Справа № 758/7509/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2019 року м. Київ

Подільський районний суд м. Києва, у складі судді Гребенюка В.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

До Подільського районного суду м. Києва надійшла вищевказана позовна заява.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.06.2019 р. визначено головуючого суддю по справі - Войтенко Т.В.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 14.06.2019 року, зазначений позов залишено без руху з наданням строку для усунення його недоліків.

Ухвалу суду від 14.06.2019 року було направлено на вказану позивачем адресу, при цьому, в отриманні такої Ухвали позивач при повторному відправленні відмовилась, що підтверджується невручене поштове відправлення з вказаною поміткою «відмова».

На підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.12.2019 р. головуючого суддю по справі визначено Гребенюка В.В.

З огляду на те, що позивач відмовилась від отримання судової кореспонденції, при цьому, ані у наданий строк для усунення недоліків позову, ані після перерозподілу справи, позивачем недоліки не усунуто, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаному Рішенні зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що повернення заяви, відповідно до ч. 6 ст. 185 ЦПК України, не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, так як після усунення вказаних недоліків позивач має право повторно звернутися до суду із вказаним позовом, суд вважає за необхідне позов визнати неподаним та повернути позивачу, в зв`язку з не усуненням недоліків.

Керуючись ст. ст. 185, 260, 261, 353 ЦПК Україні, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, вважати неподаним і повернути позивачеві разом з доданими до нього документами;

Роз`яснити позивачу, що відповідно до вимог ч. 7 ст. 185 ЦПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із позовом до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення позовної заяви;

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд м. Києва. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (враховуючи положення п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України). У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ В.В. ГРЕБЕНЮК