ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2019 року м.Кривий Ріг

Справа № 212/1832/19

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.

суддів - Барильської А.П., Бондар Я.М.

сторони:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль",

розглянувши у спрощеному позовному провадженні у порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами апеляційну скаргу апеляційну скаргу відповідача Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 вересня 2019 року, яке ухвалено суддею Чорним І.Я. у місті Кривомй Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 01 жовтня 2019 року, -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" (надалі - АТ "Криворізька теплоцентраль") про стягнення одноразової грошової виплати при звільненні.

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначив, що він працював з жовтня 1998 року на державному підприємстві "Криворізька теплоцентраль", правонаступником якого є АТ "Криворізька теплоцентраль". З 04.11.2016 року позивач обіймав посаду слюсаря з ремонту устаткування теплових мереж 4 розряду, робоче місце інваліда служби ремонтів аварійно-відновлювальної дільниці.

Наказом по підприємству АТ «Криворізька теплоцентраль» від 04.09.2018 року ОСОБА_1 був звільнений з підприємства за власним бажанням, у зв`язку із виходом на пенсію.

Позивач зазначає, що між роботодавцем та колективом працівників державного підприємства "Криворізька теплоцентраль" укладений Колективний договір на 2016-2018 роки. Колективним договором затверджено Положення про надання матеріальної допомоги працівникам ДП "Криворізька теплоцентраль" Додаток 7. Згідно п. 3.1. Положення про надання матеріальної допомоги працівникам ДП «Криворізька теплоцентраль», працівникам, які звільнилися на пенсію за віком, працюючи в підрозділах підприємства, при стажі роботи на підприємстві не менше 3-х років, надається протягом місяця після звільнення на пенсію одноразова грошова виплата. Враховуючи стаж роботи понад 20 років позивач має право на виплату у розмірі 3-х середньомісячних заробітних плат, які відповідачем не виплачені.

Посидлаючись на викладене, позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь одноразову грошову виплату, передбачену Колективним договором у розмірі 23 841,00 грн. та судові витрати по справі.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 вересня 2019 року позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з АТ "Криворізька теплоцентраль" на користь ОСОБА_1 одноразову грошову виплату в розмірі 15894 грн. 26 коп.

Стягнуто з АТ "Криворізька теплоцентраль" на користь держави судовий збір в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

У решті позовних вимог - відмовлено.

Додатковим рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 жовтня 2019 року вирішено питання про розподіл судових витрат та стягнуто з АТ "Криворізька теплоцентраль" на користь ОСОБА_1 2 948,00 грн. в рахунок відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

В апеляційній скарзі відповідач АТ "Криворізька теплоцентраль" просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, а також невідповідність висновків суду обставинам справи.

Зокрема, відповідач зазначає, що судом не було враховано змін до Колективного договору між роботодавцем та колективом працівників ПАТ «Криворізька теплоцентраль» на 2016-2018 року, які ухвалено на конференції трудового колективу протоколом №2 від 15.12.2017 року та зареєстровані Виконкомом Покровської районної у місті ради, якими передбачено виплату одноразової фінансової допомоги в залежності від фінансового стану підприємства. Оскільки, АТ "Криворізька теплоцентраль" не має фінансової можливості виплачувати одноразову фінансову допомогу при виході на пенсію, наказом №176 від 16.08.2018 року припинено здійснення виплат, передбачених п. 3.1. Положення про надання матеріальної допомоги, а тому висновок суду першої інстанції про те, що відповідач самостійно в односторонньому порядку припинив такі виплати є помилковим.

У відзиві на апеляційну скаргу, до якого додано докази надсилання копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи, позивач ОСОБА_1 , від мені та в інтересах якого діє адвокат Клімовська О.В.,зазначає, що оскаржуване судове рішення є законним та обґрунтованим, в процесі розгляду справи суд не порушив норм ні матеріального, ні процесуального права, а тому рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги та відзиву на неї, за наявними матеріалами справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що позивач ОСОБА_1 , відповідно до наказу № 73-к від 23.06.1998 року, прийнятий на роботу по переводу з ККП "Укренергочермет" слюсарем 4 розряду по ремонту обладнання теплових мереж цеху по ремонту обладнання Криворізька теплоцентраль ГАЕК "Дніпрообленерго" Міненерго України, правонаступником якого є Акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль".

