Справа №442/7011/18
Провадження №2/442/207/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2019 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі головуючого - судді Грицай М.М., розглянувши у приміщенні суду в м. Дрогобичі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по кредитному договору в сумі 26770,63 грн.

Позов мотивує тим, що 28.02.2017 між ним та відповідачем було укладено кредитний договір № CL 2-44934, відповідно до умов якого позивач зобовязується надати у власність відповідача грошові кошти на умовах поворотності, строковості, платності та цільового характеру. Відповідач зобовязується використати кошти на цілі, вказані в цьому кредитному договорі. У відповідності до даного договору сума кредиту становить 25630 грн з датою видачі кредиту 28.02.2017. У відповідності до вказаного договору кредит видається позичальнику в безготівковій формі шляхом перерахування кредитних коштів на поточний рахунок для обслуговування кредиту. За користування кредитом позичальник сплачує відсотки за процентною ставкою 69,99 % річних. Графік платежів зазначено у додатку до кредитного договору. Відповідач з березня 2017 допустила неналежне виконання зобовязань по договору, у звязку з чим виникла заборгованість по поверненню коштів. Враховуючи те, що відповідач порушила виконання зобовязання, останній нараховано пеню. Заходи щодо врегулювання спору в позасудовому порядку не дали результатів. Внаслідок невиконання взятих на себе відповідачем зобовязань утворилась заборгованість, яка становить 26770, 63 грн. Відповідно звернулись до суду із вказаним позовом про стягнення заборгованості по кредитному договору.

Ухвалою суду вказану вище справу прийнято до розгляду та відкрито спрощене провадження без виклику сторін.

Про призначення розгулу справи у порядку спрощеного позовного провадження сторони були повідомлені відповідно до ст. 128 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Вимогами ст. ст. 13, 81 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з вимогами статті 264 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; та докази на їх підтвердження..

Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконанні зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконанні зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, ще випадково настала після прострочення.

Згідно ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цин, збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором. Збитки визначаються : урахуванням ринкових цін, що існували на день добровільного задоволення боржником вимоги кредитора у місці, де зобов'язання має бути виконане, а якщо вимога не була задоволена добровільно, - у день пред'явлення позову, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зі ст.625 ЦК України вбачається, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (ст.ст. 1046-1053), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно ст. 1056 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Як вбачається з кредитного договору № CL 2-44934 та меморіального ордеру № 11201988 від 28.02.2017, ОСОБА_1 28.02.2017 отримала кредит у ПАТ «Кредобанк» в сумі 25630 грн. Термін кредитування - до 25.02.2022. Процентна ставка 3.5 % річних. Розмір щомісячного платежу 1364 грн.

Умовами кредитного договору передбачено, що позичальник зобовязаний сплачувати заборгованість за кредитом, проценти за користування ним та комісією за обслуговування кредиту у строки визначені договором. Однак, такого свого обовязку відповідач не виконував.

Таким чином, судом встановлено, що відповідачем порушено умови кредитного договору, а тому порушене право позивача підлягає судовому захисту.

Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України.

При цьому, відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строки, встановлені договорами.

На підставі наведеного, суд дійшов висновку, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сума заборгованості за кредитним договором в розмірі 26770,63 грн.

Відповідно до п. 6 ч. 1 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами з відповідача на користь позивача слід стягнути 1762 грн. понесених судових витрат.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 133, 141, 354ЦПК України, ст. ст. 1048, 1049, 1054 ЦК України, суд,-

у х в а л и в:

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, Львівська область, Дрогобицький район, с.Уличне, вул.Перемоги, 14, ІПН НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» (79026, м. Львів, вул. Сахарова,78, ідентифікаційний код юридичної особи 09807862) заборгованість за кредитним договором № CL2-44934 від 28.02.2017 року у загальному розмірі 26770 (двадцять шість тисяч сімсот сімдесят) гривень 63 копійки, з яких: 21048, 85 грн - неповернута сума кредиту, 322,01 грн прострочені відсотки за користування кредитом, 4485,25 грн - комісія, 914,52 грн пеня; та судовий збір в розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) гривні.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського Апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 28.01.2019.

Суддя Грицай М.М.