Дата документу 28.11.2019
Справа № 320/4054/19
Провадження № 2/320/2459/19
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 листопада 2019 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:
головуючого - судді Редько О.В.,
за участю секретаря судового засідання Колеснікової Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Мелітополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,
Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить зобов`язати відповідача ОСОБА_2 усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом знищення вигрібної каналізаційної ями, яка знаходиться впритул біля її паркану, прибрати дрова, залізо, які знаходяться на її паркані та стягнути з відповідача на її користь понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 1000 гривень та понесені витрати на сплату судового збору в розмірі 768,40 гривень.
Позовна заява обґрунтована тим, що позивачу ОСОБА_1 на праві власності належить земельна ділянка, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . По сусідству з нею, у житловому будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , проживає відповідач. У 2013 році відповідач побудував прибудову до будинку біля її огорожі, що порушує вимоги п.3.17. Б.2.4.-1-94 «Планування та забудова міських та сільських поселень». Відповідно до вказаного нормативно-правового акту відстань до межі сусідньої ділянки від найбільш виступної конструкції стіни має бути не меншою ніж 1,0 метр, при цьому повинно бути забезпечене влаштування необхідних інженерно-технічних заходів, що запобігатимуть стіканню атмосферних опадів з покрівель та карнизів будівель на територію суміжних ділянок. Також біля її огорожі знаходиться вигрібна каналізаційна та компостна ями відповідача, через це стоїть постійний стійкий неприємний запах і всі відходи проходять під її земельною ділянкою, тому вона не може нічого висаджувати. Крім того, має місце затінення її земельної ділянки, оскільки прибудова знаходиться на південь від її домоволодіння. Відповідачем було виготовлено стічні труби для атмосферних опадів даху таким чином, що вода із них потрапляє прямо на паркан і з паркану стікає на її земельну ділянку, що призводить до незручностей в користуванні земельною ділянкою. Також має місце пошкодження її власного паркану, оскільки під дією вищенаведених атмосферних опадів з даху, металевий паркан піддається корозії. Відповідач створив такі умови, які завдають найбільше незручностей. Крім того, вона самостійно заміряла земельну ділянку, її заміри становлять: по довжині земельної ділянки 27,8 метрів, по ширині 16,3 метрів, однак відповідно до державного акту, розмір її земельної ділянки становить: сторона АБ 17,07 м, сторона БВ 29,43 м, сторона ВГ 17,10 м, сторона ГА 29,20 м. Тобто на даний час її земельна ділянка значно менша ніж повинна бути, фактично сусід користується її земельною ділянкою. На її усні претензії, відповідач не реагує та відмовляється від добровільного усунення перешкод в користуванні належній їй земельній ділянці. Тому вона звернулась до суду за захистом своїх порушених прав. Крім того вона зверталась за юридичною допомогою до адвоката Зімбіцкої І.Ю. і сплатила 1000 гривень, які просить стягнути з відповідача та понесені витрати за сплату судового збору в розмірі 768,40 гривень.
В судове засідання позивач та її представник не з`явились, від представника позивача надійшла заява, в якій вона просить розглядати справу за її відсутності, наполягає на задоволенні позовних вимог, в разі неявки відповідача не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, місце та час проведення судового засідання був повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов та заперечення суду не надав.
Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою всіх учасників справи в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступними підставами.
Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено та з матеріалів справи вбачаються наступні обставини.
Згідно ч.5 ст.263 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.
Згідно ч.1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно п. Г ч. 1 ст. 96 ЗК України, землекористувачі зобов`язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів, а згідно п. Е - дотримуватися правил добросусідства та обмежень, пов`язаних з встановленням земельних сервітутів та охоронних зон.
Відповідно до ст. 103 ЗК України, власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо). Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов`язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив). Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов`язані співпрацювати при вчиненні дій, спрямованих на забезпечення прав на землю кожного з них та використання цих ділянок із запровадженням і додержанням прогресивних технологій вирощування сільськогосподарських культур та охорони земель (обмін земельних ділянок, раціональна організація територій, дотримання сівозмін, встановлення, зберігання межових знаків тощо).
