ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

13 вересня 2019 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 751/8708/18

Головуючий у першій інстанції - Яременко І. В.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1166/19

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Бечка Є.М.,

суддів: Вінгаль В.М., Євстафіїва О.К.,

секретар: Кривопиша Я.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 08 липня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Чернігівської області Алаєва Тетяна Анатоліївна, про розірвання спадкового договору,

дата складання повного тексту: 17 липня 2019 року, м.Чернігів,

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2018 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просила розірвати спадковий договір, укладений між нею та ОСОБА_1 20 липня 2016 року, який посвідчений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Чернігівської області Алаєвою Т.А., та зареєстрований за №434.

Позовні вимоги мотивовані тим, що їй на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 , де вона й проживає. 20 липня 2016 року між нею та відповідачем було укладено спадковий договір, відповідно до умов якого ОСОБА_2 передає, після своєї смерті, у власність ОСОБА_1 дану квартиру, а ОСОБА_1 зобов`язується виконувати розпорядження позивача щодо: забезпечення її згідно з рецептами лікарів належними лікувальними засобами незалежно від їх вартості; виконання дрібного ремонту квартири згідно з існуючим Переліком робіт, що належать до дрібного ремонту квартир, затвердженому у порядку, встановленому чинним законодавством України. За умовами спадкового договору виконання обов`язків набувачем є безумовним, тобто не ставиться в залежність від наявності відповідного звернення відчужувача чи інших причин, що набувач вважатиме об`єктивними для можливого невиконання договору. Оскільки відповідач не виконує обов`язки, передбачені п.3.3. спадкового договору, позивач просить його розірвати.

Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 08 липня 2019 року позов ОСОБА_2 задоволено, розірвано спадковий договір від 20 липня 2016 року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , посвідчений нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Чернігівської області Алаєвою Т.А., зареєстрований в реєстрі за № 434. Також судом вирішено питання про розподіл судових витрат.

Суд виходив з того, що відсутні докази належного виконання відповідачкою розпорядження позивачки, передбачені п.3.3 спадкового договору.

Не погоджуючись з вказаним рішення, ОСОБА_1 звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що матеріали справи не містять доказів невиконання умов укладеного з позивачем спадкового договору, рішення ґрунтується лише на показах свідків позивача, які нібито підтвердили відсутність ремонту у квартирі, в той же час не надано оцінку показам свідків сторони відповідача. Крім того, доказування у такій категорії справ не може ґрунтуватися лише на показах свідків.

Особа, яка подає апеляційну скаргу вказує, що не надано належну оцінку обов`язку забезпечення позивача ліками, з рішення неможливо встановити, у зв`язку з чим суд дійшов до висновку, що вказаний обов`язок не виконується відповідачем.

На думку ОСОБА_1 , поза увагою суду залишився той факт, що відповідачка тривалий час була позбавлена можливості виконувати умови спадкового договору, оскільки не мала доступу до квартири, адже її вигнала донька позивачки, яка таким чином обмежила спілкування з ОСОБА_2 та не дозволяє приходити, телефонувати, піклуватись.

Також особа, яка подає апеляційну скаргу зазначає, що копії фотографій, наданих стороною позивачки, не є належним доказом, оскільки не зрозуміло коли саме були зроблені фото, за допомогою якого приладу, де, ким та вказує, що її свідки підтвердили, що дана квартира не є квартирою ОСОБА_2 Тому наголошує, що до позовної заяви не долучено жодного доказу в обґрунтування вимог про розірвання спадкового договору, а єдиною підставою розірвання спадкового договору на вимогу відчужувача є невиконання набувачем його розпоряджень, однак, з даного приводу ОСОБА_2 не висувались претензії.

В той же час, ОСОБА_1 наполягає, що звукозапис її розмови з донькою позивачки мав бути долученим до матеріалів справи, оскільки підтверджує той факт, що остання не пускала відповідачку до квартири. Даний аудіозапис, листи, направлені на адресу позивачки, підтверджують, що відповідачка не є винуватою у неможливості виконувати спадковий договір з середини серпня 2018 року. Посилання ж суду, що ним не береться до уваги факт неможливості виконання договору з 2018 року, оскільки відповідачка мала можливість виконувати його з 2016 року, не заслуговує на увагу, оскільки, не вбачається ні зі матеріалів справи, ні з висновків суду, ні з встановлених судом обставин, що відповідачка не виконувала умов договору з 2016 року.

