Провадження № 2/317/361/2019
Справа № 317/4136/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Мінгазова Р.В.

при секретарі судового засідання Герман Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на 1/3 частину будинку та будівельних споруд в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на 1/3 частину будинку та будівельних споруд в порядку спадкування за законом та просить визнати за ним право власності 1/3 частку будинку з господарськими спорудами за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_6..

В обґрунтування позову зазначає, що його дідусю - ОСОБА_5, на праві приватної власності належав будинок АДРЕСА_1, що підтверджується Свідоцтвом про право приватної власності на житловий будинок, виданого на підставі Рішення виконкому Запорізької райради народних депутатів від 16 листопаду 1990 року.

ІНФОРМАЦІЯ_7 дід помер, відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку АДРЕСА_1. Спадкоємцями першої черги були переживша його дружина - ОСОБА_6, син - ОСОБА_4, батько позивача та відповідачі, які на день його смерті були зареєстровані та проживали разом у спірному будинку за вищевказаною адресою. Бабуся позивача - ОСОБА_6 звернулась до Запорізької районної державної нотаріальної контори Запорізької області з заявою про прийняття спадщини, була заведена спадкова справа № 368/94, але Свідоцтво про право на спадщину вона не отримувала.

ОСОБА_4, син ОСОБА_6, до нотаріальної контори не звертався, але мешкав разом з батьками, був зареєстрований, вступив в управління та володіння спадковим майном і відповідно до п.1 ч.1 ст. 549 ЦК України (в ред.. 1963 р.) вважався таким, що прийняв спадщину внаслідок чого батькові та бабі належало по 1/2 частині спадкового майна.

ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_6 померла.

Після смерті баби відкрилася спадщина - 1/2 частина будинку АДРЕСА_1.

Спадкоємцем першої черги за законом ОСОБА_6 згідно ч. 1 ст. 529 ЦК України (в ред. 1963 р.) був її син - ОСОБА_4, який був зареєстрований та постійно мешкав зі своєю матір'ю у спірному будинку, що підтверджується довідкою Виконкому Долинської сільради Запорізького району Запорізької області №604/02-01-26 від 05.04.2018 р..

Батько, ОСОБА_4 і після смерті своєї матері ОСОБА_6 не звертався до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але з гідно п.1 ч.1 ст. 549 ЦК України (в ред. 1963 р.) вважався таким, що прийняв спадщину та йому фактично став належати весь будинок АДРЕСА_1 у порядку спадкування за законом.

ІНФОРМАЦІЯ_6 помер батько позивача та відповідачів ОСОБА_4.

Спадкоємцями першої черги батька є його сини, відповідачі: ОСОБА_2, ОСОБА_3, і позивач: ОСОБА_1.

Сторони проживали разом з батьком, спірному будинку, були тут зареєстровані на день його смерті, що підтверджується довідкою Виконкому Долинської сільради Запорізького району Запорізької області №1032/02- 01-26 від 19.06.2018 р., і тому вважаються такими, що спадщину прийняли на підставі ст.1268 ЦК України.

Кожному із, спадкоємців, належить після смерті ОСОБА_4 по 1/3 частки спірного будинку.

Відповідно до постанови державного нотаріуса Запорізької районної державної нотаріальної контори від 20.04.2018 р. позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник - адвокат ОСОБА_7, не з'явились, про час та місце слухання справи повідомлялись своєчасно та належним чином.

Належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у судове засідання не з'явилась, надали заяви про визнання позовних вимог, проти задоволення позову не заперечують.

Відповідно до вимог ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши надані докази, суд встановив наступне.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до копії свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 26.11.1990 року ОСОБА_5 на праві приватної власності, як голові колгоспного двору, належав житловий будинок АДРЕСА_1, яке було видано на підставі рішення виконкому Запорізької районної ради народних депутатів від 16.11.1990 р. № 290 (а.с. 8)

Згідно до Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР затвердженої 31.01.1966 р., яка була чинною на момент видачі вказаного свідоцтва про право власності на будинок встановлено, що Свідоцтва про право власності на будинки (домоволодіння), які видані виконкомами місцевих Рад депутатів трудящих або органами комунального господарства на підставі рішень виконкомів, є правовстановлюючим документом на підставі якого проводиться реєстрація права власності.

Таким чином суд прийшов до висновку, про те, що ОСОБА_5 набув право власності на спірний житловий будинок у відповідності до діючого на той час законодавства.

Відповідно до посвідки про шлюб № 428 від 19.09.1939 р. ОСОБА_5 уклав шлюб з ОСОБА_8, яка після укладення шлюбу набула прізвище ОСОБА_5. (а.с. 10)

Згідно до свідоцтво про народження від 10.05.1954 р. у ОСОБА_5 та ОСОБА_6 народилась дитина - ОСОБА_4 (а.с. 12)

Згідно до повторного свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від 29.08.2017 р. вбачається, що ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_1, помер ІНФОРМАЦІЯ_9. в с. Новослобідка, Запорізького району Запорізької області. (а.с. 9)

Відповідно до довідки Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області від 12.09.2017 р. № 1571/02-03-04 вбачається, що ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_10, був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_2, з 01.11.1977 року по день смерті, разом з ним на день смерті були зареєстровані та мешкали: дружина - ОСОБА_6, син - ОСОБА_4, невістка - ОСОБА_9, онуки - ОСОБА_2, ОСОБА_1 (а.с.12)

Відповідно до довідки Запорізької районної нотаріальної контори від 20.12.2018 р. № 1247/01-16 після смерті ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_9., спадкова справа не відкривалась (а.с. 56).

