Ухвала

12 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 754/1328/16-ц

провадження № 61-31590св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Ступак О. В. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Апеляційного суду міста Києва від 21 червня 2017 року у складі колегії суддів: Українець Л. Д., Оніщука М. І., Шебуєвої В. А.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів першої та апеляційної інстанцій

У лютому 2016 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позовна заява мотивована тим, що відповідно до укладеного договору від 02 грудня 2010 року б/н відповідач отримала кредит у розмірі 12 000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом із кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Згідно з Умовами та правилами надання банківських послуг клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт.

Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою, затвердженими наказом від 06 березня 2010 року № СП-2010-256, та тарифами банку складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві.

ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором виконало у повному обсязі, а саме, надало відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором.

У зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на

30 листопада 2015 року має заборгованість у розмірі 16 407,29 грн, із яких:

11 012,21 грн - заборгованість за кредитом; 3 837,59 грн - заборгованість за процентами за користування кредитом; 300,00 грн - заборгованість за пенею та комісією; 500,00 грн - штраф (фіксована частина); 757,49 грн - штраф (процентна частина).

Посилаючись на вказані обставини, ПАТ КБ «ПриватБанк» просило стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором від 02 жовтня 2010 року б/н у розмірі 16 407,29 грн.

Заочним рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 06 березня 2017 року у задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовлено.

Рішення мотивоване тим, що позивачем належними та допустимими доказами не підтверджено, що анкета-заява, Умови та правила надання банківських послуг складають договір.

Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 21 червня 2017 року апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено. Заочне рішення Деснянського районного суду

м. Києва від 06 березня 2017 року скасовано та ухвалено нове рішення. Позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 16 407,29 грн, із яких: 11 012,21 грн - заборгованість за кредитом, 3 837,59 грн - заборгованість за процентами за користування кредитом, 300,00 грн - заборгованість за пенею, 500,00 грн - штраф (фіксована частина),

757,49 грн - штраф (процентна частина). Вирішено питання розподілу судових витрат.

Апеляційний суд мотивував своє рішення тим, що ОСОБА_1 отримала кредитну картку та користувалась нею, проте умови договору не виконувала належним чином у зв`язку із чим утворилась заборгованість, яка підлягає стягненню.

Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги

У липні 2017 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу на рішення Апеляційного суду міста Києва від 21 червня 2017 року, в якій просить скасувати оскаржуване судове рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції, обґрунтовуючи свої вимоги неправильним застосуванням апеляційним судом норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що в матеріалах справи відсутні належні докази, у розумінні статей 58, 59 ЦПК України 2004 року, щодо укладення договору про надання банківських послуг із використанням кредитної картки, враховуючи, що відповідач не погоджувала жодної істотної умови необхідної для укладення кредитного договору, у тому числі, розмір кредитного ліміту.

Станом на час розгляду вказаної справи у Верховному Суді від інших учасників справи не надходило відзивів на касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 серпня 2017 року відкрито касаційне провадження в указаній справі.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», за яким судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У травні 2018 року Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ передано вказану цивільну справу до Верховного Суду.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною п`ятою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.

Позиція Верховного Суду

Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, суд вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Керуючись статтями 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Апеляційного суду міста Києва від 21 червня 2017 року призначити до судового розгляду на 02 жовтня 2019 року колегією у складі п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О. В. Ступак

І. Ю. Гулейков

Г. І. Усик