Справа № 210/6976/19
Провадження № 2-з/210/38/19
У Х В А Л А

іменем України

"09" грудня 2019 р.суддя Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, Літвіненко Н.А., розглянувши матеріали заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА», треті особи приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатова Аліна Анатоліївна, приватний виконавець виконавчого округу міста Київ Міністерства юстиції України Вольф Тетяна Леонідівна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,-

ВСТАНОВИВ:

06 грудня 2019 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Одночасно з позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову, згідно якої остання просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Броварського нотаріального округу Київської області Гамзатової А.А. № 5314 від 18.09.2019 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНИ» 18005,14 грн., у виконавчому провадженні №60327088, відкритому на підставі постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Міністерства юстиції України Вольф Т.Л. від 17.10.2019.

В обґрунтування поданої заяви посилається на ті обставини, що постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Міністерства юстиції України Вольф Т.Л. від 17.10.2019 відкрито виконавче провадження №60327088 на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Броварського нотаріального округу Київської області Гамзатової А.А. №5314 від 18.09.2019 про стягнення з ОСОБА_1 на користь «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА», грошових коштів в сумі 18005,14 грн.

Зазначає, що постановою приватного виконавця округу міста Київ Міністерства юстиції України Вольф Т.Л. від 06.11.2019 у виконавчому провадженні №60327088 звернуто стягнення на заробітну плату позивача.

Вважає, що вжиття такого виду забезпечення позову, як зупинення стягнення виконавчого напису приватного нотаріуса про стягнення грошових коштів буде спів мірним та відповідати меті заявлених вимог, унеможливить зловживання забезпеченням позову з боку позивача та убезпечить від зловживань з боку відповідача, зокрема, шляхом затягування розгляду справи з метою стягнення якнайбільшої суми коштів за оскаржуваним виконавчим написом, та таким видом забезпечення позову будь-які збитки відповідачу не будуть завдані.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч.1 ст. 149 ЦПК, суд за заявою учасника справи має право вжити заходи забезпечення позову, передбаченіст.150 ЦПК.

Так, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

За змістом ст.151 ЦПК України забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача. Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. У заяві про забезпечення позову обов`язково зазначаються: причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, тобто обґрунтування, чому невжиття заходів забезпечення може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду і як саме, вид забезпечення позову, який належить застосовувати, з обґрунтуванням його необхідності, тобто вказівка на спосіб забезпечення позову, який на думку заявника, є найбільш адекватним, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову повинні відповідати заявленим вимогам, тобто повинні бути безпосередньо пов`язаними з предметом спору, бути співмірними заявленим вимогам, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Згідно до ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи

Так, відповідно до п.1 ч. 4.5 ст. 117 ЦПК України, у заяві про забезпечення доказів повинно бути зазначено докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні; обґрунтування необхідності забезпечення доказів.

Пленум Верховного Суду України у вказаній постанові № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» , а саме: у п. 4 роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Ще у п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» вказано, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Аналізуючи вищезазначені норми, можна зробити висновок, що у вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

При розгляді заяви про забезпечення позову, суд враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно п. 43 Рішення по справі "Шмалько проти України" право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін.

Також, цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Судом враховується, що вказана заява про забезпечення позову подана ОСОБА_1 в рамках позовної заяви про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Однак, позивачем ОСОБА_1 зазначені факти в заяві, які не підтверджені доказами, зокрема: факт утримання з її заробітної плати заборгованості за спірним виконавчим написом, факт роботи, та взагалі не зазначено, де саме працює позивач і в яких розмірах щомісячно стягується з її заробітної плати грошова сума.

При цьому варто зазначити про те, що матеріали заяви про забезпечення позову та додані до неї документи не містять достатніх даних про те, що з заявника ОСОБА_1 здійснюються відрахування на користь стягувача.

У відповідності до ч. 12 ст. 28 ЦПК України, позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання.

У зв`язку з викладеним, не надання заявником доказів наявності трудових правовідносин, зокрема в підтвердженням дотримання правил підсудності під час звернення з даною заявою.

З врахуванням викладених обставин суд дійшов висновку в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову слід відмовити

Керуючись ст. ст.149-153,258,260,353 ЦПК України,-

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА», треті особи приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатова Аліна Анатоліївна, приватний виконавець виконавчого округу міста Київ Міністерства юстиції України Вольф Тетяна Леонідівна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню - відмовити.

Ухвала про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: Н. А. Літвіненко