Згідно ст. 152 ЗК України, держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.
Відповідно до ст. 381 ЦК України садибою є земельна ділянка разом з розташованими на ній житловим будинком, господарсько-побутовими будівлями, наземними і підземними комунікаціями, багаторічними насадженнями. У разі відчуження житлового будинку вважається, що відчужується вся садиба, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства.
Тобто власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Також необхідно зазначити, що відповідно до ст. 2 Земельного кодексу України земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб`єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади. Земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами (ст. 3 ЗК України). Способи захисту прав на земельні ділянки визначені законодавством у статті 152 ЗК України.
Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами статей 16, 386, 391 ЦК України.
Відповідно до ст.386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.
Приписами статті 391 ЦК України передбачено право власника майна при наявності дій осіб, спрямованих на перешкоджання вільного користування та розпорядження власником своїм майном, вимагати усунення таких перешкод.
Згідно з Постановою Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 №5, відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння (абз.2 п.33). Позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню незалежно від того, на своїй чи на чужій земельній ділянці або іншому об`єкті нерухомості відповідач вчиняє дії (бездіяльність), що порушують право позивача (п.34).
Враховуючи вищевикладене, той факт, що відповідачем ОСОБА_2 порушено права позивача на користування належною їй на праві власності земельною ділянкою, тому суд вважає за необхідне відновити порушене право позивача, шляхом зобов`язання відповідача не чинити позивачу перешкод в користуванні земельною ділянкою шляхом зобов`язання відповідача засипати вигрібну каналізаційну яму, яка знаходиться впритул біля паркану, прибрати дрова та залізо, які знаходяться на паркані.
Крім того, у відповідності із ч.3 ст. 133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу відносяться до судових витрат як витрати, пов`язані з розглядом справи.
Порядок визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу, розподілу витрат між сторонами визначається ст. 137 ЦПК України.
Згідно з ч.2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Договором про надання правничої допомоги № 44, укладеним 13 травня 2019 року між адвокатом Зімбіцькою І.Ю. та позивачем ОСОБА_1 передбачено, що за надання правничої допомоги за цим договором клієнт сплачує адвокату вартість наданих послуг при наданні правничої допомоги, перелік та вартість яких визначається в додатку № 1 до договору № 44 про надання правничої допомоги від 13.05.2019 та розміру витрат по наданню правничої допомоги та в товарному чеку № 44 від 13.05.2019.
На підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу представник позивача надала суду копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 3387/10 від 19.07.2007, ордеру на надання правової допомоги серія ЗП № 092825 від 02.10.2019 та товарний чек № 44 від 13.05.2019 про сплату позивачем коштів за надання професійної правничої допомоги (а.с.19,20,21,56,57).
Відтак, суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат за надання професійної правничої допомоги в розмірі 1000 гривень.
Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача також підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в сумі 768 гривень 40 копійок.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 81, 89, 263, 264, 265, 280, 281, 282 ЦПК України, ст. 15, 16, 321, 391 ЦК України, ст.ст. 2, 96, 103, 152 ЗК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою задовольнити в повному обсязі.
Зобов`язати ОСОБА_2 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , усунути перешкоди в користуванні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , земельною ділянкою розташованою за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом засипання (знищення) вигрібної каналізаційної ями, яка знаходиться впритул біля паркану, прибирання дров та заліза, які знаходяться на паркані.
Стягнути з ОСОБА_2 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , витрати за надання професійної правничої допомоги в розмірі 1000 гривень 00 копійок та судові витрати у вигляді судового збору в сумі 768 гривень 40 копійок, а всього 1768 (одна тисяча сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок
Заочне рішення може бути переглянуте Мелітопольським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.
На рішення може бути подана апеляційна скарга позивачем до апеляційного суду Запорізької області протягом 30 днів з дня складання повного рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ст.284 ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Мелітопольського
міськрайонного суду О.В.Редько