Справа № 661/4038/17
Провадження № 2/661/12/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2019 року

Новокаховський міський суд Херсонської області в складі:

головуючого судді Матвєєвої Н.В.

за участю секретаря судового засідання Лазор В.М., Антонової В.В.

за участю позивачки ОСОБА_1, її представника - адвоката ОСОБА_2

відповідача - ОСОБА_3, його представника - адвоката ОСОБА_4

представника органу опіки та піклування в особі служби у справах дітей виконавчого комітету Новокаховської міської ради Херсонської області - Харченко О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нова Каховка Херсонської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1, яка діє в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_6 до ОСОБА_3, третя особа - служба у справах дітей виконавчого комітету Новокаховської міської ради Херсонської області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1, яка діє від імені та в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_6 звернулася до суду з позовом до відповідача, вказавши, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року сестра позивачки - ОСОБА_7 народила сина ОСОБА_6, про що у відомостях про народження дитини за актовим записом № 488, складеним 18.11.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Новокаховського міського управління юстиції Херсонської області на підставі ст. 135 ч.1 СК України у відомостях про батька зі своїх слів вказала - ОСОБА_8. Родинні відносини між ОСОБА_7 та позивачкою ОСОБА_1 підтверджуються їх свідоцтвами про народження та свідоцтвом про шлюб позивачки на підтвердження дошлюбного прізвища. З відповідачем ОСОБА_7 перебувала у давньому знайомстві, підтримувала дружні стосунки, а починаючи з 2004 року вони періодично зустрічалися. В лютому 2010 року ОСОБА_7 повідомила ОСОБА_3 про свою вагітність та її рішення залишити та народити дитину. Шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_3 не укладався, разом вони ніколи не проживали, спільне господарство не вели і стосунків, притаманних подружжю не мали. Народжувала дитину ОСОБА_7 у відсутність ОСОБА_3, який після пологів з лікарні з дитиною її не забирав, а про народження дитини дізнався особисто від ОСОБА_7, яка по телефону повідомила йому про народження сина. Після народження ОСОБА_6, ОСОБА_7 уникала зустрічей з ОСОБА_3 та бажала розірвати з ним стосунки. Виховували дитину ОСОБА_7 та її батьки - ОСОБА_9 та ОСОБА_10, у яких вона проживала разом з ОСОБА_6. Матеріальної допомоги ОСОБА_3 дитині ніколи не надавав. ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_7 померла. Після смерті ОСОБА_7 опікуном малолітнього на підставі рішення виконавчого комітету Новокаховської міської ради Херсонської області №189 від 28.05.2013 року стала його бабуся - ОСОБА_9. 23.06.2014 року Новокаховським міським судом Херсонської області ухвалено рішення у справі № 661/2985/13-ц про визнання ОСОБА_3 батьком малолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 року та зобов'язано відділ РАЦС Новокаховського МУЮ Херсонської області внести зміни до актового запису № 488 від 18.11.2010 року про народження ОСОБА_6, в якому зазначити батьком дитини ОСОБА_3. На підставі чинного рішення суду, відповідачу видано нове свідоцтво про народження ОСОБА_6. Після набрання рішенням суду про встановлення батьківства законної сили, в тому числі й з моменту народження дитини ОСОБА_3 свої батьківські обов'язки по відношенню до малолітнього ОСОБА_6 не виконував, матеріальної допомоги не надавав, не цікавився його життям, не дбав про його розвиток, не піклувався про нього взагалі. ОСОБА_11 не отримував від батька жодного подарунку на день народження, жодної іграшки, відповідач не телефонував та не робив жодних спроб спілкуватися із сином. Всі ці обставини і стали причиною того, що після смерті матері, малолітній ОСОБА_6 залишився проживати в сім'ї позивачки, де повне піклування за ним взяли на себе ОСОБА_1 та її чоловік ОСОБА_12 11.08.2017 року ОСОБА_1 звернулася до служби в справах дітей виконкому Новокаховської міської ради Херсонської області із заявою про позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав відносно малолітнього ОСОБА_6 16.11.2017 року комісією після ретельного вивчення всіх обставин справи, враховуючи інтереси дитини, а також ставлення сторін до малолітнього ОСОБА_6 надано висновок про визнання доцільним позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_6.

Позивачка зазначає, що ОСОБА_3 батько дитини самоусунувся від виконання батьківських обов'язків по відношенню до дитини, у зв'язку з чим існують підстави для позбавлення відповідача батьківських прав відносно малолітнього ОСОБА_6, що буде відповідати інтересам дитини.

Просила суд позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Котовськ Одеської області, громадянина України, батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3. Стягнути з ОСОБА_3 аліменти на утримання малолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Стягнути з ОСОБА_3 понесені позивачкою судові витрати.

Під час судового розгляду позивачка та її представник адвокат ОСОБА_2 підтримали заявлені вимоги, з підстав зазначених у позові.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник позову не визнали. Зокрема, ОСОБА_3 як свідок під присягою повідомив суду, що позову не визнає, оскільки не бажає, щоб його позбавляли батьківських прав. ОСОБА_13 ОСОБА_7 він дізнався, що є батьком дитини, потім генетична експертиза підтвердила, що він є батьком дитини, рішенням суду встановлено його батьківство відносно ОСОБА_6. Він повідомив, що не зміг забрати дитину після народження, але через 5-6 днів приїхав з м. Києва, де працював на той час, допомагав доглядати за дитиною. Він пропонував ОСОБА_7 проживати разом у її квартирі, яка в неї була, але вона не погодилася, в неї була образа на нього. Він дуже часто приходив до ОСОБА_7 та дитини. Коли дізнався про хворобу, взяв відпустку і проводив час з ОСОБА_7 і ОСОБА_6, дитина була рада бачити його. Після смерті ОСОБА_14, її родина повідомила, що дитині потрібна повна сім'я і вони прийняли рішення, що дитина буде проживати з ОСОБА_1 та ОСОБА_12. Дуже швидко родина почала діяти і подали позов про усиновлення дитини. ОСОБА_15 перешкоджала бачитися з дитиною, вони їхали на вихідні з міста і забирали ОСОБА_14. Одразу після смерті ОСОБА_14 він 3-4 рази бачив дитину, але відвідування були лімітовані, бо ОСОБА_15 була опікуном дитини. Коли він звернувся до суду, то ОСОБА_9 та ОСОБА_10 не дозволяли бачитися з ОСОБА_14, пропонували дочекатися рішення суду. В нього з ОСОБА_9 були напружені відносини, розмови закінчувалися тим, що йому повідомляли, про відсутність в нього можливості виховувати дитину, бо він не може бачити дитину постійно. Згодом він дізнався, що ОСОБА_14 називає ОСОБА_1 та ОСОБА_12 батьками. В березні 2015 року він отримав свідоцтво про народження дитини, зустрівся з ОСОБА_9, вони обговорювали спосіб знайомства його з дитиною, результатів не було. Ні ОСОБА_9, ні ОСОБА_1 нічого не пропонували, зустрічних кроків не робили. Він декілька разів намагався передавати подарунки для ОСОБА_14, але ОСОБА_1 відмовлялася їх отримувати. Він звертався до служби в справах дітей, був у школі, спілкувався з класним керівником, з психологом школи. Він не наважувався підійти до дитини, бо йому сказали, що дитина може бути в шоковому стані, тому він відмовився від силових методів. ОСОБА_1 на його пропозицію побачитися з ОСОБА_14, запропонувала бачитися з ним на відстані, що його не влаштовує. За матеріальною допомогою до нього не зверталися, наразі він уклав договір страхування, дитина у 18 років отримає винагороду. Йому завжди говорили, що від нього нічого не потрібно. Вважає, що був недостатньо рішучим при вирішенні питання щодо виховання дитини після смерті ОСОБА_14, але бажає проживати з дитиною та виховувати її. Шлюб з ОСОБА_7 не укладав, бо вважав це формальністю, а коли вона захворіла вважав, що не час вирішувати такі формальні питання, головне, що він був поруч і вважав ОСОБА_14 своїм сином. Він декілька разів пропонував ОСОБА_7 приїхати до нього в Київ з ОСОБА_14, ОСОБА_7 говорила ОСОБА_14, що поїдуть в гості до ОСОБА_2, дитина зверталася до нього по імені, ОСОБА_7 іноді називала його татом, просив у позові відмовити.

