Справа № 214/8074/19
2/214/3133/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2019 року суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Прасолов В.М., розглянувши заяву позивача Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради про звільнення від сплати судового збору, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач УПСЗН виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради звернувся до суду з позовною заявою 29 жовтня 2019 року, в якій просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь УПСЗН виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради грошові кошти в розмірі 5212 грн. 12 коп. виплачені надміру у вигляді житлової субсидії.

Одночасно з позовною заявою позивач подав клопотання про звільнення від сплати судового збору, оскільки УПСЗН виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради є структурним підрозділом виконкому, що утримується за рахунок коштів місцевого бюджету Саксаганського району, розпорядником якого виступає Саксаганська районна у місті рада та її виконавчий комітет. Крім того, рішенням Криворізької центральної міжрайонної державної податкової інспекції «Про внесення до Реєстру неприбуткових організацій або присвоєння установі іншої ознаки неприбутковості» від 17 листопада 2016 року №211, УПСЗН виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради внесено до реєстру неприбуткових організацій на підставі абз. «а» ст.157 розділу ІІІ ПК України.

Суд, розглянувши вимоги клопотання, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено спеціальним нормативно-правовим актом Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до ч.3 ст.82 ЦПК України, ч.2 ст.8 Закону України «Про судовий збір» суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, а також звільнити від сплати судового збору за наявності підстав, передбачених ч.1 ст.82 ЦПК України, ч.1 ст.8 Закону України «Про судовий збір».

Із аналізу вказаних норм слідує, що законодавець передбачив можливість звільнення позивача від сплати судового збору виключно з підстав, пов`язаних з майновим становищем сторони.

Натомість, всупереч вимогам ч.3 ст.10 ЦПК України позивач не надав суду належних та допустимих доказів, які б свідчили про неможливість сплати судового збору. Віднесення УПСЗН виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради до неприбуткових організацій та фінансування за рахунок коштів місцевого бюджету не свідчать про скрутне матеріальне становище позивача та не можуть бути за достатню підставу для звільнення від сплати судового збору.

Суд зауважує, що відсутність бюджетного фінансування чи фінансування за рахунок коштів місцевого бюджету суб`єкта владних повноважень не є підставою для звільнення скаржника від законодавчо встановленого обов`язку зі сплати судового збору. Крім того, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» «право на суд» не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими.

Таким чином, суд не вбачає підстав для звільнення позивача від сплати судового збору, у зв`язку з чим у задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись ст.136 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви позивача Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя Прасолов В.М.