Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

20 грудня 2019 року смт. Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області у складі:

Головуючого судді Соловей В.В.,

при секретареві Бардаченко Т.М.,

із участю позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , відповідача ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди у порядку регресу,

у с т а н о в и в:

із позовною заявою про відшкодування матеріальної шкоди у порядку регресу у суд звернувся Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 до ОСОБА_3 . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 07 червня 2018 року ОСОБА_3 вступив у трудові відносини із ФОП ОСОБА_1 . У той же день до відома ОСОБА_3 доведена посадова інструкція водія вантажного автомобіля із функцією експедитора і з ним укладений договір про повну матеріальну відповідальність. 24 липня 2018 року між ДП «Шенкер» і ФОП ОСОБА_1 укладений договір-заявка № ІЕАХ43590 про перевезення вантажу, за умовами якого ФОП ОСОБА_1 зобов`язаний надати транспортні послуги - 25 липня 2018 року прийняти вантаж за адресою у АДРЕСА_1 і доставити вантаж до АДРЕСА_2 Фактично ФОП ОСОБА_1 виконував роль субпідрядника з доставки вантажу, оскільки між вантажоотримувачем АТ «Джей Ті Інтернешнл Компані Україна» і ДП «Шенкер» укладений договір транспортної експедиції, на виконання якого ДП «Шенкер» залучив ФОП ОСОБА_1 25 липня 2018 року працівник ОСОБА_3 прийняв вантаж до перевезення, що оформлено ТТН від 24 липня 2018 року, разом із яким виданий супровідний документ № 64461 (видаткова накладна). Під час доставки обладнання 26 липня 2018 року за адресою до АДРЕСА_2 ОСОБА_3 при виконанні своїх трудових обов`язків на автомобілі, д.н. НОМЕР_1 , самостійно відвантажений вантаж без присутності представників АТ «Джей Ті Інтернешнл Компані Україна», та раніше за часом, що вказаний у заявці від 24 липня 2018 року. Після огляду обладнання, що ОСОБА_3 відвантажив самостійно, виявилося, що обладнання є пошкодженим, а загальна сума збитків складає 43898.67 гривень. 27 липня 2018 року АТ «Джей Ті Інтернешнл Компані Україна» заявило претензію ДП «Шенкер», яку останнє задовольнило. ДП «Шенкер» надіслало до ФОП ОСОБА_1 претензію від 28 серпня 2018 року про відшкодування шкоди, заподіяної при перевезенні вантажу, у розмірі 43898.67 гривень. ФОП ОСОБА_1 задовольнив таку претензію, відшкодувавши завдані збитки. При перевезенні вантажу ОСОБА_3 порушені посадові обов`язки. Із вини ОСОБА_3 позивачеві завдана матеріальна шкода. Представник позивача ОСОБА_2 ставить позовні вимоги про стягнення з відповідача ОСОБА_3 на користь ФОП ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 43898.67 гривень для відшкодування шкоди у порядку регресу.

За ухвалою від 19 серпня 2019 року судді Дніпровського районного суду м. Києва позовна заява Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди передана за підсудністю до Козелецького районного суду Чернігівської області.

За ухвалою від 02 жовтня 2019 року судді Козелецького районного суду Чернігівської області відкрите провадження у цивільній справі за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди і позовна заява прийнята до розгляду.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 і представник позивача ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали. Відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги не визнав.

При судовому розгляді цивільної справи встановлені такі факти і відповідні правовідносини:

за наказом № 06062018 від 05 червня 2018 року ОСОБА_3 прийнятий із 07 червня 2018 року на роботу до ФОП ОСОБА_1 ;

зі змісту посадової інструкції водія вантажного автомобіля з функцією експедитора, затвердженої ФОП ОСОБА_1 , із якою 07 червня 2018 року ознайомлений ОСОБА_3, виходить, зокрема: перед розвантаженням водій зобов`язаний упевнитись, що вантаж видається уповноваженій особі вантажоотримувача, якщо водій не отримав підтверджуючі документи, повинен повідомити представників сторін та не розвантажувати вантаж; водій не має права залишити вантаж у вантажоотримувача, не оформивши належним чином документи (п. 10.4);

07 червня 2018 року між ФОП ОСОБА_4 і ОСОБА_3 укладений договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, відповідно до умов якого працівник, що займає посаду водія вантажного автомобіля приймає на себе повну матеріальну відповідальність за забезпечення збереження ввірених йому підприємством матеріальних цінностей;

24 липня 2018 року між ДП «Шенкер» і ФОП ОСОБА_1 укладений договір-заявка № ІЕАХ43590 про перевезення вантажу, за умовами якого ФОП ОСОБА_1 зобов`язаний надати транспортні послуги - 25 липня 2018 року прийняти вантаж за адресою у АДРЕСА_1 і доставити вантаж до АДРЕСА_2;