Представник третьої особи - служби у справах дітей виконавчого комітету Новокаховської міської ради Херсонської області - Харченко О.А. позовні вимоги підтримала, зазначивши, що в серпні 2017 року надійшла заява від ОСОБА_1, в родині якої проживає дитина про позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 До комісії був запрошений ОСОБА_3 для з'ясування питання доцільності позбавлення його батьківських прав, батько дитини просив надати час для налагодження стосунків з сином. Засідання комісії було відкладено, ситуація не змінилася, ОСОБА_14 проживав в родині тітки ОСОБА_1 та її чоловіка, тому було прийнято рішення щодо доцільності позбавлення батька батьківських прав відносно ОСОБА_6. В усній формі роз'яснено про налагодження стосунків з дитиною та родиною ОСОБА_13. На звернення ОСОБА_3 були викликані ОСОБА_9 та ОСОБА_1, яким роз'яснювалося чинне законодавство та запропоновано мирним шляхом вирішити питання та поспілкуватися з батьком дитини щодо виховання та утримання дитини. ОСОБА_3 матеріальної допомоги на утримання дитини не надавав, що є одним із батьківських обов'язків.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, свідків, дослідивши письмові докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності відповідно до ст.89 ЦПК України, приходить до наступного висновку.

Відповідно до письмових доказів наданих суду слідує, що ОСОБА_7 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 року, її батьками є ОСОБА_10, ОСОБА_9. Відповідно до свідоцтва про народження, ОСОБА_17 народилася ІНФОРМАЦІЯ_7 року, її батьками є ОСОБА_10 та ОСОБА_9. Згідно свідоцтва про смерть, ОСОБА_7, померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року. Відповідно до свідоцтва про шлюб ОСОБА_12 та ОСОБА_17 зареєстрували шлюб 08 червня 2013 року, після реєстрації шлюбу прізвище дружини - ОСОБА_2. Рішенням виконавчого комітету Новокаховської міської ради Херсонської області від 28.05.2013 року № 189 малолітньому ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 встановлено статус дитини сироти та призначено опікуном - бабусю ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_5. Рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області від 23.06.2014 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано батьком дитини - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3. Ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 26.02.2015 року зазначене рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 23.06.2014 року, залишене без змін. З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до ст.126,133,135 СК України, дата формування - 05 серпня 2017 року, вбачається, що 18.11.2010 року зареєстровано актовий запис про народження ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, відомості про батька - ОСОБА_3, відомості про матір - ОСОБА_7. З довідки відділу реєстрації Новокаховської міської ради Херсонської області від 01.08.2017 року слідує, що ОСОБА_6 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 разом з ОСОБА_12. В довідці ОСББ «Основа» від 08.08.2017 року зазначено, що в квартирі АДРЕСА_1 фактично проживають: ОСОБА_12, ОСОБА_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3. 14.08.2017 року ОСОБА_1 звернулася до служби у справах дітей виконавчого комітету Новокаховської міської ради Херсонської області з заявою про позбавлення батьківських прав ОСОБА_3, відносно малолітнього ОСОБА_6 у зв'язку з ухиленням ОСОБА_3 від виконання батьківських обов'язків по вихованню сина. З громадських характеристик ОСОБА_1 та ОСОБА_3 слідує, що вони за місцем проживання характеризуються позитивно. ОСОБА_3 на обліку Новокаховського ВП ГУНП як особа схильна до правопорушень та порушення громадського порядку не перебуває, до адміністративної відповідальності не притягувався. З виробничих характеристик ОСОБА_1 та ОСОБА_12 слідує, що вони позитивно характеризуються за місцем роботи. З відповіді служби у справах дітей виконавчого комітету Новокаховської міської ради Херсонської області від 14.09.2017 року на заяву ОСОБА_1 вбачається, що батько дитини - ОСОБА_3 був запрошений до служби у справах дітей для з'ясування питання доцільності/недоцільності позбавлення його батьківських прав відносно сина ОСОБА_11. ОСОБА_3 заперечував проти позбавлення його батьківських прав відносно сина ОСОБА_11, просив відкласти засідання комісії з питань захисту прав дітей та розглядати зазначене питання у його присутності.

В письмовій заяві, адресованій службі у справах дітей 13.09.2017 року ОСОБА_3 зазначив, що з моменту винесення рішення про встановлення батьківства він звернувся до бабусі ОСОБА_6 - ОСОБА_9 з проханням надати можливість побачитися з дитиною і налагодити з ним добрі сімейні стосунки. До цього часу він не бачився зі своєю дитиною. Проте зрозумів, що зустрічних кроків зі сторони родичів ОСОБА_6 не буде, тому намагатиметься самостійно робити кроки на зближення з дитиною, щоб жити з нею разом та утримувати його.

З акту обстеження умов проживання від 10.10.2017 року за місцем проживання ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, складеного спеціалістом служби у справах дітей вбачається, що для ОСОБА_6 ОСОБА_1 та ОСОБА_12 створені належні умови для проживання, вихованню та розвитку дитини приділяється належна увага.

З довідки дошкільного навчального закладу ясла-садок № 7 Новокаховської міської ради Херсонської області слідує, що ОСОБА_6 є вихованцем гр.. № 2 Дошкільного навчального закладу ясла-садка № 7 Новокаховської міської ради з 01 вересня 2014 року. В характеристиці ОСОБА_6, наданій зазначеним дошкільним навчальним закладом вказано, що ОСОБА_6 проживає у родині тітки ОСОБА_1, яка проводить з племінником весь вільний час. До садочка ОСОБА_6 приводили та забирали бабуся - ОСОБА_9 та тітка - ОСОБА_1, вони відвідували усі батьківські збори та свята, приймали активну участь у вихованні ОСОБА_6.

З довідки КЗ «Новокаховська дитяча школа мистецтв» слідує, що ОСОБА_6 дійсно навчається на художньому відділі КЗ «Новокаховська дитяча школа мистецтв» з 01.10.2016 року. Викладач підтримує зв'язок з бабусею ОСОБА_9 та дідусем ОСОБА_10. Із заяви про прийняття до КЗ «Новокаховська дитяча школа мистецтв» ОСОБА_6 від 07.10.2016 року слідує, що вона написана ОСОБА_9, в графі місце роботи матері зазначено - НВПП «Славутич», посада - інженер, місце роботи батька не зазначене. З характеристики учня студії розвитку «Kiddieland-S» слідує, що ОСОБА_6 з червня 2015 року відвідує заняття, на які його приводять тітка - ОСОБА_1 з чоловіком та бабуся - ОСОБА_9 з дідусем -ОСОБА_10

З акту про участь одного з батьків у вихованні дитини від 24.11.2017 року, складеного комісією ЗОШ 1-3 ступенів Новокаховської міської ради Херсонської області від 24.11.2017 року вбачається, що в 1-А класі зазначеного навчального закладу навчається ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, вихованням якого займаються його близькі родичі : бабуся ОСОБА_9, тітка - ОСОБА_1 та її чоловік - ОСОБА_12, які підтримують постійний контакт з класним керівником та адміністрацією навчального закладу, відвідують батьківські збори. Батько дитини - ОСОБА_8 участі у вихованні сина не приймає, контактних даних навчальному закладу не надавав, на батьківські збори не з'являвся.

З висновку психологічного освідування від 26.07.2017 року, проведеного психологом ОСОБА_16 з ОСОБА_6 вбачається, що ОСОБА_6 виховується в повній родині мати (тітка) - ОСОБА_1, батько (чоловік тітки) - ОСОБА_12, дітей в сім'ї немає. Аналіз малюнку, виконаного дитиною в ході освідування свідчить про емоційну близькість між членами родини, значимість матері (тітки) для ОСОБА_6. Сприймає родину як недостатню у зв'язку з відсутністю інших дітей в родині, відчуває гіперопіку, що може обмежувати його самостійність. Дані результати свідчать, що у прийомних батьків виважена батьківська позиція, вони переживають за здоров'я, виховання та освіту дитини і зможуть дати гарне виховання та освіту ОСОБА_6.

З малюнку дитини вбачається, що на ньому зображені мати -ОСОБА_1, ОСОБА_14 - синочок, батько -ОСОБА_2.

У відповіді Новокаховського відділу ДВС ГТУЮ у Херсонській області від 11.07.2017 року на запит адвоката ОСОБА_2 зазначено, що виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на утримання малолітнього сина - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 року на примусовому виконанні станом на 11.07.2017 року не перебуває.

З довідки Центру сервісного обслуговування НВПП «Славутич» від 01.08.2017 року слідує, що ОСОБА_1 працює в НВПП «Славутич» з 2006 року на посаді прикладного програміста, посадовий оклад становить 5400 грн., в довідці ФОП «ОСОБА_10» від 01.08.2017 року зазначено, що ОСОБА_12 працює на посаді інженера з комп'ютерних систем з 2016 року, посадовий оклад становить 5800 грн.

З витягу з протоколу №11 засідання комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Новокаховської міської ради від 12.10.2017 року вбачається, що розгляд питання щодо доцільності/недоцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 було перенесено на листопад 2017 року у зв'язку з наданням часу батьку для налагодження стосунків з дитиною. В протоколі також зазначено, що ОСОБА_3 мав намір побачитися з дитиною та налагодити з ним контакт, але через можливу психологічну травму дитині, спільно було прийнято рішення про перенесення часу зустрічі, в подальшому ОСОБА_3 на протязі двох років не повертався до питання налагодження стосунків з сином як повідомила під час засідання комісії бабуся дитини - ОСОБА_9

На адвокатський запит від 30.10.2017 року, Центр поштового зв'язку № 2 Херсонської дирекції ПАТ «Укрпошта» повідомив, що на адресу м. Нова Каховка вул. Соборна, 37 на ім'я ОСОБА_1 поштові перекази, рекомендовані листи, посилки за період з 12.10.2017 року по 31.10.2017 до відділення поштового зв'язку Нова Каховка - 7 не надходили.

У висновку виконавчого комітету Новокаховської міської ради Херсонської області від 22.11.2017 року зазначено, що після набрання рішенням суду законної сили щодо встановлення батьківства, ОСОБА_3 сина не забрав до себе жити, не спілкувався, матеріально не утримував. ОСОБА_19 залишився проживати у рідної тітки ОСОБА_1 та її чоловіка ОСОБА_12, які опікувалися дитиною, матеріально утримували, створили належні умови для проживання і розвитку племінника. Через півроку після встановлення батьківства ОСОБА_3 заявив ОСОБА_9, бабці та колишньому опікуну ОСОБА_11 про свої наміри побачитися з сином та налагодити контакт з ним. Враховуючи те, що повідомлення про «іншого» тата може психологічно травмувати ОСОБА_19, який важко переніс відсутність у своєму житті матері і за цей час зблизився з тіткою ОСОБА_1 та її чоловіком ОСОБА_12, досягти певних домовленостей не вдалося. До ОСОБА_1, де проживала дитина, ОСОБА_3 не звертався. З листопада 2015 року ОСОБА_3 більше не повертався до питання налагодження взаємовідносин з сином, кошти на утримання дитини не надсилав, не цікавився життям ОСОБА_19, його здоров'ям та розвитком, сину не телефонував. Спілкування спеціаліста служби у справах дітей виконавчого комітету Новокаховської міської ради з ОСОБА_19 показали, що йому подобається жити з мамою ОСОБА_1 та татом ОСОБА_12, які його люблять. Він охоче про них розповідає, демонструє теплі, добрі почуття. Батько дитини на засіданні комісії з питань захисту прав дитини виконкому Новокаховської міської ради в жовтні 2017 року пояснив, що бабуся дитини та тітка всіляко противляться його зустрічі з сином, досягти домовленостей з ними не виходить, відносини із рідними складні, просив надати час для налагодження стосунків із сином. На момент проведення планового засідання в листопаді 2017 року ситуація не змінилася : малолітній ОСОБА_6 мешкає у родині ОСОБА_2, кошти на утримання дитини батьком ОСОБА_3 не направлялися, відносини із сином не налагоджені. Тому було прийнято рішення в інтересах малолітньої дитини, вважати за доцільне позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3.

З роздруківки телефонних дзвінків на номер телефону ОСОБА_10 - НОМЕР_2 за період з 12.10.2017 року до 31.10.2017 року вбачається, що 14.10.2017 року надходив дзвінок на зазначений телефон від абонента з номером телефону НОМЕР_1, як зазначають сторони зазначений номер телефону належить ОСОБА_3 Також відбувалися з'єднання із зазначеними абонентами 21.10.2017 року та надходили СМС - повідомлення з номеру телефону ОСОБА_3 на номер телефону ОСОБА_10 22.10.2017 року о 17.05 год. відбувалося з'єднання з телефоном ОСОБА_3 з телефону ОСОБА_10, тривалість розмови 2.38 хв., 29.10.2017 року надходив дзвінок з телефону ОСОБА_3 на телефон ОСОБА_10, тривалість розмови 0,59 хв. Зі свідоцтва про народження ОСОБА_6 слідує, що ОСОБА_6 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 року, його батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_7, дата видачі 15.08.2015 року. З відповіді служби у справах дітей Новокаховської міської ради Херсонської області ОСОБА_3 від 12.10.2017 року слідує, що 19.09.2017 року ОСОБА_3 звертався до органу опіки та піклування з заявою про встановлення способу участі у вихованні дитини ОСОБА_6, йому було роз'яснено про його переважне право перед іншими особами на виховання дитини та проживання з нею, а також проведено бесіду з ОСОБА_1 і ОСОБА_9, під час якої роз'яснено чинне законодавство.

З експрес накладних ТОВ «Нова пошта» від 29.12.2017 року та 02.01.2018 року слідує, що ОСОБА_3 відправлялася посилка (іграшки) на адресу ОСОБА_1 - АДРЕСА_2, яка не була нею отримана та повернута ОСОБА_3 03.01.2018 року.

З договору страхування життя з участю в інвестиційному доході, програма страхування : «Уніка турбота», укладеного ОСОБА_3 з ПрАТ СК «Уніка життя» слідує, що відповідно до п.2.1 зазначеного договору вигодонабувачем за страховими виплатами є ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 року, страховик зобов'язується здійснити страхові виплати ( у разі до життя застрахованої особи відповідно до п.2.2.2 Програми страхування 2 Правил - 10 000 доларів США; у разі смерті застрахованої особи відповідно до п.2.2.1 Програми страхування № 2 Правил - 10 000 доларів США). Строк дії договору з 31.12.2017 року до 30.09.2028 року. З довідки ТОВ АФ «Прайвсвотерхаус Куперс (аудит)» від 03.03.2018 року вбачається, що ОСОБА_3 з березня 2015 року є співробітником ТОВ АФ «Прайвсвотерхаус Куперс», займає посаду старшого консультанта у відділі аудиту, з ОСОБА_3 укладений безстроковий трудовий договір.

