Справа № 199/4492/19
РІШЕННЯ

Іменем України

02 грудня 2019 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого - судді Богун О.О.,

при секретареві Рудовій М.Ю.,

за участю учасників справи:

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання договору недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача за первісним позовом звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, в якому просив стягнути заборгованість за договором відступлення права вимоги у розмірі 24239,30 грн., пеню за прострочення виконання зобов`язання за договором 26178,44 грн., а також судові витрати зі сплати судового збору та витрат на професійну правничу допомогу. Позовні вимоги мотивуючи тим, що 21 грудня 2018 року в місті Дніпрі на вулиці Столетова, з вини водія ОСОБА_4 , який керував транспортним засобом вантажним автомобілем «РЕНО МАГНУМ» д/н НОМЕР_1 з напівпричепом «КРОНЕ» д/н НОМЕР_2 , сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок чого належний відповідачу ОСОБА_2 автомобіль "ТОЙОТА АВАЛОН", д/н НОМЕР_3 , зазнав механічних пошкоджень. Вказані обставини встановленні та підтверджуються постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29.01.2019 року по справі № 202/260/19, якою встановлена вина водія ОСОБА_4 у скоєному ДТП.

27 грудня 2018 року між ОСОБА_3 (новий Кредитор) та ОСОБА_2 (Кредитор) укладено договір відступлення права вимоги, відповідно до якого Кредитор передав новому Кредитору вимогу, а новий Кредитор прийняв її, та набував право вимоги до осіб, відповідальних (винних) за спричинення Кредитору матеріального збитку (майнової шкоди), заподіяного йому внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 21.12.2018 року в місті Дніпро на вул. Столетова, 21, склад № 22 за участі автомобілів "ТОЙОТА АВАЛОН", д/н НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_2 та автомобіля «РЕНО ПРЕМІУМ» д/н НОМЕР_11 з напівпричепом «Krone» д/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_4 .

В порушення умов зазначеного вище договору, ОСОБА_2 , після відступлення на користь позивача права вимоги за зазначеним страховим випадком (ДТП), самостійно отримав 25 березня 2019 року страхове відшкодування в розмірі 24 239,30 гривень від ПрАТ «СГ «Ю. Бі. Ай - КООП», що підтверджується листом НАЦКОМФІНПОСЛУГ від 08.05.2019 року, та на цей час не передав його новому Кредитору (позивачу), що передбачено п. 7 умов договору.

Ухвалою судді від 13.06.2019 відкрито провадження у справі та визначено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

08.07.2019 до суду надійшов відзив на позовну заяву відповідача за первісним позовом, в якому ОСОБА_2 заперечував проти задоволення позовних вимог у повному обсязі, зазначивши, що матеріали справи не містять жодних доказів, які б свідчили про те, що відповідач порушує право позивача вимагати від осіб, відповідальних (винних) за спричинення Кредитору матеріального збитку (майнової шкоди) заподіяного йому внаслідок ДТП, що мала місце 21.12.2018 року в м. Дніпрі по вул. Столетова, 21, склад 22, за участі автомобілів "ТОЙОТА АВАЛОН", д/н НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_2 та, автомобіля «РЕНО ПРЕМІУМ» д/н НОМЕР_11 з напівпричепом «Krone» д/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_4 . Зазначає про те, що відповідно до постанови Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29.01.2019 року дорожньо-транспортна пригода відбулася 21.12.2018 в місті Дніпрі по вул. Степова, 21-л, на території складу №22, тому зазначена постанова не підтверджує обставини, на які посилається позивач. Також, ОСОБА_2 не передавав позивачу право вимоги за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеного між ОСОБА_4 та АТ "СГ "Ю.БІ.АИ-КООП", факт укладання якого посвідчений Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/6813152.

У відповіді на відзив, який надійшов до суду 15.07.2019, представником позивача визнано факт того, що дійсним місцем скоєння дорожньо-транспортної пригоди 21 грудня 2018 року є вулиця Степова в місті Дніпрі, а не вулиця Столетова в місті Дніпрі, що також помилково зазначено в договорі відступлення права вимоги, проте факт технічної описки у договорі не звільняє сторін від його виконання. Також, зазначає, що відступлення права вимоги за договором правомірне, а позовні вимоги законні та обґрунтовані.

