Справа № 573/162/19
Номер провадження 6/573/9/19
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

04 лютого 2019 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді - Замченко А.О.,

з участю секретаря - Півньової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Білопілля подання начальника Білопільського районного відділу державної виконавчої служби Краснянського Анатолія Андрійовича і старшого державного виконавця Білопільського районного відділу державної виконавчої служби Зуєнко Ксенії Миколаївни про розшук боржника ОСОБА_3,

в с т а н о в и в :

25 січня 2019 року начальник Білоіпльського РВ ДВС Краснянський А.А. і старший державний виконавець Білоіпльського РВ ДВС Зуєнко К.М. звернулися з поданням про оголошення розшуку боржника ОСОБА_3, посилаючись на те, що у ДВС перебуває виконавче провадження №56289731 з примусового виконання виконавчого листа №2-689, виданого 27 листопада 2009 року Зарічним районним судом м. Сум, про стягнення з останнього аліментів. Заборгованість зі сплати аліментів станом на січень 2019 року складає 95645 грн. 27 коп.

Посилаючись на те, що при проведенні виконавчих дій було встановлено, що інформація стосовно ОСОБА_3 у ДФС відсутня, пенсію він не отримує, нерухомого чи рухомого майна за ним не зареєстровано, кошти на рахунках у банку відсутні, за адресою, яка зазначена у виконавчому документі, фактично не проживає, заявники просять оголосити розшук боржника ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживав за адресою: АДРЕСА_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2.

У судове засідання начальник Білоіпльського РВ ДВС Краснянський А.А. і старший державний виконавець Білопільського РВ ДВС Зуєнко К.М. не з'явилися. Виконавець подала заяву про розгляд справи без участі представника виконавчої служби (а. с. 24).

Боржник і стягувач у судове засідання не з'явилися.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що подання задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні у Білопільському РВ ДВС Головного територіального управління юстиції в Сумській області знаходиться виконавче провадження №56289731 з примусового виконання виконавчого листа, виданого 27 листопада 2009 року Зарічним районним судом м. Сум, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання дітей: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5, у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01 жовтня 2009 року (а. с. 5).

Постановою державного виконавця Зарічного ВДВС м. Суми Ляшенко Л.В. від 27 квітня 2018 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання вказаного виконавчого листа (а. с. 6).

Постановою державного виконавця Зарічного ВДВС м. Суми Ляшенко Л.В. від 17 вересня 2018 року вказаний вище виконавчий документ передано Білопільському РВ ДВС. Постанова мотивована тим, що боржник ОСОБА_3 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 (а. с. 7).

Постановою старшого державного виконавця Білоіпльського РВ ДВС Зуєнко К.М. від 04 жовтня 2018 року виконавче провадження №56289731 прийнято до виконання (а. с. 8).

Станом на 01 січня 2019 року заборгованість зі сплати аліментів становить 95645 грн. 27 коп. (а. с. 9).

За даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна відомості про права власності, інші речові права, іпотеки та обтяження щодо боржника ОСОБА_3 відсутні (а. с. 10).

Як повідомив Пенсійний фонд України на запит державного виконавця, інформація про ОСОБА_3, як отримувача пенсії, а також про його працевлаштування за трудовими та цивільно-правовими договорами чи про останнє місце роботи в Пенсійному фонді відсутня (а. с. 14, 15).

За інформацією Державної фіскальної служби про номери рахунків, відкритих юридичними особами та/або фізичними особами-підприємцями щодо боржника ОСОБА_3, платник податків з таким податковим номером чи за серією та номером паспорта на обліку в органах ДПС не перебуває; інформація стосовно боржника щодо сум доходу, нарахованого (сплаченого) податковим агентом на користь платників податку, та сум утриманого з них податку в ДРФО відсутня (а. с. 15).

Згідно з листом Гуринівської сільської ради Білопільського району Сумської області від 15 січня 2019 року ОСОБА_3 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2, але фактично на території сільської ради не проживає (а. с. 17).

В акті державного виконавця Зуєнко К.М. від 15 січня 2019 року встановлено: «У ході вжитих заходів, перевірки майнового стану боржника, виявлено, що останній за вказаною адресою не проживає. Місце проживання боржника невідоме» (а. с. 20).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов'язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 438 ЦПК України розшук боржника або дитини, привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

Частиною 1 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування боржника - фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини.

Аналіз наведених норм права дає підстави стверджувати, що відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для звернення державного виконавця до суду з поданням про оголошення розшуку боржника є саме відсутність відомостей про місце проживання, перебування чи місцезнаходження боржника - фізичної особи, а не доведеність факту ухилення боржника від виконання рішення суду.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що перш ніж звертатись до суду, державний виконавець повинен самостійно вжити заходів щодо встановлення місця проживання боржника.

Однак, державним виконавцем не доведено належними і допустимими доказами обставин того, що перед зверненням до суду з поданням про оголошення розшуку боржника ним були вжиті ефективні, своєчасні та у повному обсязі виконавчі дії.

Зокрема, суд не може взяти до уваги акт державного виконавця від 15 січня 2019 року як доказ того, що місце перебування ОСОБА_3 невідоме, оскільки в акті не зазначено за якою саме адресою проводилася перевірка місця проживання боржника. Крім того, державним виконавцем при перевірці не були опитані сусіди остання з метою встановлення фактичного місця його проживання.

Крім того, державний виконавець зазначає, що боржник ОСОБА_3 проживає за адресою: АДРЕСА_1, але доказів того, що останній відсутній за зазначеною адресою суду надано не було.

Таким чином, у зв'язку з ненаданням державним виконавцем достатніх і достовірних доказів щодо відсутності відомостей про місце проживання, перебування чи місцезнаходження боржника, відсутність відомостей про його примусовий привід до органу виконавчої служби, а також у зв'язку з відсутністю відомостей про те, що боржнику було відомо про відкриття виконавчого провадження, внаслідок чого він викликався до відділу державної виконавчої служби, тобто, у зв'язку з відсутністю в матеріалах справи доказів, які підтверджували б вичерпність вжитих виконавчою службою заходів, у задоволенні подання начальника Білоіпльського РВ ДВС Краснянський А.А. і старшого державного виконавця Білопільського районного відділу державної виконавчої служби Зуєнко К.М. про розшук боржника ОСОБА_3 необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 260, 261, 438 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

У задоволенні подання начальника Білопільського районного відділу державної виконавчої служби Краснянського Анатолія Андрійовича і старшого державного виконавця Білопільського районного відділу державної виконавчої служби Зуєнко Ксенії Миколаївни про розшук боржника ОСОБА_3 відмовити за безпідставністю.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає та набирає законної сили негайно після проголошення.

Суддя -