Відповідно до наказу №323-к від 04.09.2018 року, ОСОБА_1 звільнений з роботи за власним бажанням, у зв`язку з виходом на пенсію за віком за ст.38 КЗпП України.

Між роботодавцем та колективом працівників ДП «Криворізька теплоцентраль» укладений Колективний договір на 2016-2018 роки, який зареєстрований у Виконкомі Жовтневої районної у місті ради №31 від 18.04.2016 року.

В грудні 2017 року були внесені зміни та доповнення до Колективного договору між роботодавцем та колективом працівників ПАТ (АТ) «Криворізька теплоцентраль» на 2016-2018 роки, які зареєстровані Виконкомом Покровської районної в місті Ради № 61 від 29.12.2017 року.

Пунктом 3.1. Положення про надання матеріальної допомоги працівникам ПАТ (АТ) "Криворізька теплоцентраль", що є Додатком 7 до Колективного договору, передбачено право на матеріальну допомогу яку отримують працівники підприємства при виході на державну пенсію за віком, пенсію на пільгових умовах та безстроковій інвалідності, останнім місцем роботи яких є ПАТ (АТ) «Криворізька теплоцентраль» з безперервним стажем роботи не менше 5-ти років до дати настання пенсійного віку. Стаж роботи для розрахунку суми допомоги визначається на момент досягнення пенсійного віку, на підставі довідки з Пенсійного фонду. Матеріальна допомога надається протягом місяця після звільнення на пенсію, враховуючи фінансовий стан підприємства. Одноразова допомога виплачується зокрема у розмірі: від 15 до 20 років - 2,0 середньомісячнго заробітка».

Згідно довідки Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області управління обслуговування громадян Покровського відділу обслуговування громадян в м. Кривий Ріг від 03.09.2018 року за вих. № 4423, позивач отримує пенсію по інвалідності військовослужбовцям - інвалід війни ІІІ групи з 15.05.2017 року.

Відповідно до довідки АТ «Криворізька теплоцентраль» від 25.04.2019 року за вих. № 1898/05 стаж роботи позивача на момент досягнення ним пенсійного віку для розрахунку суми допомоги, передбаченої п. 3.1 Положення про надання матеріальної допомоги працівникам АТ «Криворізька теплоцентраль» зі змінами, складає 18 років 10 місяців 22 дні.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що прийняттям АТ «Криворізька теплоцентраль» наказу № 176 від 16.08.2018 року про припинення виплат працівникам, які звільнилися на пенсію за віком чи по інвалідності, відповідач фактично в односторонньому порядку змінив умови колективного договору, що є неприпустимим, у зв`язку з чим, позивач ОСОБА_1 , як такий, що пропрацював на підприємстві відповідача більше 18 років, має право на отримання при виході на пенсію одноразової допомоги у розмірі двохмісячної середньої заробітної плати відповідно до умов Колективного договору на 2016-2018 року, зі змінами та доповненнями, які зареєстровані Виконкомом Покровської районної в місті Ради № 61 від 29.12.2017 року.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, так як їх суд першої інстанції дійшов на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилались, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 5 Закону України «Про колективні договори і угоди» від 1 липня 1993 року N6-ХІІ передбачено, що умови колективних договорів і угод укладених відповідно до чинного законодавства, є обов`язковими для підприємств, на які вони поширюються, та сторін, які їх підписали. Умови колективних договорів або угод, що погіршують порівняно з чинним законодавством становище працівників, є недійсними, і забороняється включати їх до договорів.

Відповідно до ст. 97 Кодексу законів про працю України форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами.

Госпрозрахункові підприємства відповідно до ст.15 Закону України «Про оплату праці» самостійно в колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами, встановлюють умови та розміри оплати праці працівників.

Згідно ст.16 КЗпП України, умови Колективного договору, що погіршують порівняно із чинним законодавством і угодами становище працівників, є недійсними.

Також, відповідно до ст. 14 Закону України «Про колективні договори і угоди» зміни і доповнення до колективного договору, угоди протягом строку їх дії можуть вноситися тільки за взаємною згодою сторін в порядку, визначеному колективним договором, угодою.