Відповідач за первісним позовом ОСОБА_2 подав до суду зустрічну позовну заяву до ОСОБА_3 про визнання договору недійсним, у якій просив визнати недійсним договір відступлення права вимоги від 27.12.2018, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , мотивуючи тим, що 21.12.2018 року о 14 год. 40 хв. в м. Дніпрі по вул. Столетова, 21 (л), на території складу № 22, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю водія ОСОБА_4 , який керуючи транспортним засобом Renault Magnum 440, реєстраційний номер НОМЕР_5 з напівпричепом Krone SDP27, реєстраційний номер НОМЕР_6 , рухаючись заднім ходом, не впевнився в безпечності та скоїв наїзд на транспортний засіб Toyota Avalon, реєстраційний номер НОМЕР_3 , в якому перебував водій ОСОБА_2 , в результаті чого транспорті засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Зазначене підтверджується схемою місця ДТП. 27 грудня 2018 року між ОСОБА_3 (новий Кредитор) та ОСОБА_2 (Кредитор) укладено договір відступлення права вимоги, після підписання якого ОСОБА_3 жодних дій, направлених на ремонт транспортного засобу (Toyota Avalon, реєстраційний номер НОМЕР_3 ) не уживав; дій, направлених на отримання ОСОБА_2 страхового відшкодування не уживав. Наприкінці березня 2019 року ОСОБА_2 самостійно отримано від АТ «СГ «Ю.БІ.АЙ-КООП» страхове відшкодування в сумі 24239,30, тому ОСОБА_2 вважав, що домовленості з відповідачем за зустрічним позовом анульовані, а договір - недійсний. Позивач за зустрічним позовом вважає укладений договір відступлення права вимоги від 27.12.2018 фіктивним, оскільки він укладений без наміру створення правових наслідків. Згідно умов оскаржуваного договору ОСОБА_2 передавав відповідачу за зустрічним право вимоги до осіб, відповідальних (винних) за спричинення Кредитору матеріального збитку (майнової шкоди), заподіяного йому внаслідок ДТП, що мала місце 21.12.2018 року в м.Дніпро, на вул. Столетова, 21. Фактично ДТП сталася за адресою м. Дніпро, на вул. Столетова, 21 (л). Сторони спірного договору не заявляли про уточнення адреси, за якою сталася ДТП. Із зазначено вбачається, що оскаржуваний договір вчинений без наміру створення правових наслідків, а отже він є недійсним. Також, позивач за зустрічним позовом зазначає, що відповідно до п. 2 договору Новий кредитор набуває право вимагати від страхової компанії АТ «СГ «Ю.Бі.Ай.-Кооп» де застрахована цивільно-правова відповідальність винної у ДТП особи (відповідальної за спричинені збитки особи) належного виконання зобов`язань за полісом цивільно-правової відповідай власників наземних транспортних засобів № АМ/6813152 по виплаті страхового відшкодування за спричинений Кредитору збиток в наслідок дорожньо-транспортної пригоди, що зазначена у п.1 цього Договору.

Однак створення правових наслідків за цим пунктом договору не можливо з огляду на те, поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не є правочином, тому передання права вимоги по ньому не можливе.

Ухвалою суду від 29 липня 2019 року зустрічний позов прийнято до спільного розгляду з первісним позовом.

У відзиві на зустрічний позов, що надійшов до суду 09.08.2019, представником відповідача за зустрічним позовом наголошено на технічній описці в договорі відступлення права вимоги від 27.12.2018 щодо зазначення місця скоєння дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок чого належний ОСОБА_2 зазнав технічних пошкоджень, однак, вважає, що сам по собі факт технічної описки у договорі не звільняє сторін від його виконання. Також зазначає про те, що ОСОБА_3 вчинялися дії щодо виконання зобов`язань за договором, що свідчить про реальність укладення договору. Стверджує, що правовідносини, що склалися між сторонами, допускають зміну кредитора у зобов`язанні, що спростовує заперечення відповідача про незаконність позовних вимог ОСОБА_3 .

Ухвалою суду від 19.09.2019 закрито підготовче провадження у справі за об`єднаними в одне провадження позовними вимогами ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, та зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання договору недійсним, і призначено справу до судового розгляду по суті.

02.12.2019 справу розглянуто по суті з ухваленням рішення.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 первісні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити, а в задоволенні зустрічних позовних вимогах просив відмовити.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні первісні позовні вимоги не визнав у повному обсязі, у задоволенні яких просив відмовити у повному обсязі, на задоволенні зустрічних позовних вимог наполягав.

Суд, заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази в їх сукупності, прийшов до висновку про відмову в задоволенні первісного позову та задоволенні зустрічного позову в повному обсязі, виходячи з наступних обставин справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори.

Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.

У свою чергу відступлення права вимоги (уступка вимоги - цесія) є договірною передачею зобов`язальних вимог первісного кредитора (цедента) новому кредиторові (цесіонарію). Тобто, цесія є заміною особи у зобов`язанні, що виникає в силу укладення відповідного договору, що випливають із зобов`язання.

Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Судом встановлено, що 27 грудня 2018 року між ОСОБА_2 (Кредитор) та ОСОБА_3 (новий Кредитор) укладено договір відступлення права вимоги, пунктом першим якого передбачено, що в порядку, та на умовах визначених ним договором, Кредитор передає новому Кредитору вимогу, а новий Кредитор приймає її, та набуває право вимоги до осіб, відповідальних (винних) за спричинення Кредитору матеріального збитку (майнової шкоди), заподіяного йому внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 21.12.2018 в м. Дніпро на вул. Столетова, 21, склад № 22, за участі автомобіля "Toyota Avalon", д.р.н. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля "Renault Magnum", д.р.н. НОМЕР_7 з причепом "Krone", д.р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 .

