Справа № 653/1432/18
Провадження № 2/653/236/19
РІШЕННЯ

іменем України

06 грудня 2019 року м. Генічеськ

Генічеський районний суд Херсонської області в складі

головуючого судді Крапівіна О.П.,

при секретарі Гурковському В.В.

розглянувши заяву справу за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в інтересах малолітньої дочки ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , виконкому Новоолексівської селищної ради Генічеського району про визнання шлюбу недійсним ,

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулися до Генічеського районного суду із позовом до ОСОБА_6 про визнання шлюбу недійсним, обгрунтовуть тим, що Начосний Деніс є сином ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , батьком неповнолітньої ОСОБА_7 12.04.2018 року загинув в зоні АТО, напередодні перебуваючи у відпусці він уклав шлюб 03.04.2018 року з ОСОБА_8 до шлюбу), вважають цей шлюб недійсним так як підставою для укладення шлюбу стала довідка лікаря про вагітність нареченої, чого не могло бути .

Просять визнати такий шлюб недійсним.

В судовому засіданні позивачі та представник за довіреністю ОСОБА_9 позов підтримали, наполягають на задоволенні. Батьки ОСОБА_10 пояснили, що вони не визнають відповідача дружиною їх сина, вони її практично не знали, крім того у зв`язку з цим шлюбом зменьшується грошова частина виплат після загиблого.

Представник малолітньої ОСОБА_11 позов також підтримала, пояснила, що вона колишня дружина, вони збиралися з загиблим поновити стосунки, тому такий шлюб не може бути дійсним.

Представник відповідача виконавчого комітету Новоолексіївської селищної ради селищний голова надіслав відзив на позов, в якому пояснює, що з позовом не згодні, пояснив, що підставою для реєстрації шлюбу в стислий період була довідка про вагітність нареченої, просять відмовити .

Відповідач ОСОБА_12 надала суду заяву про розгляд справи без її участі, з позовом не згодна.

В суді втановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини:

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 відповідно до свідоцтва про народження є батьками ОСОБА_13 .

ОСОБА_13 є батьком ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження , яке видане 17.05.2016 року виконавчим комітетом Партизанської селищної ради.

Відповідно до свідоцтва про шлюб ОСОБА_13 та ОСОБА_14 уклали шлюб 03.04.2018 року.

Відповідно до свідоцтва про смерть ОСОБА_13 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивачі та їх представник підставою недійсності вважають те, що наречена не могла бути вагітною, так як вони тільки перед реєстрацією шлюбу познайомились. Також надали суду телефону переписку між ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , такі докази судом не можуть бути прийняті як допустимі, так як порушують права на особисте, сімейне життя як померлого так й відповідача.

Факт наявності вагітності ( як підстава для реєстрації шлюбу в стислі строки) підтверджена довідкою лікаря.

Суд не вважає можливим дослідження факту наявності інтимних стосунків між відповідачем та померлим з підстав того, що це порушує права на особисте, сімейне життя як померлого так й відповідача.

Відповідно до ст.51Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Відповідно до ст. 42 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про визнання шлюбу недійсним мають дружина або чоловік, інші особи, права яких порушені у зв`язку з реєстрацією цього шлюбу, батьки, опікун, піклувальник дитини, опікун недієздатної особи, прокурор, орган опіки та піклування, якщо захисту потребують права та інтереси дитини, особи, яка визнана недієздатною, або особи, дієздатність якої обмежена.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо офіційного тлумачення окремих положень частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України(справа про охоронюваний законом інтерес) N 18-рп/2004 від 1 грудня 2004 року, справа N 1-10/2004, "поняття "охоронюваний законом інтерес", що вживається в частині першій статті 4 Цивільного процесуального кодексу України та інших законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям "права", треба розуміти як прагнення до користування конкретними матеріальними та/або нематеріальними благами, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституціїі законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загально правовим засадам".

Визнання шлюбу недійним на думку суду означає що заяви з вимогою визнати шлюб недійним є заявами про застосування способу захисту прав та законних інтересів, а саме визнання шлюбу недійсним є способом захисту прав та інтересів особи.

Відповідно до частини 1ст. 40 Сімейного кодексу України шлюб визнається недійсним за рішенням суду, якщо він був зареєстрований без вільної згоди жінки або чоловіка.

Згода особи не вважається вільною, зокрема, тоді, коли в момент реєстрації шлюбу вона страждала тяжким психічним розладом, перебувала у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, в результаті чого не усвідомлювала сповна значення своїх дій і (або) не могла керувати ними, або якщо шлюб було зареєстровано в результаті фізичного чи психічного насильства.

Пунктом 13постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" передбачено, що за рішенням суду шлюб обов`язково визнається недійсним, якщо він був зареєстрований без вільної згоди жінки або чоловіка, а також у разі його фіктивності (ст. 40 СК).

За визначенням шлюб - це добровільний сімейний союз (спільність) жінки та чоловіка, спрямований на створення сім`ї, зареєстрований у встановленому порядку з дотриманням вимог закону, і такий, що породжує у них особисті та майнові права й обов`язки подружжя.

Умовою дійсності шлюбу є наявність взаємної згоди осіб, які беруть шлюб, воля цих осіб повинна бути спрямована на створення сім`ї.

Згідно частин першої і другої статті 32 Конституції України ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Стаття 8 Конвенції закріплює право кожного на повагу до його приватного і сімейного життя, житла і до таємниці кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права інакше, ніж згідно із законом і коли це необхідно в демократичному суспільстві в інтересах національної і громадської безпеки або економічного добробуту країни, з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

У справі «Пантелеєнко проти України» Суд відзначає, що як зберігання державними органами інформації про особисте життя людини, так і її використання є втручанням в право на повагу до приватного життя, гарантоване пунктом 1 статті 8 Конвенції.

Відповідачі не надали суду належних і допустимих доказів того, що вказаний шлюб був укладений без згоди ОСОБА_13 , або ОСОБА_5 , або що чоловік та жінка в момент укладання шлюбу страждали тяжким психічним розладом, перебували у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння або що до них було застосовано фізичне чи психологічне насилля.

Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів справи суд дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог.

У статті 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі письмових, речових, електронних доказів, висновками експертів, показаннями свідків.

Таким чином, доводи позивачів та представника, показання свідків, відносно того, що ОСОБА_12 не могла бути вагітною, не можуть бути прийняті судом як допустимі, тому позов не підлягає задоволенню.

Керуючись ст..260, 264-266 ЦПК України, ст.. 40 СК України

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в інтересах малолітньої дочки ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , виконкому Новоолексівської селищної ради Генічеського району про визнання шлюбу недійсним- залишити без задоволення .

Скасувати ухвалу Генічеського районного суду Херсонської області від 25.06.2018 року про забезпечення позову.

Рішення може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду в термін 30 днів з дня оголошення рішення. У разі, якщо рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 30 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Генічеського районного суду О. П. Крапівіна