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 від 03.07.1994 р. вбачається що ОСОБА_6, померла ІНФОРМАЦІЯ_11. у віці 77 років, актовий запис № 28. (а.с. 13)

Відповідно до довідки виданої виконавчим комітетом Долиснької сільської ради від 05.04.2018 р., № 604/02-01-26 вбачається, що ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_11., була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_2, з 01.11.1977 року по день смерті, разом з ним на день смерті були зареєстровані та мешкали: син - ОСОБА_4, невістка - ОСОБА_9, онуки - ОСОБА_2, ОСОБА_1 (а.с. 14)

Відповідно до копії спадкової справи відкритої після смерті ОСОБА_6, 10.12.1994р. за № 368(94) вбачається, що після її смерті із заявою про прийняття спадщини звернувся її син - ОСОБА_4 Інші спадкоємці до нотаріальної контори не звертались, проте були повідомлені про відкриття спадщини. (а.с. 51-55)

Також судом встановлено, що у ОСОБА_4 та ОСОБА_9 за час шлюбу народились діти: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 (повторне свідоцтво про народження НОМЕР_6 від 18.01.1991 р.), ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, (повторне свідоцтво про народження НОМЕР_7 від 18.01.1991 р.), ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, (повторне свідоцтво про народження НОМЕР_8 від 18.01.1991 р.) (а.с. 16-18)

Враховуючи те, що спірні правовідносини виникли до 01.01.2004 року, на той час діяли норми ЦК УРСР 1963 року.

Згідно до ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

З огляду на вищевикладене суд прийшов до висновку, що оскільки ОСОБА_6 постійно мешкала зі своїм чоловіком на час відкриття спадщини та фактично вступила в управління спадковим майном, вона є такою, що прийняла спадщину після смерті свого чоловіка ОСОБА_5

Так само слід зазначити, що після смерті ОСОБА_6 разом з нею проживав та був зареєстрований її син - ОСОБА_4, який також вступив в управління майном та звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак свідоцтво про право власності не отримав. За таких обставин він також вважається таким,що прийняв спадщину у вигляді будинку АДРЕСА_1.

Згідно до копії свідоцтва про смерть НОМЕР_9 від ІНФОРМАЦІЯ_12. вбачається, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_12. в с. Новослобідка Запорізького району Запорізької області, актовий запис № 14 (а.с. 15)

Відповідно до довідки Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області від 19.06.2018 р. № 1032/02-01-26 вбачається, що ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_13., був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_2, з 15.12.1972 року по день смерті, разом з ним на день смерті були зареєстровані та мешкали: сини - ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3, онук - ОСОБА_10 (а.с.19)

Відповідно до копії спадкової справи відкритої після смерті ОСОБА_4, 27.10.2017 р. за № 360(2017) вбачається, що після його смерті із заявою про прийняття спадщини звернувся його син - ОСОБА_1 Інші спадкоємці до нотаріальної контори не звертались. (а.с. 46-49)

Згідно до копії технічного паспорту на житловий будинок АДРЕСА_1, складений ФОП ОСОБА_11 12.12.2017р. встановлено, що самочинно збудовані споруди відсутні, домоволодіння складається з наступного:житловий будинок А1 (рік побудови 1961), прибудова літ а (рік побудови 1961), літня кухня літ.Б (рік побудови 1964), сарай літ. В (рік побудови 1964), погріб літ. пг (рік побудови 1985), паркан № 1 (рік побудови 1961), хвіртка №2 (рік побудови 1964), ворота № 3 (рік побудови 1961), водоколонка № 4 (рік побудови 1961), паркан №5 (рік побудови 1980). (а.с. 29-31)

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 20.04.2018 р. державним нотаріусом Запорізької районної державної нотаріальної контори було відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок АДРЕСА_1 через відсутність правовстановлюючих документів на вказане спадкове майно. (а.с. 49)

Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Як видно з дослідженої у судовому засіданні копії спадкової справи № 360/2017 від 27.10.2017 р., відкритої після смерті ОСОБА_4, вбачається, що його син - ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про прийняття спадщини.

За життя ОСОБА_4 не встиг належним чином оформити своїх прав.

У цей же час та обставина, що ОСОБА_4 за життя не встиг отримати свідоцтва про право на спадщину за законом, здійснити державну реєстрацію речового права на житловий будинок на своє ім'я, не може свідчити про те, що не відбувся перехід до нього права на успадкований житловий будинок.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Враховуючи, що відсутність оригіналу правовстановлюючого документа на житловий будинок на ім'я померлого ОСОБА_4, а також не оформлення своїх спадкових прав ОСОБА_4 перешкоджає реалізації спадкових прав позивача, а у позасудовому порядку позивач позбавлений можливості реалізувати своє право на спадщину після смерті батька з огляду на наявність відмов нотаріуса, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 3, 12, 13, 19, 23, 76-83, 89, 141, 223, 247, 258-259, 263-265 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (70420, АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) до ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_2), ОСОБА_3 (АДРЕСА_3, РНОКПП НОМЕР_3) про визнання права власності на 1/3 частину будинку та будівельних споруд в порядку спадкування за законом - задовольнити у повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частку житлового будинку з господарськими спорудами за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_6.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Запорізького апеляційного суду через Запорізький районний суд Запорізької області відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу XIII Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України.

Суддя Р.В. Мінгазов