Пунктами 3, 4 зазначено договору визначено, що за цим Договором новий Кредитор набуває право вимагати від винної особи у дорожньо-транспортній пригоді, або від будь-якої іншої особи, що в силу закону несе відповідальність за спричиненні винною особою збитки, відшкодування матеріального збитку (у т.ч. право вимоги по сплаті неустойки (пені) та витрат в порядку ст. 625 ЦК України), який був заподіяний Кредитору внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що зазначена у п . 1 цього Договору. За цим Договором новий Кредитор після підписання теперішнього договору, та отримати від Кредитора нотаріально посвідченої довіреності згідно умов п. 6 цього договору, зобов`язується відремонтувати власними силами, та за власний кошт належний Кредитору транспортний засіб автомобіль "Toyola Avalon", д.р.н. НОМЕР_8 , що був пошкоджений внаслідок вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно постанови Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29.01.2019 у скоєнні адміністративного правопорушення, що мало місце 21.12.2018 року о 14 год. 40 хв. в м. Дніпрі по вул. Степова, 21-л, на території складу № 22, де сталася дорожньо-транспортна пригода за участю водія ОСОБА_4 , який керуючи транспортним засобом Renault Magnum 440, реєстраційний номер НОМЕР_5 з напівпричепом Krone SDP27, реєстраційний номер НОМЕР_6 , рухаючись заднім ходом, не впевнився в безпечності та скоїв наїзд на транспортний засіб Toyota Avalon, реєстраційний номер НОМЕР_3 , в якому перебував водій ОСОБА_2 , в результаті чого транспорті засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, визнано винним ОСОБА_4 .

У судовому засіданні представником позивача та відповідачем визнано факт того, що зазначена у договорі відступлення права вимоги від 27.12.2018 адреса скоєння дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 21.12.2018 за участю автомобіля "Toyota Avalon", д.р.н. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля "Renault Magnum", д.р.н. НОМЕР_7 з причепом "Krone", д.р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 , не відповідає дійсності.

За ч. 6 ст. 82 УПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

З огляду на викладене, суд погоджується з доводами представника позивача за первісним позовом, про те, що місцем скоєння дорожньо-транспортної пригоди є саме: м. Дніпро, вул. Степова, 21-л, на території складу № 22, що підтверджується постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29.01.2019 у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до листа Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансів та послуг від 15.04.2019 № Г-6354, встановлено, що страховиком ПрАТ «СГ «Ю.БІ.АЙ-КООП» здійснено ОСОБА_2 виплату страхового відшкодування в розмірі 24239,30 грн., що не заперечувалось відповідачем за первісним позовом.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно з ч.3 ст. 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до ст. 234 ЦК України, фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним.

Відповідно до ч. 1 ст. 236 ЦК України, нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

З огляду на те, що предметом договору відступлення права вимоги від 27.12.2018 є передача зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредиторові до осіб, відповідальних за спричинення кредитору матеріального збитку, заподіяному внаслідок ДТП, яка, як зазначено у договорі, мала місце 21.12.2018 року в місті Дніпрі, на вул. Столетова, 21, склад 22, що не відповідає фактичним подіям, суд погоджується з доводами позивача за зустрічним позовом, що такий правочин вчинений без наміру створення правових наслідків.

Враховуючи те, що оспорюваний правочин вчинений без наміру створення правових наслідків, а зобов`язання щодо страхового відшкодування потерпілій особі ОСОБА_2 матеріального збитку, заподіяного внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 21.12.2018 в м. Дніпро по вул. Степова, 21-л, на території складу № 22, страховиком виконані, суд вважає можливим визнати недійсним договір відступлення права вимоги від 27 грудня 2018 року, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , з моменту його укладання.

Задоволення вимог зустрічного позову повністю виключає задоволення вимог первісного позову, які випливали з правочину, який визнано судом недійсним, а тому в задоволенні первісного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості слід відмовити.

Питання щодо розподілу судових витрат вирішено у відповідності до ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 19, 258, 259, 263, 264, 268, 272, 293, 294, 310, 313, 314 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - відмовити у повному обсязі.

Судові витрати віднести на рахунок позивача.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання договору недійсним - задовольнити у повному обсязі.

Визнати недійсним договір відступлення права вимоги від 27 грудня 2018 року, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , з моменту його укладання.

Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_9 , місце проживання - АДРЕСА_2 ) на користь держави судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до п.п. 15.5) п. 15 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції, яка набрала чинності з 15.12.2017, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до апеляційного суду через суд першої інстанції.

Повний текст судового рішення складено 12.12.2019.

Позивач ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_9 , місце проживання - АДРЕСА_2 .

Відповідач ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_10 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

Суддя О.О. Богун

02.12.2019