Справа №489/6249/18
Провадження №2/489/278/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2019 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого - судді Рум'янцевої Н.О.,

із секретарем судових засідань - Животовою А.В.,

за участю: позивача - ОСОБА_3, представника позивача - ОСОБА_4, представника відповідача - ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_6 про збільшення розміру аліментів на неповнолітню дитину та стягнення індексації аліментів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом про: збільшення розміру аліментів, які стягуються з відповідача на підставі рішення Ленінського районного суду м.Миколаєва на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 з 500 грн. до 2000 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття; стягнення з відповідача розмір індексації аліментів в період з 17 жовтня 2012 року по вересень 2018 року у розмірі 21424 грн. 00 коп.; стягнення з відповідача витрати на правничу допомогу у розмірі 2000 грн. 00 коп.. Мотивуючи свої вимоги тим, що розмір аліментів які стягуються з відповідача складає значно менше, ніж прожитковий мінімум на дитину відповідного віку, що негативно впливає на її матеріальний стан та унеможливлює утримання дитини на належному рівні. Крім того, отримавши виконавчий лист, вона не зверталася до органів виконавчої служби про примусове виконання виконавчого листа, оскільки відповідач добровільно сплачував аліменти на її картковий рахунок. Добровільно надавати на утримання дитини більшу суму аліментів відповідач не погоджується, хоча має змогу оплачувати більший розмір аліментів на утримання дитини, оскільки має робочу візу до Чехії, куди постійно їздить на заробітки. Крім того, відповідач сплачував аліменти без урахування індексації, також індексація не проводилася органами державної виконавчої служби.

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач частково визнає позовні вимоги, а саме просить винести рішення про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та відмовити у задоволенні інших частин позовних вимог. Посилаючись на те, що між ним та позивачкою була домовленість про добровільну сплату аліментів, яку він сплачував щомісячно у розмірі 500 грн. До органів виконавчої служби позивачка не зверталася та не вимагала від нього індексувати розмір аліментів. А тому вважає, що вимога про стягнення з нього розміру індексації з 17.10.2012 року по вересень 2018 року безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню. Щодо стягнення аліментів у розмірі 2000 грн., зазначає наступне: він є інвалідом 3 групи, тобто має обмежену працездатність; має другу сімю від якої має малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2; не має на праві власності, володіння та користування майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, тощо. Щодо позовної вимоги про стягнення з нього витрати на правничу допомогу, вважає, що позивачем не надано належного фінансового документу про сплату нею грошових коштів на послуги адвоката у розмірі 2000 грн.

Від позивача надійшла відповідь на відзив, відповідно до якого позивач просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Зазначає, що жодної домовленості з відповідачем щодо сплати аліментів без індексації у позивача не було. Аліменти відповідач сплачував добровільно у сумі, зазначеній рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 15.11.2012 року у розмірі 500 грн. щомісячно без індексації. Прохання сплачувати аліменти у більшому розмірі, відповідно до росту потреб дитини, відповідачем ігнорувалися. Відповідачем не надано доказів того, що він не має можливості сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 2000 грн. щомісячно. Той факт, що він є інвалідом 3 групи та має на утриманні малолітню дитину, не звільняє його від обов'язку утримувати своїх дітей для забезпечення достатнього фізичного, інтелектуального, духовного, соціального та іншого розвитку. До позовної заяви надана квитанція № 3 від 11.10.2018 року, що підтверджує прийняття адвокатом від позивача грошових коштів у розмірі 1000 грн. в рахунок надання правової допомоги.

З'ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини.

Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 31 липня 2003 року по 25 жовтня 2012 року, свідченням чого є рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 25.10.2012 року.

Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, свідченням чого є свідоцтво про народження серії НОМЕР_3

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 15.11.2012 року, з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання малолітньої ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з 17.10.2012 року та до повноліття дитини.

На підставі рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 15.11.2012 року, 30 серпня 2018 року видано виконавчий лист по справі № 1416/8378/12 (провадження № 2/1416/3538/12 р.).