Не погоджується особа, яка подає апеляційну скаргу і зі стягненням витрат на правову допомогу, оскільки вважає, що дані витрати належним чином не підтверджені.

У наданий судом строк ОСОБА_2 подано відзив на апеляційну скаргу. Позивач просить відмовити ОСОБА_1 у задоволенні апеляційної скарги, а рішення Новозаводського районного суду м.Чернігова залишити в силі.

Доводи відзиву зводяться до того, що свідки зі сторони як позивачки, так і відповідачки, підтвердили відсутність дрібного побутового ремонту в квартирі, даного факту не заперечувала і сама ОСОБА_1 .

Позивачка звертає увагу, що твердження відповідачки про безпідставність вимог через ненадання ОСОБА_2 розпоряджень про проведення дрібного ремонту і невиконання відповідачкою таких розпоряджень є безпідставними, оскільки спростовуються умовами п.1.1 спадкового договору, який чітко визначає розпорядження відчужувача про проведення набувачем дрібного ремонту квартири, а тому і не вимагає від позивачки надання будь-яких інших розпоряджень про його проведення в майбутньому. З моменту укладення договору в 2016 році у відповідачки було достатньо часу для виконання розпорядження позивачки з проведення дрібного ремонту квартири (2 роки).

Крім того, позивачка вказує, що відповідно до ч.1, 2 ст.614 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язань. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву, перевіривши законність рішення суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.263 ЦПК України передбачено, що рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосування норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що 20 липня 2016 року між ОСОБА_2 (відчужувач) та ОСОБА_1 (набувач) було укладено спадковий договір, який посвідчений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Алаєвою Т.А., та зареєстрований в реєстрі за №434 (а.с.5-8).

За умовами договору, відчужувач передає після його смерті у власність набувачу квартиру АДРЕСА_1 , а набувач зобов`язується виконувати розпорядження відчужувача, зазначені в цьому договорі (п.1.1). Згідно п.1.4 відчужувана квартира оглянута набувачем перед укладенням цього договору, недоліків або дефектів, які б перешкоджали використанню квартири за цільовим призначенням на момент огляду не виявлено, в тому числі будь-яких самовільних перепланувань та переобладнань у відчужуваній квартирі. Претензій до відчужувача щодо якісних характеристик відчужуваної квартири набувач на момент укладення договору не мав.

Згідно п.3.3. договору, набувач зобов`язується забезпечувати відчужувача за життя, згідно з рецептами лікарів, належними лікувальними засобами, незалежно від їх вартості; виконувати дрібний ремонт квартири згідно з існуючим Переліком робіт, що належать до дрібного ремонту квартир, затвердженому у порядку, встановленому чинним законодавством.

Позивачкою на підтвердження доводів позовної заяви надано фотографії деяких частин квартири (а.с.48, 49, 50).

Відповідачкою надано копії листів (а.с.64-67) та копії квитанцій (а.с.57-63, 68-72) на підтвердження надіслання листів на адресу ОСОБА_2 , копії чеків на купівлю продуктів харчування та лікарських засобів, однак з наданих копій наявний лише один чек Аптеки №207 на 36 грн 13 коп. що стосується лікарських засобів.

Також матеріали справи містять консультаційний висновок лікаря з призначеним лікуванням ОСОБА_2 (а.с.10) та призначення офтальмолога від 23 травня 2018 року (а.с.11).

Інших доказів ні суду першої, ні суду апеляційної інстанції надано не було.

Відповідно до умов статті 1302 ЦК України за спадковим договором одна сторона (набувач) зобов`язується виконувати розпорядження другої сторони (відчужувача) і в разі його смерті набуває право власності на майно відчужувача.

Згідно ст.1305 ЦК України набувач у спадковому договорі може бути зобов`язаний вчинити певну дію майнового або немайнового характеру до відкриття спадщини або після її відкриття.

Частиною 2 статті 651 ЦК України визначено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Відповідно до ст.651 ЦК України зазначається, що істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Згідно ч.1 ст.1308 ЦК України та п.5.3. спадкового договору, даний договір може бути розірвано судом на вимогу відчужувана у разі невиконання набувачем його розпоряджень.