Частиною 2 ст. 9 Закону України «Про колективні договори і угоди» передбачено, що зміни до колективного договору набирають чинності з дня його підписання представниками сторін або з дня, зазначеного у колективному договорі.

Зміни, як і сам колективний договір, підлягають повідомній реєстрації в порядку, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2013 року №115 «Порядок повідомної реєстрації галузевих (міжгалузевих) і територіальних угод, колективних договорів».

Згідног статті 15 Закону України «Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні», з метою забезпечення поступового переходу від трудової діяльності до її припинення на підприємствах, в установах, організаціях розробляються і реалізуються програми підготовки до виходу на пенсію за віком. Вони можуть передбачати щадні умови праці, поступове скорочення за бажанням працівника робочого часу, а також заходи, що розширюють можливості громадян похилого віку в подальшій освіті, веденні здорового способу життя, у задоволенні інтересів, опануванні ремесел, та інші заходи, що сприяють адаптації громадян похилого віку до нового способу життя. Програми підготовки до виходу на пенсію за віком можуть включатися в колективні договори і угоди. За рішенням трудових колективів для поліпшення умов життя громадян похилого віку в колективному договорі чи угоді за рахунок власних коштів підприємств можуть передбачатися пільги щодо пенсійного забезпечення, надання і оплати житла, торговельно-побутового, медичного і санаторно-курортного обслуговування, а також надання безоплатної допомоги в погашенні заборгованості за банківським кредитом.

В грудні 2017 року були внесені зміни та доповнення до Колективного договору між роботодавцем та колективом працівників ПАТ (АТ) «Криворізька теплоцентраль» на 2016-2018 роки, які зареєстровані Виконкомом Покровської районної в місті Ради № 61 від 29.12.2017 року.

Пунктом 3.1. Положення про надання матеріальної допомоги працівникам ПАТ (АТ) "Криворізька теплоцентраль", що є Додатком 7 до Колективного договору, враховуючи статтю 15 Закону України «Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні», передбачено право на матеріальну допомогу, яку отримують працівники підприємства при виході на державну пенсію за віком, пенсію на пільгових умовах та безстроковій інвалідності, останнім місцем роботи яких є ПАТ (АТ) «Криворізька теплоцентраль» з безперервним стажем роботи не менше 5-ти років до дати настання пенсійного віку. Стаж роботи для розрахунку суми допомоги визначається на момент досягнення пенсійного віку, на підставі довідки з Пенсійного фонду. Матеріальна допомога надається протягом місяця після звільнення на пенсію, враховуючи фінансовий стан підприємства. Одноразова допомога виплачується зокрема у розмірі: від 15 до 20 років - 2,0 середньомісячнго заробітка».

Отже, Колективним договором між роботодавцем та колективом працівників АТ «Криворізька теплоцентраль» на 2016-2018 роки, передбачена виплата матеріальної допомоги при виході на пенсію протягом місяця після звільнення на пенсію, враховуючи фінансовий стан підприємства, та позивач ОСОБА_1 має право на отримання цієї матеріальної допомоги.

За змістом ч. 4 ст. 97 КЗпП України роботодавець не має права ухвалювати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами, колективними договорами, в односторонньому порядку.

Як вбачається з матеріалів справи, 16.08.2018 року АТ «Криворізька теплоцентраль» видано наказ № 176, яким в односторонньому порядку припинено виплати працівникам, які звільнилися на пенсію за віком чи по інвалідності, що суперечить вимогам ч. 4 ст. 97 КЗпП України та є незаконним.

Доводи апеляційної скарги відповідача про те, що наказ № 176 від 16.08.2018 року видано у відповідності до вимог п. 3.1. Положення про надання матеріальної допомоги працівникам ПАТ (АТ) "Криворізька теплоцентраль", що є Додатком 7 до Колективного договору між роботодавцем та колективом працівників АТ «Криворізька теплоцентраль» на 2016-2018 роки, є безпідставними, оскільки цим пунктом роботодавцю не надано право припиняти такі виплати, а лише зазначено про те, що матеріальна допомога надається з урахуванням фінансового стану підприємства.

Доводи, викладені в апеляційні скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте, відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв`язку із чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу відповідача Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" - залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 вересня 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 18 грудня 2019 року.

Головуючий:

Судді: