Справа № 703/746/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2019 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Опалинської О.П.

при секретарях судового засідання Бойко Л.М.,Холодняк Л.П., Литвин Г.Т.,

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3 ,

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на дітей, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом до відповідача ОСОБА_3 посилаючись на те, що вона з 17 червня 2005 року та відповідач по справі ОСОБА_3 перебували у шлюбі, зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану по м Смілі Смілянського міськрайонного управління юстиції Черкаської області, актовий запис № 200.

Від шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилося двоє дітей: (двійнята) ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Згідно рішення Смілянського міськрайонного суду від 07 жовтня 2014 року шлюб між сторонами було розірвано.

З часу розлучення і по даний час діти проживають з позивачем та знаходяться на її повному утриманні, в той час як відповідач по справі взагалі не цікавиться їх життям та не відвідує.

Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 07 жовтня 2014 року з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання дітей, в розмірі 1/3 частки від усіх видів його доходу щомісячно але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 05 серпня 2014 року і до повноліття дітей.

Позивач вказує, що їх з відповідачем діти народились недоношеними, в зв`язку з чим вони потребують постійного медичного догляду, часто хворіють та потребують консультацій лікарів та відвідування медичних закладів. В обох дітей виявлені шуми в серці, додаткові хорди та відкрите овальне вікно, що потребує лікарського нагляду.

Син ОСОБА_7 хворіє на вроджену ваду-гіпоспадію (відсутність уретри), для повноцінного розвитку та одужання, йому в серпні 2013 року зроблено ряд операцій в Київській міській дитячій лікарні № 1, а в серпні 2016 року проведено складне оперативне втручання по пластиці уретри по Мастерд, але результат операції виявився незадовільним з виникненням ускладнень.

Син ОСОБА_8 має захворювання аденоїдів, в зв`язку з чим періодично проходить курси лікування і знаходиться під наглядом лікарів.

Для забезпечення нормального життя дітям, даючи їм можливість повноцінно та гармонійно розвиватися, а також в зв`язку з захворюваннями дітей, позивач понесла додаткові витрати в розмірі 122366 гривень 08 копійок, які складаються з наступного.

1). витрати за проведення оперативного втручання сину Святославу пов`язаного з пластикою уретри по Мастерд в період з 03 червня 2016 року по 18 червня 2016 року в Київській міській дитячій клінічній лікарні № 1 в розмірі 3755 гривень 24 копійки;

2) витрати за відвідування дітьми занять по підготовці до школи у дитячому клубі «Пізнайко» в період з 01 вересня 2016 року - по 01 серпня 2017 року, щомісячна вартість яких (за двох дітей) становила 600,00 гривень. Загалом за 11 місяців навчання дітей в ДК «Пізнайко» - витрати становлять 6600 гривень;

3) витрати за отримання консультації дитячого уролога ОСОБА_9 в клініці «Оберіг» м. Київ, включаючи розмір витрат на поїздку до м. Києва, в загальному розмірі 1709 гривень;

4) витрати на поїздку з дітьми на море в с. Залізний Порт Херсонської області за рекомендаціями лікарів з метою оздоровлення їх в зв`язку з частими захворюваннями на обструктивний бронхіт, в період з 17 липня 2017 року по 24 липня 2017 року, що в загальному розмірі, включаючи проживання, харчування, проїзд та ліки для дітей, становлять 13460 гривень 80 копійок;

5) витрати на поїздку до Російської Федерації в м. Санкт - Петербург в ДБЗОЗ «Дитяча міська лікарня № 2 Святої ОСОБА_10 Магдалени» з метою отримання додаткової консультації лікаря - уролога в період з 18 жовтня 2017 року з 20 жовтня 2017 року, що в загальному розмірі, включаючи витрати на оформлення закордонних паспортів, проїзд, проживання в готелі та, безпосередньо, консультацію лікаря, становлять 11188 гривень 15 копійок;

6) витрати за проведення планової операції з уретро пластики сину Святославу в ДБЗОЗ «Дитяча міська лікарня № 2 Святої Марії Магдалени» м. Санкт - Петербург РФ в період з 17 грудня 2017 року по 30 грудня 2017 року, що в загальному розмірі, включаючи витрати на підготовку до операції, аналізи в ПП «Лабсервіс», ліки в Україні, проїзд, проживання в готелі, операцію та перебування в стаціонарі, лікування після проведення операції та дієтичне харчування для сина в РФ, становлять 73703 гривень 85 копійок;

7) витрати на ліки для дітей в розмірі 9184 гривні 81 копійка;

8) витрати на лікування дітей під час захворювання їх на ГРВІ в період з 26 лютого 2018 року по 12 березня 2018 року в розмірі 2763 гривні 63 копійки.