Відповідно до довідки Обласного центру туризму, краєзнавства та екскурсій учнівської молоді від 19.09.2018 року за вих. № 251, ОСОБА_7 з 01.09.2015 року відвідує гуртки туристичного напрямку Обласного центру туризму, краєзнавства та екскурсій учнівської молоді. Зайняття у гуртках потребують придбання особистого туристського спорядження та участь у навчально-тренувальних заходах з виїздом по території України.

Згідно довідки з Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 22.11.2018 року за вих. № 0.184-47173/0/15-18-вих, ОСОБА_6 в період з 22 листопада 2015 року по 18 липня 2018 року неодноразово перетинав державний кордон України.

Статтею 192 Сімейного кодексу України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

З аналізу вказаних норм чинного законодавства вбачається, що для збільшення /зменшення розміру аліментів або зміни способу їх стягнення потрібна наявність певних умов, зміна матеріального стану платника або одержувача аліментів, зміна стану здоров'я, тощо.

Позивач вказує, що з часу винесення рішення суду про стягнення аліментів, що впливали на визначення розміру аліментів істотно змінились та визначеної суми не вистачає на утримання доньки, адже на той час її донька була малолітньою, а зараз відвідує Обласний центр туризму, краєзнавства та екскурсій учнівської молоді та потребує значно більше коштів на придбання особистого туристського спорядження та участь у навчально-тренувальних заходах з виїздом по території України, одягу, відпочинок, матеріалів, продуктів харчування, засобами гігієни.

В той же час слід зазначити, що відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», який набрав чинності 08.07.2017 року, внесено зміни до Сімейного кодексу України, де частиною 2 ст. 182 Сімейного кодексу України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і він може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Прожиткові мінімуми для piзних категорій населення на 2019 рік в Україні встановлюються Законом "Пpo Державний бюджет на 2019 рік" за поданням Міністерства фінансів, дітей віком до 6 років: з 1 січня 2019 року - 1626 гривні, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1799 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривні, з 1 грудня - 2218 гривень.

У відповідності з ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

ОСОБА_6 28 травня 2013 року зареєстрував шлюб з ОСОБА_8, свідченням чого є свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_4

Від другого шлюбу ОСОБА_6 має малолітню доньку ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5

Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_6, ОСОБА_6 є інвалідом 3 групи з дитинства та діє безстроково.

Враховуючі надані докази в їх сукупності, суд вважає що позов підлягає частковому задоволенню в частині збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої доньки, шляхом стягнення з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, що не порушує права дитини та є необхідним та достатнім розміром аліментів для забезпечення гармонійного розвитку.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача індексацію по аліментах у розмірі 21424 грн. 00 коп., суд приходить до наступного.

Як передбачено статтею 184 СК України (в ред. ЗУ від 03.07.2018 року і діє з 28.08.2018 року) суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Оскільки, спеціального закону про індексацію аліментів не прийнято, а в Україні діє Закон України «Про індексацію грошових доходів населення», то розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, на підставі ч. 2 ст. 184 СК України підлягає індексації в порядку, передбаченому Законом України «Про індексацію грошових доходів населення».

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» в редакції від 25 березня 2005 року індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотки.

Законом України від 24 грудня 2015 року № 911-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» у частині першій статті 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» цифри «101» замінено цифрами «103» (пункт 21).

Таким чином, з 24 грудня 2015 року індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлено в розмірі 103 відсотки.

Верховний Суд України в постанові від 06 листопада 2013 року у справі № 6-113цс13 зазначив, що розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі на підставі частини другої статті 184 СК України, підлягає індексації за аналогією закону згідно з пунктом 8 статті 8 ЦПК України у порядку, передбаченому Законом України «Про індексацію грошових доходів населення».

Статтею 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» визначено, що індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Стаття 184 СК України передбачає можливість визначення розміру аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі.

