Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" грудня 2019 р. Справа153/1570/19

Провадження2/153/431/19-ц

у залі судових засідань у приміщенні Ямпільського районного суду Вінницької області у місті Ямпіль Вінницької області

Ямпільський районний суд Вінницької області

у складі головуючого судді Гаврилюк Т. В.

за участю секретаря судового засідання Гуцол Т. Ю.

учасники справи: позивач ОСОБА_1 , відповідач ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача державного реєстратора Костаревича Андрія Валентиновича, про скасування рішення про державну реєстрацію права власності,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 , третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача державного реєстратора Костаревича А.В. про скасування рішення про державну реєстрацію права власності, в якому просила скасувати рішення державного реєстратора про внесення запису в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно щодо реєстрації за ОСОБА_2 права власності на земельну ділянку кадастровий номер :04:001:0255, площею 0,0714 га. з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована по АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 256. Свої вимоги мотивувала тим, що 31.07.2009 на підставі рішення виконавчого комітету Ямпільської міської ради Вінницької області №406 від 17.07.2009 їй було видано свідоцтво про право власності на одну другу частини житлового будинку, загальною площею 87,2 м.кв., що розташований по АДРЕСА_1 . Зазначене свідоцтво було видано на заміну договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Ямпільського районного нотаріального округу 19.02.2003 за №558. Право власності на її ім`я на одну другу частину житлового будинку АДРЕСА_1 зареєстровано КП Ямпільським РБТІ 07.08.2009 за №2399. 20.09.2016 КП Ямпільське РБТІ на її ім`я був виготовлений технічний паспорт на одну другу садибного (індивідуального) житлового будинку АДРЕСА_1 . Земельна ділянка площею 0,1488 га., з цільовим призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель на якій знаходиться будинок АДРЕСА_1 , згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ВН №057335 виданого 05.02.1996 на підставі рішення Ямпільської РДА Вінницької області №241 від 19.09.1995 належала її матері ОСОБА_2 . Дані про зазначену земельну ділянку не були внесені до Державного земельного кадастру, так як технічна документація із землеустрою на цю земельну ділянку не виготовлялась. В серпні 2016 року її мати ОСОБА_2 замовила в ТОВ «Символ» виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянко. Це було визвано тим, що на той час її мати ОСОБА_2 не була власницею цілого житлового будинку, оскільки одна друга частина житлового будинку АДРЕСА_1 уже належав їй на праві приватної власності. За бажанням її батьків та в результаті проведення землевпорядних робіт ТОВ «Символ» земельна ділянка, що розташована по АДРЕСА_1 була поділена на три земельні ділянки, а саме: земельна ділянка кадастровий номер :04:001:0250, площею 0,0488 га., цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства; земельна ділянка, кадастровий номер :04:001:0255 площею 0,0714 га, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); земельна ділянка кадастровий номер :04:001:0256 площею 0,0286 га, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). При цьому, в кадастрових планах всіх трьох земельних ділянок в графі «Власники землі» зазначено власником землі її мати ОСОБА_2 . Крім цього, про проведення геодезичних робіт безпосередньо на місці розташування земельної ділянки, виконавець робіт її не попереджала, вказані роботи проводила без її участі та не намагалася отримати підтверджуючі правовстановлюючі документи на частину житлового будинку та господарських будівель, які належать їй на праві приватної власності. Відповідно до технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок, відомості про вказані земельні ділянки відділом в Ямпільському районі ГУД у Вінницькій області були внесені до Державного земельного кадастру. На підставі витягів з Державного земельного кадастру, державний реєстратор ЦНАП виконавчого комітету Ямпільської міської ради Вінницької області Костаревич А.В. провів державну реєстрацію права власності на три земельні ділянки за ОСОБА_2 . Одна друга частина житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель, які належать їй на праві приватної власності і де, вона проживає в даний час, відповідно до поділу земельної ділянки, розташовані на одній із трьох земельних ділянках, кадастровий номер якої :04:001:0255, площею 0,0714 га., з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Однак, позивач немає змоги реалізувати своє право на вказану земельну ділянку, оскільки право власності на неї зареєстровано на іншу особу її матір ОСОБА_2 . Позивач зазначила, що вона на законних підставах набула права власності на одну другу частину житлового будинку та господарських будівель, а тому до неї має перейти право власності на ту частину земельної ділянки за результатами поділу, на якій розташовані вказані об`єкти. Однак, при виготовленні документації із землеустрою виконавцем робіт не були враховані її інтереси. Тому вважає, що рішення про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку кадастровий номер :04:001:0255 площею 0,0714 га., цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована по АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 має бути скасоване.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні заявлені вимоги підтримала у повному об`ємі, просила суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні вказала, що чекає на те, яке суд прийме рішення згідно закону.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача державного реєстратора Костаревич А.В. у судове засідання не з`явився, 25.11.2019 за вх.№8487 подав суду заяву про розгляд справи без його участі, вирішення справи покладає на розсуд суду.

