Справа № 202/3466/18
Провадження № 2/202/311/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2019 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді - Кухтіна Г.О.

за участю секретаря - Кишковар Н.А.

позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - Дідовець Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Дніпро цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Зооконтроль» Дніпровської міської ради про стягнення матеріальної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2018 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовом до Комунального підприємства «Зооконтроль» Дніпровської міської ради про стягнення матеріальної шкоди.

Позов обґрунтовано тим, що 31 серпня 2015 року між ОСОБА_1 та Комунальним підприємством «Поводження з безпритульними тваринами» Дніпропетровської міської ради, правонаступником якого є Комунальне підприємство «Зооконтроль» Дніпровської міської ради, було укладено договір найму (оренди) транспортного засобу автомобіля марки «ЗАЗ», модель НОМЕР_1 , 2009 року випуску, білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , номер кузова (шасі) НОМЕР_3 , тип ТЗ-ПІКАП-В. Згідно Акту приймання-передачі від 07 серпня 2015 року вищевказаний транспортний засіб було передано відповідачу без пошкоджень, у технічно справному стані, з дефектів зазначено незначну вм`ятину на лівому передньому крилі. Разом з автомобілем передано комплект інструментів, запасне колесо, домкрат. 31 грудня 2015 року договір найму (оренди) було припинено у зв`язку із закінченням строку, однак неодноразові вимоги позивачки щодо повернення транспортного засобу відповідачем було проігноровано. Листом директора підприємства ОСОБА_2 від 27 квітня 2016 року ОСОБА_1 повідомлено, що по закінченню терміну дії договору оренди з 01.01.2016 року орендований автомобіль знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Наприкінці травня 2016 року позивачкою за вказаною адресою було виявлено автомобіль, стан якого під час візуального огляду свідчив про неналежне, недбале використання предмета оренди, однак транспортний засіб відповідачем повернуто не було. У зв`язку з цим, на підставі заяви позивачки, 21.10.2016 року СВ Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області було внесено відомості до ЄРДР за № 0004245, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 191 КК України. 17 липня 2017 року спірний автомобіль було доставлено до Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області у технічно несправному стані. За результатами авто товарознавчого дослідження було складено Висновок № 4817 експертного дослідження авто товарознавця по визначенню вартості матеріального збитку ТЗ від 31.07.2018 року, відповідно якого вартість відновлюваного ремонту автомобіля склала 12 957,29 грн. В свою чергу, фактична вартість відновлювального ремонту склала 18 621,33 грн., що підтверджується відповідними актами виконаних робіт. У зв`язку з викладеним, просила суд стягнути з відповідача на її користь матеріальну шкоду у розмірі 21 752,76 грн., яка складається з фактично понесеними витратами на відновлювальний ремонт автомобіля, а також з витрат, пов`язаних з технічним оглядом, авто товарознавськими експертизами, поштовими витратами на повідомлення відповідача у розмірі - 3 131,43 грн.

У судовому засіданні позивачка заявлені вимоги підтримала у повному обсязі, просила задовольнити.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечувала, про що надала суду відзив на позов. У судовому засіданні пояснила, що сторонами було укладено вищевказаний договір найму (оренди) транспортного засобу, складено відповідний акт приймання-передачі транспортного засобу. Однак, всупереч зазначених позивачкою обставин робітником підприємства 30.12.2015 року складено пояснювальну записку про те, що автомобіль марки «ЗАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_2 , поступив на підприємство в серпні 2015 року у технічно несправному стані, а саме: не працює електрообладнання, частково не працюють гальма, не працює механізм скло підйомників пасажира, не працює ходова (пружини, амортизатори, підшибники, шрус), не працює двигун (відсутня тяга, постійний перегрів, підвищене використання палива, в салоні авто постійний запах відпрацьованих газів). Для виконання службових обов`язків використовувалася інша машина. Зазначила, що жодних перешкод зі сторони відповідача у поверненні автомобіля не здійснювалося. Крім того, закрито й кримінальне провадження № 0004245, 17 липня 2017 року відповідачем за власні кошти автомобіль було повернуто слідчому.

Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що 31 серпня 2015 року між ОСОБА_1 та Комунальним підприємством «Поводження з безпритульними тваринами» Дніпропетровської міської ради, правонаступником якого є Комунальне підприємство «Зооконтроль» Дніпровської міської ради, укладено договір найму (оренди) транспортного засобу, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Рудкевичем Є.В., реєстровий № 3658, згідно умов якого підприємству передано в тимчасове, платне користування (в найм/оренду) автомобіль марки «ЗАЗ», модель 110558-42, 2009 року випуску, білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , номер кузова (шасі) НОМЕР_3 , тип ТЗ-ПІКАП-В. Строк дії договору з 07.08.2015 року по 31.12.2015 року.

