Справа № 308/4135/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 грудня 2019 року місто Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі головуючого судді Фазикош О.В., за участю секретаря Торчинович Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,-
Відповідно до ч. 6 ст. 268 ЦПК України 20 грудня 2019 року було проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення виготовлено та підписано 23 грудня 2019 року.
Позивач ОСОБА_1 звернулася до Ужгородського міськрайонного суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів.
Позов мотивує тим, що 08 червня 2017 року між позивачем ОСОБА_1 ( ОСОБА_3 ) та відповідачем ОСОБА_2 , укладено шлюб, від вказаного шлюбу у подружжя народилася дитина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач вказує, що шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться. Під час спільного проживання виявилося, що у них з Відповідачем різні погляди на життя. Це відображалося зокрема у відсутності порозуміння, недбайливим ставленням з боку Відповідача до Позивача та неповагою, із-за чого часто виникали конфліктні ситуації та сварки, що могло негативно вплинути на майбутній світогляд їхньої дитини. ОСОБА_1 , вважає, що примирення між ними не можливе. Позивач вказує,що майнових спорів між подружжям не має. Позивач вказує, що дитина проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні, вона не працює, здійснює догляд за дитиною, отримує соціальну допомогу в Департаменті праці та соціального захисту населення Ужгородської міської ради. Відповчідач надає незначну допомогу, однак такої не вистачає, не бере участі у витратах пов`язаних з розвитком дитини, купівлі продуктів харчування, одягу а інше.
Позивач просить суд: розірвати шлюб між нею, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області - 08.06.2017 р., актовий запис за № 339. Після розірвання шлюбу залишити прізвище позивача - « ОСОБА_5 ». Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , аліменти у твердій грошовій формі на утримання дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі - 2000,00 гривень (Дві тисячі гривень 00 коп.) щомісячно, з урахуванням індексації відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», починаючи із дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.
Позивач в судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлена про дане судове засідання, проте подала через канцелярію суду заяву, в якій зазначила, що просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце проведення судового засідання, відповідно до вимог ЦПК України, будь-яких заяв з приводу розгляду справи не подав, відзив від останнього на адресу суду не надходив. Відповідно до ст. 187 ЦПК України виклик відповідача також здійснювався через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України.
На підставі наведеного суд, керуючись ч.4 ст.223, 280-281 ЦПК України, ухвалив провести заочний розгляд справи.
Дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, причини позову про розірвання шлюбу, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як встановлено судом, між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дошлюбне прізвище « ОСОБА_3 », та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 08 червня
2017 року укладено шлюб, який зареєстровано Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів
цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області - 08.06.2017 р.,
актовий запис за №339, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_3 .
Від вказаного шлюбу у подружжя народився син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 о підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 від 28.07.2017 року.
Статтею 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Загальна декларація прав людини у частині 2 статті 16 та стаття 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права містять положення, за яким шлюб не може укладатися без вільної і повної згоди сторін, що одружуються. З вказаних положень закону вбачається, що однією із засад шлюбу є його добровільність. При чому, принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії реєстрації шлюбу. Добровільність шлюбу (наявність вільної згоди) - це його довічна риса. Саме добровільністю шлюбу зумовлена можливість його розірвання.
Згідно ч. 2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.
Судом встановлено, що між сторонами, як подружжям, втрачено взаєморозуміння, у них відсутні спільні інтереси та немає бажання на подальше спільне життя. Сторони втратили взаємні почуття любові та поваги, між ними відсутні взаємодопомога та підтримка, тобто те, що є правовою основою шлюбу. Оскільки сторони не змогли зберегти сім`ю та не бажають цього робити, суд вважає, що подальше їх спільне життя, як подружжя, і збереження їх шлюбу буде суперечити інтересам, як позивача, так і відповідача, тому постановляє рішення про задоволення позовних вимог та розірвання шлюбу.