Заяви, клопотання: клопотання третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача державного реєстратора Костаревича А.В. про розгляд справи без його участі (а.с.33).

Інші процесуальні дії у справі: відкриття провадження у справі та призначення підготовчого засідання на 28 листопада 2019 року (а.с.28-30); закриття підготовчого засідання та призначення справи до розгляду по суті на 17 грудня 2019 року на 13 годину 00 хвилин (а.с.39-40), про що постановлено ухвали окремими процесуальними документами.

Судом встановлені такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин:

Із досліджених судом письмових доказів, що є у справі - копії паспорта громадянина України (а.с.5) судом встановлено, що позивач народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Ямпіль Вінницької області, зареєстрована по АДРЕСА_2 .

Із копії договору дарування від 19.02.2003 (а.с.7) встановлено, що ОСОБА_2 подарувала, а ОСОБА_1 прийняла у дар одну другу частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходяться по АДРЕСА_1 .

Із копії свідоцтва про право власності на житловий будинок від 31.07.2009 (а.с.8) встановлено, що одна друга частина житлового будинку, площею 87,2 м.кв., житловою 42,5 м.кв., що розташований по АДРЕСА_1 дійсно належить ОСОБА_1 на праві приватної власності, в цілому складається з: житлового будинку - А, веранди а, сарая Б, підвалу Б1, сарая б, гаража Д. Свідоцтво видане на підставі рішення виконкому Ямпілсьької міської ради №406 від 17.07.2009. Вказане свідоцтво зареєстроване КП Ямпільським РБТІ 07.08.2009 за №2399.

Із копії технічного паспорту на одну другу частину садибного (індивідуального) житлового будинку по АДРЕСА_1 (а.с.9-11) встановлено, що до складу будівель і споруд входять: житловий будинок (А), площею 53,2 м.кв., 1998 року будівництва; веранда (а), площею 11,8 м.кв., 1998 року будівництва; сарай (Б), площею 18,9 м.кв., 1998 року будівництва; підвал (Б1), площею 11,0 м.кв., 1998 року будівництва; сарай (б), площею 6,3 м.кв., 1998 року будівництва; гараж (Д), площею 24,0 м.кв., 2008 року будівництва.

Із копії державного акту на право приватної власності на землю виданого 05.02.1996 (а.с.12) встановлено, що ОСОБА_2 на підставі рішення Ямпільської міської ради №241 від 19.09.1995 передано у приватну власність земельну ділянку, площею 0,1000 га та площею 0,0488 га, яка розташована на території Ямпільської міської ради Вінницької області, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель. Акт зареєстровано в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №464.

Із копії витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 16.07.2019 (а.с.13-15) встановлено, що право власності на земельну ділянку, площею 0,0714 га., кадастровий номер :04:001:0255 зареєстровано 14.03.2017.

Із копії інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 11.09.2019 (а.с.16) встановлено, що земельна ділянка кадастровий номер :04:001:0250 площею 0,0488 га., цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, що розташована по АДРЕСА_1 12.04.2017 зареєстрована за ОСОБА_2 .