На виконання договору найму (оренди) транспортного засобу сторонами 07 серпня 2105 року складено Акт прийому-передачі предмета оренди автомобіля, згідно якого предмет оренди передано без пошкоджень, в технічно справному стані. На кузові автомобіля є наступні дефекти: незначна вм`ятина на лівому передньому крилі автомобіля. З предметом оренди передано комплект інструментів, запасне колесо, домкрат, а також технічний паспорт на автомобіль і комплект ключів.

Як вбачається з матеріалів справи, у зв`язку із закінченням строку дії вказаного договору транспортний засіб автомобіль марки «ЗАЗ», модель 110558-42, 2009 року випуску, білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 не було повернуто ОСОБА_1 в строк, у зв`язку з чим позивачкою на адресу відповідача 23.12.2015 року, 20.01.2016 року та 11.04.2016 року було направлено листи з відповідною вимогою.

05 липня 2016 року комісією у складі заступника директора ТОВ «Дніпропетровський автоцентр на Калиновій», ОСОБА_3 , автослюсаря ОСОБА_4 , власниці ОСОБА_1 , представника наймача ОСОБА_5 , експерта Чернецького Н.В. здійснено огляд транспортного засобу марки «ЗАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під час якого встановлено ряд несправностей.

У результаті такого огляду судовим експертом 24.07.2016 року надано висновок експертного авто товарознавчого дослідження № 3185 за фактом спричинення аварійних пошкоджень автомобілю ЗАЗ 110558, з якого вбачається, що вартість відновлювальних робіт ТЗ склала 4 917,68 грн., однак транспортний засіб позивачці повернуто не було.

21.10.2016 року СВ Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області за фактом шахрайських дій, а саме привласнення майна ОСОБА_1 , було внесено відомості до ЄРДР за № 0004245, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 191 КК України.

Як пояснила позивачка у судовому засіданні, саме після порушення кримінального провадження 17 липня 2017 року спірний автомобіль було доставлено до Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області у технічно несправному стані.

31 липня 2017 року експертом-автотоварознавцем Крутінь В.І. надано висновок № 4817 експертного дослідження по визначенню вартості матеріального збитку КТЗ, з якого вбачається, що вартість відновлюваного ремонту автомобіля ЗАЗ 110558-42, реєстраційний номер НОМЕР_2 , становить 12 957,29 грн.

Як передбачено ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За змістом ст. 12 та ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ч. 1 та ч. 3 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Із вищевикладеного вбачається, що між сторонами утворилися правовідносини, що виходять із укладеного між ними Договору найму (оренди), зокрема відшкодування матеріальної шкоди, завданої власнику майна, що передано в найм (оренду). Дані правовідносини регулюються параграфом 5 глави 58 ЦК України та загальними положеннями щодо відшкодування шкоди, які визначені у главі 82 ЦК України.

Так, статтею 803 ЦК України передбачено, що наймач зобов`язаний відшкодувати збитки, завдані у зв`язку із втратою або пошкодженням транспортного засобу, якщо він не доведе, що це сталося не з його вини.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

У відповідність ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Як встановлено із вищевикладеного, пошкодження автомобіля марки «ЗАЗ», модель 110558-42, 2009 року випуску, білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який на праві власності належить позивачці, сталося внаслідок недбалої експлуатації автомобіля відповідачем.

З огляду на викладені обставини, враховуючи норми чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, та те, що своїми неправомірними діями, які підтверджені матеріалами справи, відповідач завдав матеріальної шкоди позивачу, суд приходить до висновку про необхідність зобов`язати відповідача відшкодувати завдані збитки.

Так, відповідно до висновку № 4817 експертного дослідження по визначенню вартості матеріального збитку КТЗ вартість відновлюваного ремонту автомобіля ЗАЗ 110558-42, реєстраційний номер НОМЕР_2 , становить 12 957,29 грн., проте, виходячи із положень ст. 13 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути із відповідача розмір завданої шкоди в межах заявлених позивачкою вимог, а саме у розмірі 21 752,76 грн.

У відповідності до ч. 1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача.

Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, стягненню із відповідача на користь позивачки підлягають судові витрати у розмірі 704,80 грн.

Керуючись ст.ст.22, 526,785,1166 ЦК України, ст.ст. 12,259,263-265,268, 274- 279 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 ) до Комунального підприємства «Зооконтроль» Дніпровської міської ради (49000, м. Дніпро, вул. Березинська, буд. 60, ) про стягнення матеріальної шкоди, - задовольнити.

Стягнути з Комунального підприємства «Зооконтроль» Дніпровської міської ради (49000, м. Дніпро, вул. Березинська, буд. 60, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 ) суму матеріальної шкоди у розмірі 21 752,76 грн.

Стягнути з Комунального підприємства «Зооконтроль» Дніпровської міської ради (49000, м. Дніпро, вул. Березинська, буд. 60, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 ) сплачений судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 11 липня 2019 року.

Суддя Г.О. Кухтін