Провадження № 2/756/1964/19
рішення

ІМЕНЕМ УКРАЇНи

30 січня 2019 року Оболонський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Жука М.В.,

при секретарі Кобзар І.О.,

розглянувши у спрощеному провадженні у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначає, що 10.09.2017 року приблизно о 04 год. 30 хв. ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом «Hunday Tuckson» д.н.з. НОМЕР_1 по проспекту Героїв Сталінграда, 64/56 в стані алкогольного сп'яніння допустив зіткнувся з її автомобілем НОМЕР_2, що призвело до пошкодження належного їй транспортного засобу.

Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 14.11.2017 року у справі № 756/12222/17 ОСОБА_2 визнано винним за ст. ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП України та накладено адміністративне стягнення.

Оскільки внаслідок ДТП вона зазнала майнових втрат, пов'язаних із пошкодженням її майна, страховою компанією їй виплачено страхове відшкодування у розмірі 100 000 грн., решту відповідач добровільно не відшкодовує, ОСОБА_1 просить суд стягнути на її користь з ОСОБА_2 119 862 грн. 33 коп. матеріальної шкоди, 800 грн. за послуги по складенню звіту про визначення вартості заподіяного збитку, 1 170 грн. витрат на транспортування пошкодженого транспортного засобу та 25000 грн. компенсації моральної шкоди.

У судовому засіданні ОСОБА_1 позов підтримала, просила позовні вимоги задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві.

Представник відповідача проти позову заперечував, посилаючись на його безпідставність.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного.

Судом установлено, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії ААС № 408281 автомобіль НОМЕР_3 належить ОСОБА_1 (а.с. 6, 7).

10.09.2017 року близько 04 год. 30 хв. ОСОБА_2, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, на пр. Героїв Сталінграда, 64/56, в м. Києві, керуючи автомобілем НОМЕР_1 не уважно слідкував за дорожньою обстановкою в результаті чого сталося зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, що у свою чергу призвело до зіткнення з автомобілем НОМЕР_5, що у свою чергу призвело до зіткнення з автомобілем НОМЕР_6, що у свою чергу призвело до зіткнення з автомобілем НОМЕР_5, що призвело до пошкодження всіх вказаних транспортних засобів, чим порушив п. п. 2.3 (б); 2.9; 13.1 Правил дорожнього руху.

Указані обставини установлені постановою Оболонського районного суду міста Києва від 14.11.2017 року, яка набрала законної сили, тому відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України доказуванню не підлягають. Цією постановою суду ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст.ст. 124, 130 КУпАП за указаних обставин та притягнуто до адміністративної відповідальності (а.с. 8).

Відповідно до звіту незалежного експерта ОСОБА_3 від 22.09.2017 року, який внесений до Державного реєстру оцінювачів за № 3745 від 22.09.2017 року вартість матеріального збитку, заподіяного автомобілю НОМЕР_2, внаслідок ДТП станом на 22.09.2017 року складає 219 862 грн. 33 коп.. (а.с. 10-51).

ОСОБА_1 одержано страхове відшкодування у розмірі 100 000 грн.

Відповідно до квитанції № 873690 від 20.01.2018 року ОСОБА_1 понесені витрати на транспортування пошкодженого автомобіля на охоронювану площадку розмірі 1 170 грн. (а.с. 52).

Згідно квитанції № 3745 від 30.10.2017 року ОСОБА_1 сплачено складення звіту з визначення розміру майнової шкоди 800 грн. (а.с. 55).

Частиною 1 ст. 15 ЦК України установлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною 2 ст. 1187 ЦК України установлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою (ч.ч. 1, 6 ст. 82 ЦПК України).

Враховуючи, що у судовому засіданні установлено, що дорожньо-транспортна прогода у якій пошкоджено належний позивачці транспортний засіб сталося з вини водія ОСОБА_2Ю, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо покладення на відповідача обов'язку відшкодувати заподіяну ним шкоди та стягнення з нього на користь позивачки різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, а також майнових витрат спрямованих на відновлення порушеного права.

Крім того, згідно із ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Пунктом 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України передбачено, що моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна

За змістом п.п. 5, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року (зі змінами й доповненнями) - відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану тощо. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

З урахуванням характеру та обсягу моральних страждань перенесених позивачкою через пошкодження належного їй транспортного засобу у дорожньо-транспортній пригоді, що сталася з вини водія ОСОБА_2, а також враховуючи тяжкість вимушених змін у її життєвих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 3 000 грн. компенсації моральної шкоди.

При цьому суд виходить із засад розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивачки сплачений судовий збір.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 10, 12, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 82, 83, 133, 141, 209, 211, 247, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНКПП - НОМЕР_8, адреси: АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1 (РНКПП - НОМЕР_9, адреса: АДРЕСА_2) 119 862 грн. 33 коп. матеріальної шкоди, 800 грн. за складення звіту спеціаліста про визначення вартості матеріального збитку, 1 170 грн. витрат на транспортування пошкодженого транспортного засобу, 3 000 грн. компенсації моральної шкоди, 1468 грн. 32 коп. судового збору, а всього 126 294 (сто двадцять шість тисяч двісті дев'яносто чотири) грн. 65 коп.

В решті вимог позову відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва шляхом подання апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 04.02.2019 року.

Суддя