Загалом, розмір понесених позивачем додаткових витрат становить: 3755,24 + 6600,00 + 1709,60 +13460,80 + 11188,15 грн.+ 73703,85 + 9184,81 + 2763,63 = 122 366 гривні 08 копійок.

Посилаючись на вказані обставини та те, що відповідач добровільно кошти на розвиток та лікування дітей не надає, позивач звернулась до суду та просить стягнути з відповідача на свою користь 1/2 частину понесених нею додаткових витрат на дітей - ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 61183 гривні 04 копійки та понесені нею судові витрати.

В судовому засіданні позивач подала заяву про збільшення розміру позовних вимог. В обґрунтування заяви зазначила, що з моменту подачі позову і по даний час понесла додаткові витрати на лікування, оздоровлення та навчання дітей у зв`язку з розвитком їх здібностей, які не охоплені позовною заявою та становлять 24 743 гривні 39 копійок, що складаються з наступного.

1) витрати на оздоровчий відпочинок на морському узбережжі в готельному комплексі «Тройка» с. Залізний порт, Херсонської області в період з 10 липня 2018 року по 19 липня 2018 року, в зв`язку з частими захворюваннями дітей на гострі респіраторні захворювання, рецидивуючий трахсобронхіт та необхідність, за рекомендацією лікаря, оздоровлення в умовах морського клімату. В зв`язку з чим розмір понесених додаткових витрат позивача становить 15 750 гривень;

2) додаткові витрати на лікування дітей в розмірі 2 793 гривень 39 копійок;

3) витрати за відвідування дітьми занять по підготовці до школи з метою розвитку в них математичних здібностей у дитячому клубі «Пізнайко» в період з 01 лютого 2018 року по 31 липня 2018 року в розмірі 6200 гривень.

Таким чином, загальна сума понесених позивачем додаткових витрат на дітей, що не охоплені первинною позовною заявою становить 24 743 гривні 39 копійок (15 750 гривень + 2 793 гривень 39 копійок + 6 200 гривень).

Посилаючись на вказані обставини та те, що відповідач добровільно кошти на розвиток та лікування дітей не надає, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь 1/2 частину понесених нею додаткових витрат на дітей - ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з врахуванням заяви про збільшення позовних вимог, у загальному розмірі 73554 гривні 74 копійки ( 61 183 гривні 04 копійки + 12 371 гривні 70 копійок) та понесені нею судові витрати за надання правової допомоги в розмірі 2000 гривень.

Ухвалою від 11 квітня 2018 року відкрито провадження у справі, справа призначена до розгляду в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін.

Відповідач, в поданому ним до суду 05 травня 2018 року відзиві на позов, позовні вимоги визнав частково на суму 10414 гривень 62 копійки та вказав, що не усі платіжні документи надані позивачем на підтвердження понесених нею додаткових витрат на дітей, слід оцінювати як доказ понесених нею витрат саме на дітей, такі як фіскальні чеки на оплату бензину, платіжні документи щодо оплати відпочинку в готельному комплексі «Тройка» в с. Залізний порт Херсонської області, оскільки такий не надає лікувально-профілактичних медичних процедур, про що свідчить відсутність санаторно-курортних карток, квитанції про оплату за виготовлення закордонних паспортів на дітей та позивачку.

Крім того, відповідач не визнав понесених позивачем витрат на лікування сина ОСОБА_7 здійсненого на території Російської Федерації, оскільки позивачем не надано підтверджуючих документів, що його захворювання в Україні не лікується, а саме висновку відповідного спеціаліста Міністерства охорони здоров`я України та рішення комісії про доцільність лікування за кордоном, а також відповідного наказу МОЗ України про направлення для лікування до Російської Федерації, таким чином вважає рішення позивача щодо проведення лікування сина саме на території Російської Федерації самовільним та необґрунтованим.

Відповідач також зазначив, що згідно рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 07 жовтня 2014 року з нього стягуються аліменти на утримання синів ОСОБА_13 і ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку на користь ОСОБА_1 . Так, позивач регулярно щомісячно отримує аліменти, які відраховуються із заробітної плати відповідача, таким чином за період з січня 2016 року по березень 2018 року із заробітної плати відповідача відраховано аліменти на утримання дітей в розмірі 121078 гривень 87 копійок. Таким чином частина додаткових матеріальних витрат на дітей, зазначених позивачем, повинна покриватись за рахунок аліментів, які стягуються з відповідача.

При винесенні судом рішення відповідач просить суд також врахувати незадовільний стан його здоров`я, наявність у нього тяжкого онкологічного захворювання та необхідність в зв`язку з цим проходження лікування, що також потребує значних матеріальних витрат на придбання ліків та медичних препаратів. А також, врахувати його сімейний стан, оскільки на утриманні відповідача перебуває також дружина ОСОБА_15 та її неповнолітній син від попереднього шлюбу ОСОБА_16 ,2004 року народження.

Таким чином, відповідач вказує, що його матеріальний стан не дозволяє йому сплачувати додаткові витрати на утримання дітей в тому розмірі, що просить позивач, оскільки це поставить відповідача та його сім`ю в складне матеріальне становище. Враховуючи наведе, просить позовні вимоги позивача про стягнення додаткових витрат на утримання дітей задовольнити частково на суму 10414 гривень 62 копійки, а також частково визнав позовні вимоги в частині стягнення з нього на користь позивача понесених нею судових витрат за надання правової допомоги - в розмірі 1500 гривень.

09 серпня 2018 року до суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивач вказує, що обставини, викладені у відзиві не мають суттєвого значення для вирішення справи і направлені тільки на те, щоб створити уяву неможливості сплати додаткових витрат на утримання своїх дітей, тим самим уникнути від виконання встановлених законом обов`язків.

Позивач стверджує, що з моменту народження їх з відповідачем дітей, ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідачу достовірно відомо про їх захворювання (шуми в серці, додаткові хорди та відкрите овальне вікно) та вроджену ваду сина ОСОБА_7 (гіпоспадія відсутність уретри), у зв`язку з чим вони потребують постійного медичного догляду та лікування. Крім з метою повноцінного розвитку та одужання сина ОСОБА_7 , йому необхідно було проводити оперативні втручання.

Позивач вказує, що після розлучення з відповідачем у жовтні 2014 року, всі питання щодо лікування їх з відповідачем дітей, лягли лише на її плечі, так як вони, на думку ОСОБА_3 , залишились і проживають з нею. У зв`язку з лікуванням дітей позивач змушена була нести значні додаткові витрати. Відповідач же самоусунувся і не бере ніякої участі у додаткових витратах на дітей, не опікується їх здоров`ям, а тому не вживав ніяких заходів щодо того, яким чином, де і за які кошти їх потрібно лікувати, що й змусило її звернутися до суду з позовом про їх часткове стягнення з відповідача.

Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

В той же час на думку позивача, відповідач в своєму відзиві так і не спростував фактично понесених позивачем додаткових витрат на лікування та розвиток дітей.

Безпідставними позивач вважає також посилання відповідача на те, що він сплачує аліменти на дітей відповідно до рішення суду, що є достатнім для всіх їх потреб постільки аліменти це вид виплат, які несуть батьки на їх утримання, а додаткові витрати, які позивач понесла на дітей, були викликані особливими обставинами (розвитком їх здібностей та їх захворюваннями), а тому відповідно до ст. 185 СК України, просить суд зобов`язати відповідача відшкодувати половину понесених нею додаткових витрат.

