У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 вересня 2019 року cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Бондаренко О. В. оглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , про поновлення на роботі та стягнення невиплаченої заробітної плати, -

В С Т А Н О В И В:
16.09.2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив визнати незаконним його звільнення з посади командира відділення зенітного взводу 1 зенітної ракетної батареї 1 зенітного ракетного дивізіону зенітного ракетного дивізіону Військової частини НОМЕР_1 , поновити його на роботі у В/Ч НОМЕР_1 , стягнути з В/Ч НОМЕР_1 на його користь невиплачену заробітну плату у розмірі 8 346,00 гривень, та стягнути з В/Ч НОМЕР_1 на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 3 217,60 гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто, передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності.

Так, з матеріалів позову вбачається, що ОСОБА_1 являється сержантом військової служби, проходив військову службу за контрактом «Про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України» від 27 квітня 2018 року на посаді командира відділення зенітного взводу 1 зенітної ракетної батареї 1 зенітного ракетного дивізіону зенітного ракетного дивізіону військової частини НОМЕР_1 та на підставі наказу командира В/Ч НОМЕР_1 від 29.08.2019 року його звільнено у запас за підпунктом «д» пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (через службову невідповідність).

Відповідно до ч.1 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Згідно ч.6 ст. 2 вказаного Закону військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу є видом військової служби.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч.1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження; спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Згідно п. 7 ч. 1ст. 4 КАС України суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування (п. 17 ч. 1 ст. 4 КАС України).

Питання, пов`язані з прийняттям (призначенням) громадян на публічну службу, а також з її проходженням і звільненням з публічної служби, врегульовані спеціальними нормативно-правовими актами. Ці спори можуть стосуватися як порядку проходження такої служби, до якого включається і виплата заробітної плати, так і пов`язані зі звільненням з публічної служби, до яких належать і спори про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Так, Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено порядок проходження військової служби та звільнення військовослужбовців з військової служби.

Предметом спору у вказаній справі є, насамперед, оскарження дій відповідача, який є суб`єктом владних повноважень та реалізує владні управлінські функції. Інші позовні вимоги є похідними від цих позовних вимог. За таких обставин, можна дійти висновку, що між сторонами виник публічно-правовий спір.

При цьому, порушені права особи в публічно-правових відносинах, у яких відповідач реалізує владні управлінські функції, підлягають захисту в порядку адміністративного судочинства.

Крім того, суд звертає увагу на те, що визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є саме суть (зміст, характер) спору.

Таким чином, з урахуванням вказаних обставин, даний позов підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства з огляду на те, що вказаний спір пов`язаний з проходженням публічної служби, одним з різновидів якої є військова служба.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суд відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд відмовляє у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , про поновлення на роботі та стягнення невиплаченої заробітної плати, оскільки спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

При цьому, слід зазначити, що для вирішення даного спору позивач має право звернутися з позовною заявою в порядку адміністративного судочинства, з дотриманням правил розмежування предметної юрисдикції адміністративних судів, визначених у статті 20 КАС України.

Керуючись ст. ст. 4, 19, 186, 354 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :
Відмовити у відкритті провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , про поновлення на роботі та стягнення невиплаченої заробітної плати.

Роз`яснити позивачу, що дана справа підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали.

Ухвала складена 18.09.2019 року.

СуддяО. В. Бондаренко