З рекомендації наданої старшим менеджером з аудиту ОСОБА_20 слідує, що ОСОБА_3 грамотно і в належні терміни виконує свої посадові обов'язки, у спілкуванні чемний і доброзичливий, націлений на знаходження компромісних рішень, за характером витриманий, миролюбний, уникає конфліктних ситуацій.

З ухвали Новокаховського міського суду Херсонської області від 27.08.2013 року слідує, що по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 про визнання батьківства призначалася судова генотипоскопічна експертиза, яка не була проведена у зв'язку з неявкою ОСОБА_9 разом з дитиною ОСОБА_6 до експертної установи, цивільна справа поверталася до суду для вирішення питання про доставку примусовим приводом ОСОБА_9 до експертної установи. 12.02.2014 року, 21.03.2014 року ухвалами суду ОСОБА_9 було зобов'язано з'явитися разом з дитиною до Одеського ОБСМЕ для проведення судової генотипоскопічної експертизи.

Ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 18.09.2014 року знову було призначено судову генотипоскопічну експертизу, 21.01.2015 року ухвалу суду було повернуто без виконання, у зв'язку з неодноразовими призначеннями дати відбору зразків та недоставлянням ОСОБА_6 для відбору зразків.

З роздруківки телефонних дзвінків ОСОБА_3 за період з 08.10.2017 року по 19.11.2017 року слідує, що ОСОБА_3 телефонував на номер телефону - НОМЕР_2 08.10.2017 року, 14.10.2017 року, 20.10.2017 року, 21.10.2017 року, 22.10.2017 року, 29.10.2017 року, 18.11.2017 року, 19.11.2017 року та спілкувався з родиною ОСОБА_13 та ОСОБА_1

З висновку амбулаторної судової психологічної експертизи, проведеної експертом Херсонської обласної психіатричної лікарні ОСОБА_21 від 12.06.2018 року, призначеної на підставі ухвали Новокаховського міського суду Херсонської області від 02.04.2018 року слідує, що рівень психічного розвитку ОСОБА_6 відповідає віковій нормі, умови проживання ОСОБА_6 у родині ОСОБА_21 оптимально забезпечують його повноцінний психічний розвиток, психологічний клімат у сім'ї сприятливий для дитини. ОСОБА_6 не сприймає ОСОБА_3 як батька, як члена родини, не включає його в коло свого оточення, прихильність до ОСОБА_3 у ОСОБА_6 відсутня. ОСОБА_6 вважає своєю матір'ю ОСОБА_1, батьком - ОСОБА_12. Прихильність ОСОБА_6 до ОСОБА_1, ОСОБА_12, ОСОБА_9 висока, носить надійний, безпечний характер. З урахуванням особливостей особистості, рівня розвитку, особливостей взаємовідносин, схильностей дитини, умов мікросоціального середовища проживання ОСОБА_6 найбільш доцільно у сім'ї ОСОБА_1, ОСОБА_12. Крім того, експертом відмічено, що поява «двох батьків», «другого батька» зруйнує сформовану уяву дитини про його сім'ю, порушить сформовані стійкі взаємовідносини в сім'ї, поставить дитину перед вибором батьків, невизначеність понять може перешкодити пізнанню навколишнього світу, розумінню внутрішньосімейних ролей, що є для дитини психотравмуючим фактором. Психологічна практика показує, що довгостроково відсутній тато з'являється в житті дитини в кризовий для тата період часу, дитина для нього часто є засобом вирішення своїх проблем.

З відповіді на запит адвоката від 06.04.2018 року слідує, що практичним психологом школи ОСОБА_22 проводилася робота в рамках дослідження адаптації учнів, в тому числі ОСОБА_6 до навчально-виховного процесу. В ході якої встановлено середній рівень адаптації учня до навчально-виховного процесу, ОСОБА_6 має деякі труднощі в адаптації до навчального процесу та перебування у класному колективі через дещо завищену самооцінку. За уявою дитини склад його сім'ї повний, найбільш знаковими та емоційно близькими особистостями для дитини є бабуся і мама. За уявою на малюнку учня підтверджується високий рівень самооцінки, він надає собі винятковий статус, володіє найбільшою увагою у сім'ї. Проте, у дитини виявляється емоційна стурбованість з приводу його сімейної ситуації, хлопчик фокусується на речах, які не мають для нього сильної емоційної значущості. Загальний висновок сімейних взаємин та психоемоційне ставлення ОСОБА_6 до осіб, з якими він проживає, благополучний.

З протоколу індивідуальної консультації ЗОШ № 3 від 05.03.2018 року слідує, що ОСОБА_3 батько учня 1-А класу ОСОБА_6 цікавився перебігом адаптації сина до навчально -виховного процесу у школі та позаурочний час. Під час консультації ОСОБА_3 дізнався про захоплення та інтереси сина, спілкування з однолітками. Йому надано рекомендації про підтримання зв'язку з класним керівником сина, звернення до практичного психолога щодо адаптації дитини до навчально-виховного процесу, знайти спільну мову з родиною, в якій проживає дитина, прийняти спільне рішення з питань виховання ОСОБА_6.

З акту про стан виконання/невиконання батьківських обов'язків громадянином ОСОБА_3 від 18.09.2018 року вбачається, що ОСОБА_3 у період з 03.09.2018 року по 18.09.2018 року зв'язку з класним керівником та адміністрацією навчального закладу, де навчається ОСОБА_6 не підтримував, на батьківські збори не з'являвся.

З висновку виконавчого комітету Новокаховської міської ради Херсонської області від 07.12.2018 року про недоцільність відібрання малолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, слідує, що орган опіки та піклування вважає недоцільним відібрання малолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 із родини ОСОБА_1, посилаючись на тривалу відсутність біологічного батька в житті дитини, невиконання ним батьківських обов'язків, постійну розумну турботу близьких родичів, зазначене буде відповідати інтересам дитини. У висновку комісією зазначено, що з моменту проживання ОСОБА_6 у родині бабусі ОСОБА_9 та тітки ОСОБА_1 пройшло більше 5 років і дитина прижилася у новому середовищі. У ОСОБА_6 сформувалася уява про сім'ю з мамою ОСОБА_1 та татом ОСОБА_12. Існує серйозний ризик того, що відібрання поставить дитину під загрозу заподіяння їй психічної шкоди або іншим шляхом створить для дитини нестерпну обстановку.

З листа Головного управління Національної поліції в Херсонській області від 22.01.2019 року на запит адвоката слідує, що в журналі єдиного обліку Херсонського відділу поліції ГУНП в Херсонській області № 29794 від 11.10.2017 року за рапортом співробітника поліції зареєстрована інформація про те, що ОСОБА_3 займається зберіганням та вживанням наркотичних засобів.

З висновку за матеріалами ЖЄО № 9254 від 18.10.2017 року слідує, що 18.10.2017 року надійшла інформація про вживання ОСОБА_3 наркотичного засобу «канабіс» та зберігання за місцем проживання : м. Нова Каховка пр. Перемоги, 13 кв. 176. В ході перевірки зазначена інформація не підтвердилася, перевірка припинена, матеріали ЖЕО № 9254 від 18.10.2017 року долучені до справи.

З довідки психоневрологічного відділення КП «Центральна міська лікарня Нова Каховка Новокаховської міської ради», ОСОБА_3 станом на 25.01.2019 року на обліку у лікаря-нарколога не перебуває.

Суд не приймає до уваги лист ГУНП в Херсонській області від 20.01.2019 року, оскільки викладена в ньому інформація щодо ОСОБА_3 не підтвердилася під час проведення перевірки.

Свідок ОСОБА_9 суду пояснила, що коли її донька ОСОБА_7 завагітніла, то повідомила ОСОБА_3, але він негативно відреагував на це повідомлення, вказавши, що це завадить його кар'єрі. Коли народився ОСОБА_6, ОСОБА_7 повідомила ОСОБА_3, але він не поздоровивши її сказав, що не зможе забрати її з дитиною з пологового будинку. ОСОБА_14 плакала, вони з чоловіком забрали доньку з дитиною з лікарні. Потім ОСОБА_3 сказав, що візьме відпустку і допоможе з дитиною, але на третій день перебування ОСОБА_7 вдома з дитиною перестав приходити. Дитина була тривожна, не спала, ОСОБА_7 плакала весь час. Почали приходити ОСОБА_1 із ОСОБА_12 допомагали доглядати дитину. Після приходу ОСОБА_23 була весь час в пригніченому стані, плакала, а потім попросила її, щоб ОСОБА_21 більше не приходив. Коли ОСОБА_3 в черговий раз прийшов до ОСОБА_23 та ОСОБА_14, вона йому сказала, щоб він більше не ходив до них. ОСОБА_14 не відповідала на його дзвінки та СМС- повідомлення. Він чекав її біля під'їзду, прилаштовувався біля коляски і гуляв з ОСОБА_23 та ОСОБА_14. На реєстрацію дитини ОСОБА_3 не з'явився, ОСОБА_23 вказала батьком дитини вигадану особу. Коли ОСОБА_14 було 8 місяців, вони дізналися про хворобу ОСОБА_23. ОСОБА_3 дізнавався про хворобу ОСОБА_23 і почав систематично приїздити, але до них не заходив, чекав ОСОБА_23. Потім ОСОБА_23 почала впускати ОСОБА_3 ОСОБА_3 був на похоронах, була також його мати. Вона думала, що відразу стане питання про долю дитини, але про ОСОБА_11 не говорив. Наступного дня вона пішла і оформила опікунство над ОСОБА_14. Через деякий час ОСОБА_3 зателефонував, попросив зустрітися, говорив про ОСОБА_23, сказав, що поки не буде оформлювати документи на дитину і не заперечував проти його проживання в їх родині. Коли хотів зустрітися з дитиною телефонував їй, вони гуляли разом. Потім він почав пред'являти претензії, що йому не дають дитину для побачення наодинці, перешкоджають в побаченнях. ОСОБА_3 приходив без попередження, коли дитина їла, або збиралася спати. Одного разу під час зустрічі з дитиною ОСОБА_3 повідомив, що бажає встановити батьківство. Вони просили забрати заяву, щоб не робити травму дитині, яка щойно втратила матір. ОСОБА_11 тягнувся до ОСОБА_1 - її доньки, потім почав проживати з нею та ОСОБА_12. Після встановлення батьківства, ОСОБА_3 повідомив, що не збирається забирати дитину, не говорив про подальшу долю дитини. Через півроку приїхав і хотів зустрітися з дитиною, почав приїздити 2 рази на місяць, а потім пропав на 2 роки. Її донька звернулася до служби в справах дітей, оскільки дитина йшла до школи, були труднощі, бо скрізь вимагали документи про батьків, ОСОБА_3 не надавав свідоцтво про народження дитини. Потім його викликали на комісію і він надав документ. ОСОБА_11 не називав ОСОБА_3 батьком, а просто «ОСОБА_2», вони не говорили йому про батьківство ОСОБА_21, щоб не травмувати дитину. ОСОБА_3 не звертався до них з питанням визначення місця проживання дитини. Вони пропонували ОСОБА_3, щоб він приходив в їх сім'ю в якості доброго знайомого,а коли дитині виповниться 12 років скажуть про його батьківство. Коли ОСОБА_1 зрозуміла, що дитина ОСОБА_3 не потрібна, вирішила разом з ОСОБА_12 усиновити ОСОБА_14, зараз ОСОБА_14 проживає в їх родині, вважає їх батьками. ОСОБА_3 не надавав матеріальної допомоги дитині, за стягненням аліментів вони не зверталися.

Свідок ОСОБА_12 повідомив суду під час допиту, що в 2010 році ОСОБА_23 народила дитину ОСОБА_14, з її слів батьком дитини є ОСОБА_3 Вихованням дитини з дня її народження займалася мати дитини - ОСОБА_23 та її батьки. ОСОБА_24 не збирався створювати сім'ю. Йому не подобалося ім'я, яким назвали дитину. ОСОБА_24 рідко навідувався до дитини за життя ОСОБА_23. На сумісних прогулянках, ОСОБА_23 сварилася зі ОСОБА_3, їх відносини не складалися. ОСОБА_3 був на прогулянках як знайомий ОСОБА_23, а не як батько. За життя ОСОБА_23 його запрошували на свята та дні народження дитини. Під час хвороби ОСОБА_23, він та ОСОБА_1 - його дружина допомагали доглядати за ОСОБА_14, а незадовго до смерті сестри ОСОБА_1 постійно жила з ОСОБА_14. Дитина дуже прив'язалася до них з дружиною. Коли померла мати дитини, ОСОБА_3 не забирав дитину, не підіймав питання виховання ОСОБА_14, тому вони вирішили всиновити дитину. Проте ОСОБА_3 звернувся до суду і визнав батьківство ОСОБА_14. ОСОБА_3 не перешкоджали в зустрічах з0 ОСОБА_14. Він телефонував і вони домовлялися про спільні зустрічі. Дитина не знає ОСОБА_3 як батька, в них відсутні спільні інтереси. ОСОБА_3 не знав, що його дитина пішла до школи, матеріально він ніколи не допомагав дитині, не цікавився його долею, в його планах не було ОСОБА_14, він не пов'язував свою долю з долею дитини. Вони з дружиною ніколи не зверталися до ОСОБА_21 з приводу надання матеріальної допомоги для утримання дитини. Вони бажають виховувати ОСОБА_14 як свою рідну дитину, хочуть, щоб в нього була родина і мали намір на усиновлення з метою юридичного захисту дитини.

З пояснень свідка ОСОБА_25 слідує, що вона є родичкою родини ОСОБА_13, часто бувала у них на святах, але ніколи не бачила на них ОСОБА_3, в 2010 році, коли ОСОБА_23 була у неї перед пологами, вона познайомилася зі ОСОБА_21, вони пішли з ОСОБА_23 в кімнату і там про щось розмовляли. Після цієї розмови ОСОБА_23 вийшла дуже засмученою. ОСОБА_26 їй стало відомо, що ОСОБА_21 не бажав ніяких сімейних відносин, не хотів дитину, тоді вона дізналася, що він батько дитини, яку мала народити ОСОБА_26. ОСОБА_9 намагалася налагодити відносини між ОСОБА_26 та ОСОБА_21. Після смерті ОСОБА_14 проживав з бабусею та дідусем, почав прив'язуватися до ОСОБА_1 і ОСОБА_12. Почав називати їх мамою і татом, тому вирішили, що ОСОБА_14 буде проживати з ними. Їй не відомі випадки надання матеріальної допомоги дитині ОСОБА_3 Від ОСОБА_9 вона знає, що ОСОБА_3 не бажає займатися вихованням дитини.