В поданому 28 серпня 2018 року відзиві на заяву про збільшення позовних вимог, відповідач вказану заяву в розмірі 12371 гривня 70 копійок не визнав повністю, вважаючи такою, що подана з порушення м норм цивільного процесуального законодавства.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_17 позов підтримала, просила його задовольнити в повному обсязі. Також зазначила, що всі необхідні докази на підтвердження додаткових витрат знаходяться в матеріалах справи. Крім того просила стягнути з відповідача на користь позивача понесені нею судові витрати за надання правової допомоги представника.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала думку свого представника.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_4 позовні вимоги визнав частково, вказуючи на те, що не всі надані позивачем докази на підтвердження понесених нею додаткових витрат на дітей є допустимими, а крім того ціна позову є завищеною, та включає витрати, що не мають відношення до витрат саме на дітей, та враховуючи, що відповідач сплачує кошти на утримання дітей, просив позовні вимоги задовольнити частково в розмірі 10414 гривень 62 копійки, а також частково визнав позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача понесених нею судових витрат за надання правової допомоги - в розмірі 1500 гривень.

Відповідач в судовому засіданні підтримав думку свого представника та просив суд при постановленні судом рішення врахувати стан його здоров`я, те, що він має онкологічне захворювання, потребує лікування, є інвалідом ІІІ групи, та на своєму утриманні має дружину та її неповнолітню дитину від попереднього шлюбу.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши доводи сторін та їх представників, надані сторонами докази, дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, вважає позовну заяву обґрунтованою та такою, що підлягає до часткового задоволення, виходячи із наступного.

З матеріалів справи вбачається, що згідно свідоцтв про народження серії НОМЕР_1 та серії НОМЕР_2 відповідач ОСОБА_3 є батьком малолітніх ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 5,6).

Рішенням Смілянського міськрайонного суду від 07 жовтня 2014 року шлюб між сторонами розірвано. З часу розлучення діти проживають з позивачем та знаходяться на її утриманні.

Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 07 жовтня 2014 року з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання дітей, в розмірі 1/3 частки від усіх видів його доходу щомісячно але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 05 серпня 2014 року і до повноліття дітей (а.с. 7).

Разом з тим діти хворіють, в тому числі, вродженими вадами, в зв`язку з чим потребують постійного медичного догляду, консультацій лікарів та відвідування медичних закладів, що, в свою чергу, потребує значних матеріальних витрат .

Відповідно до вимог ч.1 ст. 3 Конвеції ООН про права дитини (Конвенції) від 20 листопада 1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Статтею 18 Конвенції проголошено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно частини другої статті 27 Конвенції батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статті 8 Закону України від 26 квітня 2001 року № 2402-ІІІ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Спірні правовідносини регулюються положеннями СК України.

Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Положеннями ст.150 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

За частинами першою та другою статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Згідно зі ст.185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину у разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватись наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Крім того, вирішуючи такий спір, суд враховує, що дотримуючись рівноваги між інтересами дитини та інтересами батьків, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (Рішення Європейського суду з прав людини від 07.12.2006 року по справі «Хант проти України»).

Так, до особливих обставин, які викликають необхідність додаткових витрат на дитину закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу тощо. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Такі особливі обставини будуть індивідуальними у кожному конкретному випадку.

Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини.

В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами.

У п.18 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року роз`яснено, що відповідно до ст. 185 СК України до участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках йдеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Додаткові витрати на утримання дитини мають бути викликані особливими обставинами. У зв`язку із особливими обставинами (розвиток здібностей дитини, тяжка хвороба, каліцтво дитини, тощо) потрібні значні додаткові витрати, тому розмір додаткових витрат, що стягується, повинен визначатися залежно від дійсно понесених або передбачуваних витрат.

До особливих обставин, з якими законодавець пов`язує стягнення додаткових витрат на дитину, відносяться ті обставини, що пов`язані з розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо.