Згідно ч.1 с.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частинами 5-7 даної статті визначено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосується предмету спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконані обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи, що відповідно до ст.ст.1302, 1305 ЦК України, обов`язки по вчиненню певних дій, передбачених спадковим договором покладено на набувача, колегія суддів приходить до висновку про те, що саме відповідач повинна довести факт вчинення відповідних дій, визначених у спадковому договорі. Проте, як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження свого належного виконання умов договору відповідачка надала суду копії чеків на придбання продуктів в супермаркетах та лише один чек про придбання ліків на 36 грн 13 коп., проте, апеляційний суд звертає уваги, що умовами спадкового договору не було передбачено придбання відповідачкою продуктів, в той час, як придбання ліків відповідачкою саме для ОСОБА_2 не доведено взагалі. Тому доводи апеляційної скарги, що з рішення неможливо встановити, у зв`язку з чим суд дійшов до висновку, що вказаний обов`язок не виконується відповідачем, не приймаються апеляційним судом до уваги.

З цих же підстав не приймаються до уваги доводи апеляційної скарги, що копії фотографій, наданих стороною позивачки, не є належним доказом, та що до позовної заяви не долучено жодного доказу в обґрунтування вимог про розірвання спадкового договору, адже обов`язок доведення виконання умов спадкового договору покладено саме на ОСОБА_1 , як набувача. Проте остання не надала ні суду першої, ні суду апеляційної інстанції жодного доказу, який би підтвердив виконання нею умов спадкового договору.

Доводи апеляційної скарги, що матеріали справи не містять доказів невиконання умов укладеного з позивачем спадкового договору, що доказування у такій категорії справ не може ґрунтуватися лише на показах свідків, не заслуговують на увагу враховуючи вимоги ст.ст.1302, 1305 ЦК України.

Доводи ОСОБА_1 , що поза увагою суду залишився той факт, що відповідачка тривалий час була позбавлена можливості виконувати умови спадкового договору, оскільки не має доступу до квартири, спростовуються змістом спірного спадкового договору, матеріалами справи та обґрунтованими висновками суду першої інстанції, який надав вичерпну оцінку вказаним доводам.

Висновок суду першої інстанції, що ним не береться до уваги факт неможливості виконання договору з 2018 року, оскільки відповідачка мала можливість виконувати його з 2016 року, є правильним та не спростований відповідачкою у належний спосіб.

Доводи апеляційної скарги, що належним чином не підтверджені витрати позивача на правову допомогу спростовуються матеріалами справи, адже матеріали справи містять договір про надання правової допомоги (а.с.27-30, 39-42), калькуляцію гонорару із зазначенням дій адвоката (а.с.43), квитанцію до прибуткового касового ордеру про сплату 4900 грн. гонорару (а.с.45).

В той же час надані відповідачкою докази не дають достатніх підстав для висновку про належне виконання нею зобов`язань, передбачених спадковим договором.

З урахуванням викладеного та вимог ст.1308 ЦК України, п.28 роз`яснень, наданих в постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», колегія суддів приходить до висновку про те, що вимоги ОСОБА_2 про розірвання спадкового договору є законними та обґрунтованими, оскільки доказів належного виконання умов спадкового договору ОСОБА_1 судам обох інстанцій не надала.

Інші доводи наведені в обґрунтування апеляційної скарги, не можуть бути підставами для скасування вірного по суті рішення, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи, ґрунтуються на неправильному тлумаченні відповідачкою норм матеріального та процесуального права і зводяться до переоцінки доказів. Наведені в апеляційній скарзі доводи були предметом дослідження в суді першої інстанції із наданням всім фактичним обставинам справи відповідної правової оцінки, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства, і з якою погоджується суд апеляційної інстанції.

Заперечення позивачки, викладені у відзиві на апеляційну скаргу, є слушними і такими, що судом апеляційної інстанції приймаються у повному обсязі.

Оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про незаконність чи необґрунтованість оскаржуваного рішення, тому, відповідно до положень ст.375 ЦПК України апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Крім того, ст.141 ЦПК України визначено, що суд апеляційної чи касаційної інстанціях, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до ч.1, п.1 ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Згідно з положеннями ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ч.1). За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат береться до уваги: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч.2).

Представником позивачки при розгляді справи апеляційним судом заявлено також клопотання про стягнення витрат на правову допомогу з відповідачки та на підтвердження витрат надано калькуляцію гонорару та квитанцію до прибуткового касового ордера на 2500 грн. Враховуючи те, що договір про надання правової допомоги наявний в матеріалах справи, та те, що рішення суду першої інстанції залишено без змін, слід стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на правову допомогу в сумі 2500 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384, 390 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 08 липня 2019 року - залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 РНОКПП НОМЕР_2 ) 2500 грн. у відшкодування витрат на правову допомогу.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 16 вересня 2019 року.

Головуючий: Судді: