за договором визначається за кожним таким черговим платежем з моменту його прострочення. Вказане унеможливлює визначення початку перебігу позовної давності для погашення всієї заборгованості за договором з моменту спливу строку кредитування.

Відповідач не виконував щомісячні зобов'язання з погашення кредиту та процентів за користування кредитом, у той час як банк звернувся з позовом 01.10.2013 року.

Оскільки не встановлено поважних причин пропуску строку позовної давності позивачем, до заявлених вимог про стягнення заборгованості по кредиту та процентам по 30.09.2010 року включно слід застосувати позовну давність, і ухвалити рішення про відмову у задоволенні позову в цій частині. При цьому, суд першої інстанції, дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для стягнення заборгованості по тілу кредиту (щомісячним платежам) за період з 01.10.2010 року по 20.05.2011 року у сумі 12462грн.30коп., оскільки позивачем строк позовної давності по зазначеним платежам не пропущено та заборгованість нарахована у межах загальної позовної давності.

Звертаючись з позовом ПАТ «Комерційний банк «Надра» просив стягнути з відповідача також проценти і пеню, нараховані також після закінчення закінчення строку кредитування.

Починаючи з 21 травня 2011 року, відповідач мав обов'язок незалежно від пред'явлення вимоги позивачем повернути всю заборгованість за договором, а не вносити її періодичними платежами, оскільки останні були розраховані у межах строку кредитування.

Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред'явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов'язання.

У такому разі положення абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України, за яким проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики, не підлягають застосуванню, оскільки між сторонами немає домовленості про порядок повернення позики поза межами строку дії договору.

З огляду на те, що зі спливом строку кредитування припинилося право позивача нараховувати проценти за кредитом, то після 20 травня 2011 року позивач не міг нараховувати такі проценти. За таких обставин, нарахування процентів за користування коштами за період з 21.05.2011 року по 23.09.2013 року є необґрунтованим, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Підставою, яка породжує обов'язок сплатити неустойку, є порушення боржником зобов'язання (стаття 610, пункт 3 частини першої статті 611 ЦК України).

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання (частина перша статті 549 ЦК України). Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частини друга та третя цієї статті).

Оскільки право позивача нараховувати проценти за кредитом припинилося зі спливом строку кредитування, то необґрунтованою є вимога позивача про стягнення нарахованої неустойки за один рік до звернення до суду.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що з відповідача ОСОБА_5 підлягає стягненню на користь позивача ПАТ «Комерційний банк «Надра» заборгованість за кредитним договором №10/МК/2008-980 від 21.05.2008р. за період з 01.10.2010 року по 20.05.2011 року включно у сумі 17463грн.44коп., яка складається із: 12462грн.30коп. - тіло кредиту, 5001грн.14коп. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідач не підписував кредитний договір, будь-які кошти за ним не отримував, а отже не повинен їх повертати, не ґрунтуються на матеріалах справи, та спростовуються даними висновку судової почеркознавчої експертизи, а також здійсненими по кредитному договору платежами.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ч.13 ст.141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно із ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивач просив стягнути з відповідача кошти у сумі 87496,79грн. Позовні вимоги задоволено частково: на користь позивача з відповідача стягнуто кошти у сумі 17463,44грн., що становить 19,96% від заявлених вимог (17463,44х100:87496,79). Позивачем документально підтверджено сплату судового збору на загальну суму 874,97грн. Отже, на користь позивача з відповідача підлягає стягненню судовий збір у сумі 174,63грн. (17463,44х19,96:100).

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 9 листопада 2015 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1) на користь публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» (, місцезнаходження: вул. Артема, 15, м.Київ) заборгованість за кредитним договором № 10/МК/2008-980 від 21.05.2008 р., у сумі 17463грн.44коп., яка складається із: 12462грн.30коп. - тіло кредиту, 5001грн.14коп. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом.

В решті вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_5 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1) на користь публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» (, місцезнаходження: вул. Артема, 15, м.Київ) судовий збір у сумі 174грн.63коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 04 лютого 2019 року.

Судді Т.В. Спірідонова

А.В. Купельський

О.І. Ярмолюк