З матеріалів справи згідно наданих позивачем медичних довідок, виписки з медичної карти амбулаторного хворого, виписки з історії хвороби (а.с. 8,9,16,17,28,39,142,143), вбачається, що діти ОСОБА_11 та ОСОБА_12 мають ряд захворювань, в зв`язку з чим потребують постійного медичного догляду, консультацій лікарів та відвідування медичних закладів. В обох дітей виявлені шуми в серці, додаткові хорди та відкрите овальне вікно, що потребує лікарського нагляду. ОСОБА_6 має захворювання аденоїдів, ОСОБА_5 хворіє на вроджену ваду-гіпоспадію (відсутність уретри), в зв`язку з чим йому в серпні 2013 року зроблено ряд операцій в Київській міській дитячій карні № 1, а в серпні 2016 року проведено оперативне втручання по пластиці уретри по Мастерд, а також в період з 17 грудня 2017 року по 30 грудня 2017 року йому проведено планову операцію з уретро пластики в ДБЗОЗ «Дитяча міська лікарня № 2 Святої Марії Магдалени» м. Санкт - Петербург РФ (а.с.38, 45-52).

Крім того, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 з 01 вересня 2016 року по 01 серпня 2017 року відвідували заняття по підготовці до школи в дитячому клубі «Пізнайко», щомісячна плата з двох дітей становила 600 гривень, загальна сума становить 6600 гривень, що підтверджується довідкою вчителя дитячого клубу «Пізнайко» від 10 листопада 2017 року (а.с. 12). Також в період часу з 01 лютого 2018 року по 01 липня 2018 року ОСОБА_11 та ОСОБА_12 відвідували заняття з розвитку математичних здібностей в дитячому клубі «Пізнайко», оплата за вказаний період навчання за двох дітей становила 6200 гривень (а.с.153).

Таким чином, загальна сума додаткових витрат позивача на дітей ОСОБА_11 та ОСОБА_12 (позашкільне навчання, лікування) становить 147109 гривень 48 копійок, 1/2 частину яких позивач просить стягнути з відповідача, в сумі 73554 гривні 74 копійки.

Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Дослідивши надані позивачем докази, суд приходить до висновку, що витрати на дітей ОСОБА_13 та ОСОБА_14 (дошкільне навчання, лікування, оздоровлення), здійснені позивачем на загальну суму 147109 гривень 48 копійок відносяться до додаткових витрат на утримання дітей, пов`язаних з особливими обставинами в розумінні ст. 185 СК України, тому суд вважає, що із відповідача підлягає стягненню частина понесених позивачем додаткових витрат на утримання дітей. А саме, з врахуванням стану здоров`я відповідача, наявності в останнього тяжкого онкологічного захворювання, в зв`язку з чим він також потребує проходження лікування, на що можуть бути витрачені значні кошти, суд вважає за необхідне зменшити розмір додаткових витрат на дітей, понесених позивачем, та стягнути з нього витрати в розмірі 54554 гривні 74 копійки.

З приводу стягнення з відповідача на користь позивача понесених нею витрат на правову допомогу у розмірі 2000 гривень слід зазначити наступне.

Так, стаття 59 Конституції України гарантує кожному право на правову допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009, передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Отже, з викладеного слідує, що до правової допомоги належать й консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; представництво у судах тощо.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані необхідні та належні докази, які, зокрема, і були представлені ОСОБА_1 суду, таким чином позивачем дотримано вимоги ст. 137 ЦПК України.

Отже, понесені ОСОБА_1 витрати, пов`язані з наданням правової допомоги представника в розмірі 2000 гривень, підлягають стягненню з ОСОБА_3

Питання розподілу судових витрат суд вирішує на підставі ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої, якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат вони компенсуються за рахунок держави в порядку встановленому Кабінетом Міністрів України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 12, 19, 48,76-81, 89, 137, 141, 259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, ст. ст. 141, 150,155,185 СК України, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 3,18, 27 Конвеції ООН про права дитини (Конвенції) від 20 листопада 1989 року, постановою Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3, суд -

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на дітей задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_3 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_4 , що проживає за адресою: АДРЕСА_2 , понесені нею додаткові витрати на дітей, ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 53554 ( п`ятдесят три тисячі п`ятсот п`ятдесят чотири ) гривні74 (сімдесят чотири) копійки.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_3 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_4 , що проживає за адресою: АДРЕСА_2 , понесені нею судові витрати за надання правової допомоги в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень.

Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутніми під час проголошення рішення протягом 30 днів з моменту його отримання.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а в разі оскарження після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не буде скасовано.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області.

Повний текст рішення суду виготовлено 24 грудня 2019 року.

Сторони по справі:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Головуючий О.П.Опалинська