Це відповідна (фіксована) сума коштів на утримання дитини, яка не є одноразовим платежем, а твердою грошовою сумою, визначеною судом на утримання дитини до її повноліття.

Частина друга статті 184 СК України передбачає, що визначений судом у твердій грошовій сумі розмір аліментів підлягає індексації відповідно до закону.

Частиною першою статті 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» встановлено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру.

Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення визначені у Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від N 17 липня 2003 року № 1078 (далі - Порядок).

Відповідно до п. 10-4 Порядку, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, здійснюється з місяця, в якому призначено аліменти. Для аліментів, визначених судом у твердій грошовій сумі, що були призначені до червня 2016 р., обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з дня набрання чинності Законом України від 17 травня 2016 р. № 1368-VIII "Про внесення змін до деяких законів України щодо індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі". При цьому розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, разом із сумою індексації не повинен перевищувати 50 відсотків грошового доходу платника аліментів.

Згідно з розрахунком розміру індексації, здійсненого позивачем, розмір індексації аліментів становить 21424 грн. 00 коп., але суд з даним розрахунком не може погодитися, оскільки відповідачем не надані докази отримання доходів (статистичні дані) станом з жовтня 2012 року по теперішній час, на підставі який можна перевірити, чи не перевищує розмір аліментів разом із сумою індексації 50 % грошового доходу платника аліментів, крім того сторонами не заявлялося клопотання про витребування доказів.

Суд не вправі здійснювати розрахунок розміру індексу інфляції самостійно без наданих суду доказів, а тому позовна вимога в частині стягнення розміру індексації аліментів не підлягає задоволенню.

Щодо стягнення витрат на надання правової допомоги у розмірі 2000 грн. суд приходить до наступного.

Відповідно до вимог ч.3 ст.133, ч.2 ст.137, ст.141 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, витрати на проведення експертизи, входить до предмету доказування по справі.

На підтвердження витрат на правничу допомогу суду надані: договір про надання правової допомоги від 18.09.2018 року; ордер серії МК № 78404; копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № 624; квитанцію № 3 про отримання від ОСОБА_3 за надання правової допомоги на підставі договору про надання правової допомоги від 18.09.2018 р. у розмірі 1000 грн., квитанцію №5 від 08.02.2019 року на суму 1000грн., акт виконаних робіт (додаток №2 до Договору від 18.09.2018 року).

Суд вважає, що вимога про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу підлягає задоволенню у розмірі 2000 грн. 00 коп..

Згідно із ч. 6 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, таким чином з аідповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704грн.80коп..

Керуючись ст. ст. 4, 12, 89, 259, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_6 про збільшення розміру аліментів на неповнолітню дитину та стягнення індексації аліментів - задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів, визначений рішенням Ленінським районним судом м.Миколаєва від 15 листопада 2012 року в справі 1416/8378/12 (провадження №2/1416/3538/12) та стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3, аліменти на утримання доньки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, з подальшою індексацією, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили до досягнення дитиною повноліття.

Відкликати виконавчий лист по справі 1416/8378/12 (провадження №2/1416/3538/12)від 30 серпня 2018 року виданий Ленінським районним судом м. Миколаєва на підставі рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва про стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання малолітньої ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_9 року в розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з 17.10.2012 року до повноліття дитини, допустивши негайне виконання рішення суду в частині стягнення щомісячного платежу.

В частині стягнення з ОСОБА_6 індексації аліментів у розмірі 21424 грн. 00 коп. - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 витрати на надання правової допомоги у розмірі 2000 грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено скорочене судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності з п. 15.5 Розділу ХІІІ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ленінський районний суд міста Миколаєва або в порядку статті 355 ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Позивач: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, РНКОПП НОМЕР_1.

Відповідач: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_7, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2, РНКОПП НОМЕР_2.

Суддя Ленінського районного

суду міста Миколаєва Н.О. Рум'янцева

Повний текст судового рішення складено «12» лютого 2019 року.