25 липня 2018 року ОСОБА_3 прийняв вантаж до перевезення, що оформлено ТТН від 24 липня 2018 року, разом із яким виданий супровідний документ № 64461 (видаткова накладна);

зі змісту акту № 1 про пошкодження, складеного 26 липня 2018 року представниками АТ «Джей Ті Інтернешнл Компані Україна», виходить, що розвантаження обладнання (шафи пластикової з хедером, демонстраційною зоною та світлодіодною підсвіткою для сигарет) проведене без участі представників АТ «Джей Ті Інтернешнл Компані Україна» о 10.00 годині за адресою у АДРЕСА_2. Доставка була замовлена на 11.00 годину. По приїзду у вказаний час виявлена шафа у торговій точці. При розпакуванні обладнання у торговій точці виявлені його пошкодження. Водієм є ОСОБА_3 , перевізником - ДП «Шенкер»;

27 липня 2018 року АТ «Джей Ті Інтернешнл Компані Україна» заявлена претензія ДП «Шенкер» про відшкодування збитків у розмірі 43898.67 гривень. За платіжним дорученням № 8291 від 04 вересня 2018 року ДП «Шенкер» сплачений вказаний розмір грошових коштів до АТ «Джей Ті Інтернешнл Компані Україна»;

28 серпня 2018 року ДП «Шенкер» заявлена претензія ФОП ОСОБА_1 про відшкодування збитків при перевезенні вантажу у розмірі 43898.67 гривень. ФОП ОСОБА_1 за платіжним дорученням № 313 від 04 вересня 2018 року сплачений вказаний розмір грошових коштів до ДП «Шенкер».

Згідно з ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до ч.ч. 1 і 2 ст. 130 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов`язків. При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника.

Пунктами першим та другим частини першої статті 134 КЗпП України визначено, що відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли: між працівником і підприємством, установою, організацією відповідно до статті 135-1 цього Кодексу укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей; майно та інші цінності були одержані працівником під звіт за разовою довіреністю або за іншими разовими документами.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 134 КЗпП України відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли шкоду завдано діями працівника, які мають ознаки діянь, переслідуваних у кримінальному порядку.

У ст. 135-1 КЗпП України визначено, що письмові договори про повну матеріальну відповідальність може бути укладено підприємством, установою, організацією з працівниками, які займають посади або виконують роботи, безпосередньо зв`язані із зберіганням, обробкою, продажем (відпуском), перевезенням або застосуванням у процесі виробництва переданих їм цінностей.

Вислухавши позиції позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 і відповідача ОСОБА_3 , дослідивши надані сторонами докази, суд вважає, що позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до Цивільного процесуального кодексу України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідач ОСОБА_3 , як працівник ФОП ОСОБА_1 , на підставі договору від 07 червня 2018 року про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, укладеного між ним і ФОП ОСОБА_4 , несе повну матеріальну відповідальність за забезпечення збереження ввірених йому підприємством матеріальних цінностей. Матеріальна шкода ФОП ОСОБА_4 заподіяна працівником ОСОБА_3 внаслідок неналежного виконання покладених на нього трудових обов`язків, що визначені посадовою інструкцією водія вантажного автомобіля з функцією експедитора. Позивач ФОП ОСОБА_1 відшкодував ДП «Шенкер» шкоду в розмірі 43898.67 гривень, що завдана з вини працівника ОСОБА_3 , отже має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. За таких обставин суд вважає, що із відповідача ОСОБА_3 на користь позивача ФОП ОСОБА_1 необхідно стягнути грошові кошти в розмірі 43898.67 гривень для відшкодування матеріальної шкоди у порядку регресу.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Із відповідача ОСОБА_3 на користь позивача ФОП ОСОБА_1 необхідно стягнути грошові кошти в розмірі 768.40 гривень судового збору і 4020.00 гривень витрат на правничу допомогу.

Керуючись ст.ст. 1172 і 1191 ЦК України, ст.ст. 130, 134 і 135-1 КЗпП України, ст.ст. 13, 81, 137, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 352, 354 і 355 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Фізичної-особи підприємця ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 43898 (сорок три тисячі вісімсот дев`яносто вісім) гривень 67 копійок для відшкодування матеріальної шкоди у порядку регресу, а також грошові кошти в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок судового збору і 4020 (чотири тисячі двадцять) гривень 00 копійок витрат на правничу допомогу.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів із дня його проголошення до Чернігівського апеляційного суду через Козелецький районний суд Чернігівської області. Учасник справи, якому копія рішення не була вручена у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів із дня вручення йому рішення суду.

Суддя