Із копії інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 16.10.2019 (а.с.17) встановлено, що земельна ділянка кадастровий номер :04:001:0255 площею 0,0714 га., цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована по АДРЕСА_1 12.04.2017 зареєстрована за ОСОБА_2 .

Із копії інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 11.09.2019 (а.с.18) встановлено, що земельна ділянка кадастровий номер :04:001:0256 площею 0,0286 га. цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована по АДРЕСА_1 12.04.2017 зареєстрована за ОСОБА_2 .

Із копій кадастрових планів (а.с.19-21) встановлено, що власником земельних ділянок площами 0,0488 га., 0,0714 га., 0,0286 га. є ОСОБА_2 .

Із умовних позначень (а.с.34) встановлено, що блакитним кольором позначено ділянку 1 площею 0,0714 га.; рожевим кольором позначено ділянку 2 площею 0,0286 га.; зеленим кольором позначено ділянку 3 площею 0,0488га.

Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, приходить до наступних висновків:

Відповідно положень до ст.ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, яке вона може здійснити шляхом звернення до суду у визначеному ЦПК України порядку (ст.4 ЦПК України).

Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

У п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі «Христов проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Правилами ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до частини першої статті 81 зазначеного вище Кодексу кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч.5 ст.81 ЦПК України).

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст.41 ч.1 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Відповідно до ч.1 ст.120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно ч.1 ст.377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Відповідно ст.378 ЦК України право власності особи на земельну ділянку може бути припинене за рішенням суду у випадках, встановлених законом.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до п.41 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 №1141, Державний реєстратор вносить записи до Державного реєстру прав про скасування державної реєстрації прав у разі скасування на підставі рішення суду рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У ст.1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, що ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Європейський суд з прав людини в своїй практиці (рішення від 09 жовтня 1979 року в справі Ейрі про Ірландії (п. 24), рішення від 13 травня 1980 року в справі Артіко проти Італії (п. 35), рішення від 30 травня 2013 року в справі Наталія Михайленко проти України (п. 32) визначає, що Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод призначена для гарантування не теоретичних або примарних прав, а прав практичних та ефективних.

Судом встановлено, що у користуванні ОСОБА_1 знаходиться земельна ділянка площею 0,0714 га. по АДРЕСА_1 , на якій розташована 1/2 належного їй житлового будинку. Проте вона не може реалізувати свого права власності на вказану земельну ділянку через наявність запису про реєстрацію земельної ділянки із кадастровим номером :04:001:0255 за ОСОБА_2 .

Окрім того, судом також встановлено, що позивач ОСОБА_1 у законний спосіб набула права власності на 1/2 частину житлового будинку, однак до неї не перейшло право власності на земельну ділянку, на якій він розміщений, і на даний час, право власності на дану земельну ділянку зареєстровано за ОСОБА_2 , яка зареєструвала за собою дане право більш як через чотирнадцять років після того, як позивач ОСОБА_1 уже була власником 1/2 частки житлового будинку, і яка фактично, уже являлася згідно чинного законодавства, власником спірної земельної ділянки.

А тому, із врахуванням вище викладеного, а також із дотриманням вимог чинного законодавства, суд приходить до висновку, що права позивача на спірну земельну ділянку порушені та підлягають судовому захисту, і відповідно, заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 247, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 351, 352, 354, 355 ЦПК України, і на підставі ст.ст.2, 26, 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ст.ст.182, 319, 321, 328, 346, 377, 378, 391 ЦК України, ст.120 ЗК України, ст.41 Конституції України, суд

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги задовольнити.

Скасувати рішення державного реєстратора про внесення запису в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно щодо реєстрації за ОСОБА_2 права власності на земельну ділянку кадастровий номер :04:001:0255, площею 0,0714 га. з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована по АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 256.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду через Ямпільський районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його ухвалення, а особами, які не були присутні при проголошенні судового рішення, в той самий строк з часу отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлено 18 грудня 2019 року.

Головуючий Т. В. Гаврилюк