Справа № 450/3423/17 Провадження № 6/450/118/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2019 року Пустомитівський районний суд Львівської області у складі

головуючого судді Кіпчарського М.О.,

секретаря судового засідання Микитів Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Пустомити Львівської області подання приватного виконавця виконавчого округу Львівської області ОСОБА_1 про визначення частки боржника в майні,-

в с т а н о в и в :

17.12.2018 року приватний виконавець виконавчого округу Львівської області ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним поданням, яке мотивує тим, що у нього на виконанні перебуває виданий Пустомитівським районним судом Львівської області 26.06.2018 року виконавчий лист № 450/3423/17 про стягнення з боржника ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 заборгованості у розмірі 49000,00 грн. та 6760,00 грн. судових витрат.

Вжитими ним заходами встановлена відсутність у боржника грошових коштів, нерухомого майна та автотранспорту, а тому з метою виконання рішення суду вважає, що стягнення може бути звернено на спільне майно, набуте боржником за час шлюбу з ОСОБА_4

З цією метою просить визначити частику боржника у розмірі 1/2 у спільному сумісному майні подружжя, а саме будинку № 89 по вул. Зелена в с. Басівка Пустомитівського району та земельної ділянки за даною адресою, право власності на які зареєстроване за дружиною боржника ОСОБА_4, для подальшого звернення стягнення на дане нерухоме майно.

В судове засідання приватний виконавець ОСОБА_1 не зявився, подав клопотання про розгляд подання у його відсутності, яке підтримує та просить задовольнити.

Боржник ОСОБА_2 та зацікавлена особа ОСОБА_4, будучи належним чином повідомленими про розгляд подання, в судове засідання не зявилися, причини неявки не повідомили.

Стягувач ОСОБА_3, будучи належним чином повідомленим про розгляд подання, в судове засідання не зявився, його представник ОСОБА_5 подала заяву на підтримаку подання, яке вважає підставним та обґрунтованим.

В силу ч. 2 ст. 443 ЦПК України неявка сторін та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами.

Так як всі учасники справи не явилися в судове засідання, фіксування судового засідання технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснюється.

Вивчивши матеріали подання, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що подання до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Львівської області ОСОБА_1 від 11.09.2018 року відкрито виконавче провадження ВП № 57195238 щодо виконання виконавчого листа № 450/3423/17, виданого Пустомитівським районним судом Львівської області 26.06.2018 року, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 49000,00 грн. заборгованості за договором позики та 6760,00 грн. судових витрат.

Зобовязання за вказаним виконавчим листом ОСОБА_2 не виконав.

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо субєкта, сформованої станом на 08.11.2018 року, ОСОБА_2 на підставі договору дарування від 28.08.2004 року являється власником квартири АДРЕСА_1.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Львівської області ОСОБА_1 від 11.09.2018 року на все майно боржника накладено арешт.

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна, сформованої 27.11.2018 року, ОСОБА_4 на підставі договору купівлі продажу № 242 від 06.02.2014 року являється власником житлового будинку № 89 по вул. Зелена в с. Басівка Пустомитівського району Львівської області та земельної ділянки для будівництва та обслуговування вказаного житлового будинку, господарських будівель і споруд площею

0,0951 га, кадастровий номер :01:001:0431.

Згідно повідомлення Львівського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану № 3168/04-06 від 05.12.2018 року, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, з 02.08.1997 року, актовий запис № 118.

Відповідно до ч.6 ст.48 ЗУ "Про виконавче провадження", стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Згідно із ст.443 ЦПК України питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного чи приватного виконавця.

Відповідно до роз'яснень викладених у п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року № 14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження", частка боржника у спільній власності з іншими особами визначається за поданням державного виконавця відповідно до положень законодавства, що регулює право власності. Такі подання мають розглядатися з додержанням вимог процесуального закону щодо допустимості засобів доказування.

Статтею 60 СК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку ( доходу).

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй (йому) особисто.

Отже, належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи норму статті 60 СК України та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя.

Тобто статус спільної сумісної власності визначається такими критеріями: час набуття майна; кошти, за які та ким майно було набуте (джерело набуття).

У зв'язку з викладеним, уразі придбання майна хоча й у період шлюбу, але за особисті кошти одного з подружжя, це майно не може вважатися об'єктом спільної сумісної власності подружжя, а є особистою приватною власністю того з подружжя, за особисті кошти якого воно придбане.

Тому, сам по собі факт придбання зазначеного в поданні майна в період шлюбу не є безумовною підставою для віднесення такого майна до об'єктів права спільної сумісної власності подружжя.

Разом з тим, приватний виконавець ОСОБА_1, в судове засідання не зявився та не надав належних доказів на підтвердження майнової участі боржника у придбанні спірного майна, а тому, підстави для визначення його частки у такому майні відсутні.

Окрім зазначеного, відмовляючи в задоволення подання суд керується положенням ч.1 ст. 50 «Про виконавче провадження» відповідно якого при зверненні стягнення на обєкти нерухомого майна боржника в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник.

З матеріалів подання вбачається, що боржник являється одноосібним власником квартири № 94 по вул. Сихівська у м. Львові, на яку приватним виконавцем ОСОБА_1 накладено арешт, вартість якої може бути достатньою для задоволення вимог стягувача та витрат виконавчого провадження. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що при зверненні до суду з поданням про визнання частки майна боржника в спільній сумісній власності подружжя з метою звернення стягнення на неї, виконавцем була порушена черговість визначення майна, на яке звертається стягнення.

Доводи приватного виконавця ОСОБА_1 щодо наявності підстав для визначення частки боржника, не знайшли свого підтвердження при розгляді подання, у звязку з чим таке до задоволення не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.12,81,259-260, 263-265, 268,353,443 ЦПК України, ст. 48, 50 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

п о с т а н о в и в :

в задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Львівської області ОСОБА_1 про визнання частки майна в спільній сумісній власності від 17.12.2018 року - відмовити.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення до Львівського апеляційного суду через Пустомитівський районний суд та в порядку, визначеному ст.354 ЦПК України.

СуддяОСОБА_6