ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/6646/19 Номер провадження 22-ц/814/2848/19Головуючий у 1-й інстанції Андрієць Д.Д. Доповідач ап. інст. Бондаревська С. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Бондаревської С.М.

суддів: Кривчун Т.О., Панченка О.О.

секретар - Зеленська О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 12 вересня 2019 року

у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису, -

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до Автозаводського районного суду міста Кременчука із заявою про видачу обмежувального припису стосовно ОСОБА_2 .

В обґрунтування своїх вимог вказувала, що з 24 квітня 2012 року вона з ОСОБА_2. перебувала в зареєстрованому шлюбі, який розірвано згідно рішення Автозавод-ського районного суду м. Кременчука від 23 листопада 2015 року.

В шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилась донька - ОСОБА_4 , яка проживає разом з нею.

Після розірвання шлюбу, колишній чоловік ОСОБА_2 став ще зухваліше себе вести, при цьому постійно ображає її, принижує непристойними словами, систематично переслідує, як за місцем проживання, так і за місцем роботи. Вказані дії ОСОБА_2 змушують її перебувати в стані постійного стресу та страху.

З наведених підстав просила видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на строк 6 місяців шляхом:

- заборони перебувати в місцях постійного проживання (перебування) ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ;

- заборони наближатись на відстань 500 метрів до місця проживання(перебування) ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ;

- заборони наближатись на відстань 500 метрів до місця роботи ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 ;

- заборони вести телефонні переговори та іншу переписку за допомогою стільникового зв`язку з ОСОБА_1 , або контактувати через інші засоби зв`язку особисто.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 12 вересня 2019 року заяву ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису - залишено без задоволення.

Не погодившись з даним судовим рішенням, ОСОБА_1 оскаржила його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просила скасувати оскаржуване нею рішення районного суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її заяву про видачу обмежувального припису.

Вважає, що районний суд залишив поза увагою та не надав належної правової оцінки обставинам щодо існування ризиків насильства зі сторони дій ОСОБА_2 у майбут-ньому.

Відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції - не надходив.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, підтверджується наявними у справі доказами, що заочним рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 23 листопада 2015 року по справі №524/6167/15-ц шлюб, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 25 квітня 2012 року, - розірвано.

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 проживають окремо та є батьками малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка проживає разом зі своєю матір`ю - ОСОБА_1 .

Згідно повідомлення Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області від 29 серпня 2019 року, в провадженні Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області перебуває кримінальне провадження 0000005 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 129 КК України та 11 серпня 2019 року шодо ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

05 вересня 2019 року до Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області надійшло звернення ОСОБА_1 про здійснення ОСОБА_2 погроз.

За поясненнями заінтересованої особи ОСОБА_2 , - факти, викладені в заяві ОСОБА_1 не відповідають дійсності. Зокрема напружені стосунки між ними склались через те, що ОСОБА_1 перешкоджає йому у спілкуванні з донькою, а також через те, що він заперечує проти продажу ОСОБА_1 квартири, право власності на яку вони набули в період шлюбу.

Залишаючи заяву ОСОБА_1 без задоволення, - районний суд виходив з того, що надані заявницею докази не підтверджують факту вчинення ОСОБА_2 відносно неї домашнього насильства.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно положень, наведених в пунктах 3, 6-8 частини 1 статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07 грудня 2017 року, - домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь;

кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі;

обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи;

особа, яка постраждала від домашнього насильства (постраждала особа), - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі.

У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців.

За нормами п. 2 ч. 1 ст. 24 вищевказаного Закону обмежувальний припис стосовно кривдника відноситься до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству.

Згідно ч. ч. 3, 8 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обме-жувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Порядок видачі судом обмежувального припису визначається Цивільним процесуальним кодексом України.

Відповідно до ч. 1 ст. 350-6 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежуваль-ного припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні.

Звертаючись до суду з вимогами про видачу обмежувального припису щодо ОСОБА_2 , заявниця обґрунтовувала заявлені вимоги тим, що останній постійно ображає її, принижує непристойними словами, систематично переслідує, як за місцем проживання, так і за місцем роботи.

У підтвердження фактів викладених в заяві, ОСОБА_1 посилалася на те, що з відповідними заявами вона неодноразово зверталась до правовохонних органів.

Даючи оцінку наданим заявницею доказам, суд першої інстанції правомірно виходив з того, що відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ст. 129 КК України, внесені до ЄРДР в 2017 році, не свідчать про існування реальної загрози вчинення домашнього насильства з боку ОСОБА_2 станом на день розгляду справи.

При цьому судом звернуто увагу також на те, що інформація про повідомлення ОСОБА_2 про підозру в кримінальному провадженні 0000005 відсутня, як відсутні і докази, які б підтверджували надання заявнику статусу потерпілої в кримінальному провадженні.

Окрім того, оскільки на час судового розгляду даної справи за заявою ОСОБА_1 , - рішення по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП ухвалено не було, вірним є висновок районного суду про те, що заявником не доведено факту вчинення ОСОБА_2 щодо неї домашнього насильства, яке було б підставою для видання обмежувального припису.

Сам по собі факт конфлікту між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , наявність якого не заперечували учасники справи в судовому засіданні, - не є достатньою підставою для видачі обмежувального припису відносно одного із учасників конфлікту.

Згідно п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому наси-льству» оцінкою ризиків вважається оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

В свою чергу, суд першої інстанції, надавши належну оцінку наявним у справі доказам, оцінивши обставини щодо існування можливих у майбутньому ризиків насильства з боку ОСОБА_2 , дійшов правильного висновку про відсутність правових підстав для видачі стосовно останнього обмежувального припису, обґрунтовано відмовивши у задово-ленні заяви ОСОБА_1 .

За наведених обставин, доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків районного суду, як і не підтверджують належними доказами їх неправомірність.

Рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому підстав для його скасування з мотивів, наведених в апеляційній скарзі - не вбачається.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 12 вересня 2019 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: Бондаревська С.М.

Судді: Кривчун Т.О.

Панченко О.О.