Свідок ОСОБА_27 показала суду, що є сестрою ОСОБА_10 Вони тісно спілкуються, разом проводять свята, тому їй відомо, що ОСОБА_26 зустрічалася з ОСОБА_3 Коли вона поздоровляла її з днем народження, вона повідомила, що чекає дитину, але у ОСОБА_21 інші плани, тому вона буде сама виховувати дитину. Батьки купили ОСОБА_26 квартиру, зробили ремонт, але вона проживала з ОСОБА_14 у батьків. Коли вони приїхали на похорони ОСОБА_26, ОСОБА_3 їм ніхто не представляв, він до них не підходив. ОСОБА_11 замкнувся і плакав, кликав маму. ОСОБА_28 і ОСОБА_12 зараз займаються вихованням і утриманням дитини, він називає їх батьками. ОСОБА_3 не водив дитину до дитячого садочка, не оплачував садочок, не знав, що дитина пішла до школи. Він ніякої матеріальної допомоги дитині не надавав. Коли ОСОБА_3 став офіційно батьком, ОСОБА_14 було 3,5 років. Батько не з'являвся до дитини. ОСОБА_9 переживала, що дитина залишиться сиротою і її заберуть, тому вона встановила опікунство над ОСОБА_14. ОСОБА_3 не збирався забирати дитину після смерті ОСОБА_14, він також не цікавився його здоров'ям.

З пояснень свідка ОСОБА_29 - хрещеного батько дитини, слідує , що він бачив лише один раз ОСОБА_3 на дні народження дитини, коли йому виповнилося 2 роки. Йому відомо, що ОСОБА_14 виховували бабуся та дідусь, ОСОБА_29 проживала з ОСОБА_14 у батьків, зараз він проживає з ОСОБА_1 та ОСОБА_12,яких називає мама і тато. На дні народження, на якому він був присутнім ОСОБА_14 не згадував тата, не хвалився подарунками, які подарував тато. Зі сторони ОСОБА_3 він не бачив батьківських почуттів.

З пояснень свідка ОСОБА_30 слідує, що вона працювала на одному підприємстві з ОСОБА_7, тому їй відомо про її стосунки з ОСОБА_3 ОСОБА_7 хотіла створити сім'ю, бажала мати дитину, але ОСОБА_3 не пропонував оформити відносини. Коли ОСОБА_7 завагітніла, то вирішила виховувати дитина самостійно. З моменту народження дитини, ОСОБА_3 не приймав участі у вихованні дитини. Після смерті ОСОБА_14 ОСОБА_9 чекала активних дій зі сторони ОСОБА_3, але він не збирався забирати дитину, тому бабуся оформила опікунство. Коли ОСОБА_3 визнали батьком ОСОБА_11, дитина проживала у ОСОБА_30 і ОСОБА_12, ОСОБА_3 самоусунувся від виховання дитини, не надавав матеріальної допомоги. ОСОБА_11 називає батьками ОСОБА_28 та ОСОБА_31, вони активно проводять вільний час, разом подорожують, гуляють з собакою, святкують разом свята, вона також буває в їх родині. Їй нічого не відомо з приводу дарування подарунків дитині батьком. ОСОБА_3 ніколи не приходив на роботу до ОСОБА_7.

З пояснень свідка ОСОБА_32, яка працювала нянькою в дитячому садку, що відвідував ОСОБА_6 слідує, що ОСОБА_6 прийшов до дитячого садочка в 2014 році. Батька дитини вона жодного разу не бачила, ОСОБА_1 повідомила, що є біологічний тато. До дитячого садочка приходили бабуся, дідусь, ОСОБА_1 з ОСОБА_12.

З пояснень свідка ОСОБА_33 слідує, що вона є сусідкою ОСОБА_9, їй відомо, що у ОСОБА_6 є біологічний батько, але вона його жодного разу не бачила, вона вважала ОСОБА_7 мамою - одиначкою. ОСОБА_14 з ОСОБА_14 проживала у батьків, хлопчика виховували бабуся і дідусь. Від ОСОБА_9 вона дізналася, що ОСОБА_3 встановив батьківство щодо ОСОБА_14, його родину вона не знає. Коли ОСОБА_26 хворіла допомагала ОСОБА_9 та ОСОБА_1. Після смерті ОСОБА_14, хлопчика вона перестала бачити, він лише приїздив в гості. ОСОБА_9 повідомила їй, що ОСОБА_14 проживає в родині ОСОБА_1, ОСОБА_15 рідко підіймала питання відносно ОСОБА_14, бо для родини це була тяжка та болюча тема.

З пояснень свідка ОСОБА_34 слідує, що вона сусідка ОСОБА_9 та ОСОБА_10 Їй відомо, що ОСОБА_35 називає своїми батьками ОСОБА_28 і ОСОБА_33. Її вікна виходять у двір, вона часто гуляє з собакою, бачила як ОСОБА_26 гуляла з коляскою, жодного разу не бачила біла неї ОСОБА_3 Лише зараз дізналася, що в ОСОБА_14 є батько ОСОБА_3

Свідок ОСОБА_36 - мати відповідача ОСОБА_3 повідомила суду, що з 2005 року їй було відомо, що ОСОБА_3 зустрічається з ОСОБА_7. Вона побачила ОСОБА_7, коли вони прийшли разом і вона була вагітна. ОСОБА_14 казала, що не може кинути маму, бізнес. Через два тижні після народження ОСОБА_14, вона пішла провідати дитину, потім ОСОБА_21 сказав, що його не хочуть бачити в своїй сім'ї. Коли ОСОБА_7 захворіла, родина ОСОБА_35 звернулася до них і просила підтримати ОСОБА_7. Вони почали приходити до них, вона гралася з ОСОБА_14, спілкувалася з ОСОБА_7. ОСОБА_23 брав відпустку і також допомагав з дитиною. Так продовжувалося до смерті ОСОБА_14. ОСОБА_14 просила влаштувати дитину до дитячого садка «Сонечко», вона домовилася і дитина відвідувала дитячий садок. Коли ОСОБА_29 померла, ОСОБА_15 говорила, що ОСОБА_21 дуже лагідно відносився до ОСОБА_29, піклувався про неї. Після похорон, вона покликала додому ОСОБА_15, щоб поговорити з приводу дитини. Але відбулася неприємна розмова, під час якої ОСОБА_9 повідомила, що їх родина недостойна займатися вихованням ОСОБА_14 і просила не заважити їм в цьому. Її це дуже образило, через деякий час вона дізналася, що ОСОБА_15 як опікун написала заяву до дитячого садочка, в якій забороняла їй бачитися з дитиною. Через свою знайому вона дізнавалася про ОСОБА_14. Коли через 2 роки її син встановив батьківства, то вона наполягала, щоб ОСОБА_3 забрав дитину, на що він відповів, що поговорить з ОСОБА_9 Потім від ОСОБА_21 вона дізналася, що ОСОБА_9 сказала, що потрібен час і не можна відразу сказати ОСОБА_14 про те, що ОСОБА_21 є його батьком. ОСОБА_3 купував подарунки сину, але їх не приймали. Останній раз він залишив подарунок на дверях квартири. ОСОБА_1 надавала дитину їм за життя ОСОБА_29, вони його брали до себе, він називав її «ОСОБА_39», а «ОСОБА_2» називав батьком, старший син ОСОБА_23 не називав його батьком, можливо ОСОБА_14 чув і запам'ятав це. Після тієї неприємної розмови з ОСОБА_9 вона перестала спілкуватися з родиною. Одного разу бачила ОСОБА_9 з дитиною, вона відтягнула дитину в сторону і пройшли мимо неї.

Свідок ОСОБА_37 повідомила суду, що є рідною сестрою ОСОБА_3 За життя ОСОБА_23 вона спілкувалася з ОСОБА_23 та ОСОБА_14. ОСОБА_14 була дуже залежна від матері, яка вважала ОСОБА_3 не тією людиною, яка потрібна ОСОБА_23 для сім'ї. Вона гуляла з дитиною, він був у них вдома, називав «ОСОБА_40», а брата «ОСОБА_2», бабусю «ОСОБА_39», бо в їх родині не принципово говорити «тато» чи «бабуся». Після смерті ОСОБА_14 ОСОБА_3 перешкоджали бачитися з дитиною, бо він не міг виховати з ОСОБА_14 справжнього громадянина України. Вона йому порадила підтвердити свої права на дитину, щоб виховувати ОСОБА_14. Але після встановлення батьківства, ОСОБА_9 просила почекати, щоб не травмувати дитину, брат чекав, бо хвилювався за душевний стан дитини. Вони не одноразово пропонувати родині ОСОБА_37 матеріальну допомогу на дитину, але її не приймали.

