ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 686/4979/18
Провадження № 22-ц/4820/1173/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Грох Л.М. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Спірідонової Т.В.,

секретар судового засідання Чебан О.М.,

з участю позивача та представника апелянта,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення компенсації у зв`язку з відчуженням спільного майна за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області в складі судді Козак О.В. від 29 березня 2019 року.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в:

У березні 2018 року ОСОБА_1 , звертаючись в суд з цим позовом до відповідача, вказувала, що перебувала з останнім в зареєстрованому шлюбі з 01.06.2011 року по 11.12.2017 року. Під час шлюбу в січні 2017 року ними був придбаний автомобіль марки «CITROEN JUMPER» вантажопідйомністю 1,5 т, 2012 р.в., державний номерний знак НОМЕР_1 . Після їх розлучення відповідач одноосібно користувався цим автомобілем і провести його розподіл або виплатити їй за нього частину коштів відмовився.

З інформації Регіонального сервісного центру МВС в Хмельницькій області їй стало відомо, що відповідач 23.12.2017 року, невдовзі після розірвання шлюбу, продав без її згоди автомобіль, що є спільною сумісною власністю подружжя, іншій особі.

Ринкова вартість автомобіля «CITROEN JUMPER», 2012 року випуску на дату його продажу, яку відповідач вказав на інтернет-сайті AUTO.RIA, становила 9300 доларів США. Тому просила стягнути з відповідача на її користь грошову компенсацію Ѕ частини вартості автомобіля «CITROEN JUMPER», 2012 року випуску, вантажопідйомністю 1,5 т, державний номерний знак НОМЕР_1 , що становить 129967 грн.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29.03.2019 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_2 , жителя: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН: НОМЕР_3 , жительки: АДРЕСА_2 ) 106611 грн. компенсації вартості Ѕ частини автомобіля марки «CITROEN JUMPER», 2012 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 .

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання щодо судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 вважає рішення суду незаконним, прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати, в задоволенні позову відмовити. На його думку, судом першої інстанції помилково не враховано норму ст.71 Сімейного кодексу, згідно якої присудження судом грошової компенсації одному з подружжя допускається лише за наявності згоди цієї особи на таке присудження. Відповідач заперечував проти позову, кошти на депозитний рахунок суду по цій справі не вносилися. Позивачем не ставилося питання про поділ спірного автомобіля шляхом визнання за кожним із сторін його часток, а лише заявлено вимогу про стягнення грошової компенсації 1/2 частини його вартості. Тому у суду не було підстав для задоволення позовних вимог. Крім того, судом не взято до уваги покази свідка ОСОБА_3 стосовно джерел походження коштів, витрачених на придбання спірного автомобіля.

Апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Так, відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11.12.2017 року розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 01.06.2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницький Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис №573.

Під час шлюбу в січні 2017 року сторонами придбано автомобіль «CITROEN JUMPER», 2012 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , який зареєстровано за ОСОБА_2

23.12.2017 року вказаний автомобіль перереєстровано на нового власника - ОСОБА_4 .

Згідно висновку експерта №029/06/2018 судової автотоварознавчої експертизи ринкова вартість автомобіля «CITROEN JUMPER», 2012 року 35 L2H2 2.2 HDi Van 120 HP ( 250 ), 2012 року виготовлення, ідентифікаційний номер (VIN) - НОМЕР_5 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , станом на 24.07.2018 року, з врахуванням на дату обстеження 24.07.2018 року, становила 213222 грн.

Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що автомобіль «CITROEN JUMPER» був спільною сумісною власністю сторін як придбаний в шлюбі, відповідач відчужив його без згоди позивачки, тому на її користь слід стягнути компенсацію вартості Ѕ частини автомобіля.

Так, відповідно до статті 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно із частинами першою та другою статті 61 СК України об`єктами права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту, а також заробітна плата, пенсія, стипендія, одержані одним із подружжя.

Відповідно до частини першої статті 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Так, згідно з ч.2 ст. 65 СК України презюмується, що при укладенні договорів одним із подружжя, він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік, має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим з подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового.

Згідно з ч.3 ст. 65 СК України для укладення одним з подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово.

Розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу (частина 1 статті 68 СК України).

За статтею 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Згідно із частиною першої статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Згідно з пунктом 30 Постанови Пленуму Верховного суду України № 21 грудня 2007 року №11 „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", у випадку коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

Матеріали справи не містять доказів про згоду позивачки на вчинення правочину щодо відчуження спірного автомобіля.

Відтак з врахуванням факту відчуження спірного автомобіля і переходу права власності на нього до третьої особи, за відсутності згоди позивача на це відчуження і недоведеності відповідачем факту відчуження його в інтересах сім`ї, позивачці завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, відтак підлягає стягненню на її користь компенсація вартості Ѕ частини автомобіля.

Стаття 71 Сімейного кодексу України (ч.ч.4-5) регулює питання присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності, і не підлягає застосуванню до спірних правовідносин, оскільки автомобіль вибув зі спільної сумісної власності сторін внаслідок його продажу відповідачем без згоди позивача. Тому посилання апелянта на помилкове незастосування судом вказаної норми є безпідставним.

Доводи апеляційної скарги про те, що спірний автомобіль придбано здебільшого за особисті кошти апелянта, а спільні кошти сторін, витрачені на його покупку, складають лише 3000 доларів США, не ґрунтуються на достатніх та допустимих доказах.

Конструкція норми статті 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу.

За загальним правилом застосування презумпції спільності майна подружжя, згідно зі статтею 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, і позивач не зобов`язаний доводити належність набутого за час шлюбу майна до майна подружжя.

Презумція спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу, може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Зазначений правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17 та постановах Верховного Суду від 09.06.2019 року (справа № 643/822/17), від 06.02.2018 року (справа № 235/9895/15-ц), від 05.04.2018 року (справа № 404/1515/16-ц).

Суд першої інстанції відповідно до ст. 89 ЦПК України дав належну оцінку допустимості, достовірності кожного з представлених сторонами доказів окремо, їх достатності та взаємному зв`язку доказів у сукупності і дійшов правильного висновку про те, що відповідачем не спростовано презумпцію спільності права власності подружжя на автомобіль.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Рішення суду ґрунтується на повно, всебічно досліджених матеріалах справи, постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права і підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст.374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29 березня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повна постанова складена 18 вересня 2019 року.

Судді Л.М. Грох

Р.С. Гринчук

Т.В. Спірідонова