Таким чином, з`ясовані у справі обставини свідчать, що спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, що мають істотне значення, даний шлюб існує формально, а тому його слід розірвати.
Щодо вимоги позивача про стягнення із відповідача на її користь аліменти на утримання їх спільного сина то суд вважає за необхідне вказати наступне:
ОСОБА_1 , вказує, що їх спільна з відповідачем ОСОБА_2 , дитина ОСОБА_4 , 2017 р.н., проживає разом із нею, та знаходяться на повному її утриманні.
Окрім того, позивач вказує, що вони з чоловіком разом не проживають. Позивач також, зазначає, що на разі не працює, оскільки здійснює догляд за дитиною до трьох років, та її доходи складаються з соціальних виплат, у розмірі - 860,00 грн. на місяць, що підтверджується довідкою за № 34.04.03-08/260 від 18.03.2019 року. Проте, зазначає, що відповідач час від часу надає їй кошти на утримання їх сина, проте грошові суми не значного розміру.
Вказані обставини відповідачем не були спростовані, відзиву на позовну заяву не подано.
Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.
Згідно з ч.2 ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.
Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч. 2 ст. 6 Конвенції про права дитини).
Частиною 1 та 2 ст. 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. В силу дії ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачується щомісячно.
Так, позивач просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі - 2000,00 гривень (Дві тисячі гривень 00 коп.) щомісячно, з урахуванням індексації відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», починаючи із дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.
Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
При визначенні розміру аліментів суд виходить з матеріального становища дитини, яка не має інших доходів, крім утримання батьків.
Так, при визначенні розміру аліментів суд враховує відсутність у відповідача інших дітей чи непрацездатних батьків, стан його здоров`я, матеріальне становище відповідача, та матеріальне становище позивача, відповідач своїм правом не скористався, та проти позовних вимог не заперечив, а тому вважає, що вимога позивача про стягнення з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі, в розмірі - 2000,00 гривень (Дві тисячі гривень 00 коп.) щомісячно, починаючи із дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття підлягають задоволенню.
Частина 2 статті 184 СК України регламентує, що розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Суд не може визначити розмір аліментів на дитину менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2019 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень.
При визначенні розміру аліментів суд виходить з матеріального становища дитини, яка не має інших доходів, крім утримання батьків.
Так, при визначенні розміру аліментів суд враховує, що відповідачем не спростовано відсутність офіційного та постійного місця роботи, а також наявність у відповідача інших дітей чи непрацездатних батьків та враховує матеріальне становище позивача, приходить до висновку, що є підстави для визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн. щомісячно, на кожну дитину до досягнення дитиною вісімнадцяти років, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, тому позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.
Відповідно до ч. 2 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При подачі позовної заяви позивачем, згідно доданої квитанції сплачено судовий збір в розмірі 768,40 грн. А тому з відповідача належить стягнути, на користь позивача вказану суму понесених судових витрат.
При задоволенні позовних вимог з відповідача на користь держави підлягають стягненню судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп.
На підставі викладеного, ст.ст. 180, 181 ч.1, 183, 184, 185, 191 ч.1 Сімейного кодексу України, з урахуванням Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.06.2006 року та, керуючись ст.ст. ст.ст. 3, 4, 5, 7, 8, 9, 10, 12, 13, 17, 43, 49, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 141, 258, 264, 265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів - задовольнити.
Шлюб укладений 08.06.2017 року між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що зареєстрований Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, за актовим записом № 339 розірвати.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , аліменти у твердій грошовій сумі на утримання дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі - 2000,00 гривень (Дві тисячі гривень 00 коп.) щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дати звернення з даним позовом до суду, а саме з 11.04.2019 року.
Визначений судом розмір аліментів підлягає індексації відповідно до закону.
Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах платежу за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , сплачений нею згідно квитанції судовий збір в розмірі 768,40 грн.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , на користь держави 768,40 судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.
Суддя Ужгородського
міськрайонного суду Фазикош О.В.