Свідок ОСОБА_10 суду повідомив, що не вважає ОСОБА_3 батьком свого онука, бо він не створив сім'ю. Вони хотіли ввести ОСОБА_3 в своє життя, запрошували його матір, сестру, але ОСОБА_3 не намагався створити з ОСОБА_23 сім'ю. Матеріальної допомоги дитині не надавав. За життя ОСОБА_23 часто доводив її до сліз, вживав наркотики. ОСОБА_14 говорила, що ОСОБА_3 негативно відноситься до створення сім'ї після того як від нього пішла дружина. Він звернувся до суду про встановлення батьківства, а повідомив їх лише через 20 днів. Після визнання батьківства він надіслав його дружині смс-повідомлення про те, що не збирається забирати дитину. В 2017 році попросив телефон ОСОБА_1, він відразу ж його повідомив. Весь час вони запрошувати матір ОСОБА_24 і його сестру в гості, вони бачилися з дитиною, поки ОСОБА_26 була жива. Перешкод у побаченнях з дитиною ОСОБА_3 не було. Після смерті ОСОБА_14 родичі ОСОБА_3 самоусунулися від дитини. Його дружина ходила до матері ОСОБА_3, вона не була проти опікунства ОСОБА_9 Дитина не називала ОСОБА_3 батьком, а лише «ОСОБА_2». ОСОБА_35 не запитував, а вони не говорили йому про батьківство ОСОБА_3. З 4-5 років ОСОБА_14 почав називати чоловіка ОСОБА_1 батьком, а ОСОБА_1 відразу після смерті ОСОБА_14 називав мамою. Зараз сказати ОСОБА_14, про те, що ОСОБА_3 є його батьком - це великий стрес для дитини, тому вважає, що можливо в 14 або 18 років повідомлять дитину, що в нього є батько ОСОБА_3

З пояснень свідка ОСОБА_38 слідує, що вона знає ОСОБА_3 з 2 років, їй відомо про стосунки ОСОБА_26 та ОСОБА_3. Їй відомо, що ОСОБА_3 няньчив свою дитину, прагне бути батьком для ОСОБА_14. Характеризує ОСОБА_3 як самодостатню серйозну людину. В неї склалося враження, що ОСОБА_14 не знає ОСОБА_3 як батька. ОСОБА_3 був біля ОСОБА_26 перед смертю, особисто вона бачила як він її заносив на руках до квартири. Після смерті ОСОБА_14, ОСОБА_3 перестали впускати в родину, він приїздив кожної неділі з Києва, де працював, щоб бачитися з дитиною, але йому не відчиняли двері. Декілька разів вона відчиняла двері в під'їзді, щоб він міг потрапити до квартири, де проживав ОСОБА_14 разом з ОСОБА_1 та ОСОБА_33, але йому не відчиняли двері. Дуже рідко йому вдавалося погуляти з дитиною і тільки в присутності ОСОБА_1. Хлопчик дуже прив'язаний до ОСОБА_1, яку називає мамою, його не залишають без нагляду, він сам не грається на подвір'ї. За життя ОСОБА_26 вона бачила як ОСОБА_3 грався з дитиною, ОСОБА_14 називав його «папою». ОСОБА_3 дуже слухав весь час ОСОБА_15, яка повідомляла про травмування дитини внаслідок повідомлення її про батьківство ОСОБА_3, він весь час чекав, коли йому дадуть змогу представитися батьком. Їй відомо, що ОСОБА_3 звертався до служби в справах дітей з метою вирішення конфлікту з приводу виховання дитини та надання йому можливості бачитися з ОСОБА_14.

Суд не приймає до уваги пояснення свідка ОСОБА_10 в частині вживання ОСОБА_3 наркотиків, оскільки вони спростовуються медичною довідкою, наданою відповідачем.

Норми права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Відповідно до ст. 51 Конституції України, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до ст.8,12 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої Постановою ВР України від 27.02.1991 року, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Під час будь-якого розгляду згідно з пунктом 1 цієї статті всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у розгляді та викладати свою точку зору.

Відповідно до ст. 4 Конвенції про контакт з дитиною, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 20.09.2006 року…. дитина та її батьки мають право встановлювати та підтримувати регулярні контакти один з одним.

Ч. 7 ст.7 СК України, передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27.03.1991 року, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з ч.1-4 ст.150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину.

Відповідно до ст.155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені ч.1 ст.164 СК України, зокрема п.2 ч.1 ст.164 СК України, визначено, що мати, батько, можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Виходячи з тлумачення п.2 ч.1 ст.164 СК України суд має підстави для висновку, що ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав виключно за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Позбавлення прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька так і для дитини (ст.166 СК України). Суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення батьківських прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07.12.2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до дитини (п.57,58).

У п.100 справи «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) від 16.07.2015 року Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв'язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам'ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв'язків із сім'єю, крім випадків, коли сім'я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним. Не може також бути виправданим захід, що роз'єднує сімейні зв'язки, самим лише посиланням на ненадійний стан батьків, що може бути вирішено за допомогою менш радикальних засобів, такими як цільова матеріальна допомога та соціальна підтримка, а не шляхом розлучення сім'ї (як приклад, рішення у справі «Савіни проти України» від 18 грудня 2008 року).

Відповідно до ст.165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Згідно ст.180,181 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

В ч.3 ст.166 СК України зазначено, що при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов'язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.

Відповідно до ст.29 ч.4 ЦК України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає.

Як роз'яснено у п. 15,16 Постанови Пленуму ВСУ № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід

вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Узагальнені висновки суду.

З доказів наданих суду слідує, що ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3. ОСОБА_3 та ОСОБА_7 не перебували в зареєстрованому шлюбі, за життя ОСОБА_7 та ОСОБА_6 проживали разом з батьками ОСОБА_7. Після смерті ОСОБА_7, дитина залишилася проживати в родині ОСОБА_9 та ОСОБА_10, які займалися вихованням та утриманням дитини. ОСОБА_9 до встановлення на підставі рішення суду батьківства ОСОБА_3 була опікуном ОСОБА_6. Після визнання ОСОБА_3 батьком дитини ОСОБА_6, дитина залишалася проживати в родині ОСОБА_35, на даний час дитина проживає з позивачкою ОСОБА_1 - тіткою ОСОБА_6 та її чоловіком - ОСОБА_12, називає їх батьками.

ОСОБА_3 спілкувався з дитиною за життя ОСОБА_7, допомагав з доглядом до виникнення конфлікту, після якого побачення з дитиною та ОСОБА_7 відбувалися лише під час прогулянок. Під час хвороби ОСОБА_7, ОСОБА_3 також спілкувався з дитиною та ОСОБА_7, родина ОСОБА_3 підтримувала ОСОБА_7 та допомагала з дитиною Після смерті ОСОБА_7, родиною ОСОБА_7 було вирішено встановити опіку над дитиною і займатися її вихованням, ОСОБА_3 дозволяли рідко бачитися з дитиною, лише в присутності родичів ОСОБА_6. Через обмеження побачень з дитиною ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом про визнання свого батьківства. В період розгляду справи в суді, ОСОБА_3 був обмежений в побаченнях з дитиною, чого не заперечувала свідок ОСОБА_9 - бабуся дитини. Після визнання батьківства ОСОБА_3, родина ОСОБА_35 не бажала відразу повідомити ОСОБА_6 про його батька - ОСОБА_3, оскільки він вже проживав в родині тітки ОСОБА_1 та ОСОБА_12, називав їх батьками і вони мали намір всиновити дитину. ОСОБА_3 пояснювали про заподіяння травми дитині внаслідок появи біологічного батька в житті дитини і відкладали момент зустрічі батька з дитиною на більш пізній період, ОСОБА_3 погоджувався з цим, не бажаючи завдати шкоди дитині, не вживав жодних заходів до вирішення питання щодо спілкування з дитиною та участі у його вихованні та утриманні. Декілька разів ОСОБА_3 спілкувався з класним керівником ОСОБА_6 та психологом і директором школи, його застерігали від крайніх методів з метою недопущення стресової ситуації для дитини. Він намагався вирішити питання безболісного входження в життя дитини з ОСОБА_1, але результатів це не дало. З пояснень свідків ОСОБА_12, ОСОБА_10, ОСОБА_9 та позивачки слідує, що вони не бажають повідомляти дитині про батька - ОСОБА_3, щоб не завдати дитині моральної шкоди.

ОСОБА_3 стверджує, що він не має можливості в повній мірі виконувати батьківські обов'язки та реалізовувати свої права, приймати участь у вихованні дитини через обмеження доступу до дитини, неможливість бачитися з дитиною, перебувати та спілкуватися з ним наодинці, бо цьому перешкоджає родина ОСОБА_35.

Ці обставини частково знайшли підтвердження під час судового розгляду і свідчать про існування об'єктивних перешкод для реалізації відповідачем його батьківських обов'язків,в частині участі у вихованні дитини, що спричинило неналежне піклування про дитину з підстав, що не залежить від відповідача, бо ОСОБА_6 на час розгляду справи не знає про свого батька ОСОБА_3

Разом з тим, суд вважає, що ОСОБА_3 з часу народження дитини, знаючи про своє батьківство, а також після визнання його батьком дитини, не вживав активних дій з приводу реалізації своїх батьківських прав, не цікавився здоров'ям дитини, не піклувався про розвиток його здібностей, не з'являвся до дитячого садочку, не влаштовував дитину до школи, не утримував дитину, не відвідував громадські заклади, які відвідувала дитина з метою побачення з дитиною, викладачами, що свідчить про його бездіяльність. До служби в справах дітей із заявою про визначення його участі у вихованні дитини - сина ОСОБА_35, ОСОБА_3 звернувся лише після звернення ОСОБА_1 з заявою про позбавлення батьківських прав.

Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_3 мав можливість виконувати свої батьківські обов'язки, не зважаючи на перешкоди у побаченні та спілкуванні з дитиною, проте не вживав належних та необхідних дій для цього.

Враховуючи пояснення відповідача ОСОБА_3, допитаного в якості свідка, свідків ОСОБА_37, ОСОБА_36, ОСОБА_38, поведінку відповідача під час судового розгляду, суд вважає, що ОСОБА_3 бажає проживати зі своєю дитиною, виховувати та утримувати її, заперечує проти позбавлення його батьківських прав. ОСОБА_3 бажає якнайшвидше з'явитися в житті дитини, але не знає як це зробити без шкоди для ОСОБА_6, про яку застерігають родичі ОСОБА_6 та психолог навчального закладу.

Тому суд не бачить жодних переваг для дитини у випадку позбавлення батьківських прав ОСОБА_3, бо ОСОБА_6 не стане краще від того, що він втратить батька, який бажає його виховувати та утримувати.

З метою захисту якнайкращих інтересів дитини суд визнає за доцільне збереження її зв'язків із батьком - ОСОБА_3, що забезпечить її розвиток у безпечному і стійкому середовищі, яке не є неблагополучним, оскільки зворотного судом не встановлено, бо ОСОБА_3 має постійне місце роботи, має сталий заробіток, що зможе забезпечити належне матеріальне утримання дитини, батько дитини позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, має житло, не позбавлявся батьківських прав відносно інших дітей, не перебуває на обліку у лікарів з приводу хронічних захворювань.

Суд оцінивши висновок органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав відносно дитини ОСОБА_6 від 22.11.2017 року, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, вважає підставним відхилити його та не приймати до уваги при вирішенні питання щодо доцільності позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав відносно ОСОБА_6, оскільки в ньому неналежним чином обґрунтована необхідність позбавлення відповідача батьківських прав, що не суперечить ч.6 ст.19 СК України.

Також суд критично ставиться до висновку амбулаторної судової психологічної експертизи, проведеної експертом Херсонської обласної психіатричної лікарні ОСОБА_21 від 12.06.2018 року, в частині ствердження експертом того, що поява «двох батьків», «другого батька» зруйнує сформовану уяву дитини про його сім'ю, порушить сформовані стійкі взаємовідносини в сім'ї, поставить дитину перед вибором батьків, невизначеність понять може перешкодити пізнанню навколишнього світу, розумінню внутрішньосімейних ролей, що є для дитини психотравмуючим фактором, оскільки зазначене твердження є припущенням експерта та не ґрунтується на всебічному та повному дослідженні обставин ситуації, що склалася. Його посилання на те, дитина є засобом вирішення проблем тата суперечить показанням свідків, допитаних судом - ОСОБА_38, ОСОБА_37, а також самого ОСОБА_3, який бажає проживати з дитиною, виховувати її та утримувати.

Враховуючи досліджені судом докази, суд вважає, що підстав для позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 року немає. Разом з тим, суд вважає за необхідне попередити ОСОБА_3 про неприпустимість в подальшому порушення з його боку батьківських обов'язків щодо його малолітньої дитини ОСОБА_6, та про їх можливі наслідки у разі їх неналежного виконання у виді позбавлення його батьківських прав, поклавши контроль за виконанням батьківських обов'язків ОСОБА_3 на орган опіки та піклування виконавчого комітету Новокаховської міської ради Херсонської області.

Позов в частині стягнення з ОСОБА_3 аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання малолітнього ОСОБА_6 є похідним від позбавлення його батьківських прав, оскільки питання стягнення аліментів вирішується одночасно з позбавлення відповідача батьківських прав, тому також не підлягає задоволенню. До того ж, ОСОБА_1 не має право окремо ставити питання про стягнення аліментів на утримання дитини, оскільки не є належним позивачем за вказаним позовом, бо її правовий статус про відношенню до ОСОБА_6 на даний час не є визначеним при наявності батька дитини - ОСОБА_3

З цих підстав позов не підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати понесені позивачкою відносяться на її рахунок та не підлягають стягненню з відповідача у зв'язку з відмовою в задоволенні позову.

На підставі ст. 29 ЦК України, ст. 9 Конвенції про права дитини, ст. 8-12 Закону України «Про охорону дитинства», ст.7, 19 ч.6, 150, 164-166,189,181 СК України, керуючись ст. 6-16,141, 263-265 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1, яка діє в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_6 до ОСОБА_3, третя особа - служба у справах дітей виконавчого комітету Новокаховської міської ради Херсонської області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів відмовити.

Попередити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, про неприпустимість в подальшому порушення з його боку батьківських обов'язків щодо його малолітньої дитини - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, та про можливі наслідки в разі їх неналежного виконання - позбавлення батьківських прав.

Контроль за виконанням батьківських обов'язків ОСОБА_3 відносно малолітньої дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, покласти на орган опіки та піклування в особі служби у справах дітей Новокаховської міської ради Херсонської області.

На рішення суду може бути подана апеляція безпосередньо до апеляційного суду Херсонської області або через Новокаховський міський суд Херсонської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а при оголошенні судом вступної та резолютивної частини рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складене 04.02.2019 року.

Суддя Н. В. Матвєєва