Справа № 946/6323/19
Провадження № 2/946/2989/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2019 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді - Бурнусуса О.О.,

за участю: секретаря судового засідання - Петрової В.В.,

позивача - ОСОБА_1 та представника позивача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ізмаїлі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, яким просила:

- встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 разом з ОСОБА_4 на час відкриття спадщини, яка залишилася після смерті останньої за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на день її смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 на квартиру АДРЕСА_2 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Арнаут О.В. їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку із тим, що позивачем було пропущено строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, якою позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти задоволення позову.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_5 пояснила, що позивач ОСОБА_1 з 2013 року проживала разом із спадкодавцем ОСОБА_4 . Перед смертю спадкодавець хворіла та потребувала стороннього догляду і позивач за нею доглядала, а потім і похоронила. Підтвердила факт проживання ОСОБА_1 разом з ОСОБА_4 на час відкриття спадщини, яка залишилася після смерті останньої за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на день її смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_6 пояснила, що приблизно з грудня 2013 року ОСОБА_1 почала проживати разом із спадкодавцем ОСОБА_4 , оскільки остання потребувала стороннього догляду та ОСОБА_1 за нею доглядала. Підтвердила факт проживання ОСОБА_1 разом з ОСОБА_4 на час відкриття спадщини, яка залишилася після смерті останньої за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на день її смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вислухавши пояснення позивача, представника позивача та свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 25.09.2019 року закрито підготовче провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно та справу призначено до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 належала квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право особистої власності на житло № 1090 від 04.10.1994 року, видане Ізмаїльським міжміським бюро технічної інвентаризації, зареєстроване в реєстровій книзі за № 68 а-80.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 31.08.2018 року, виданого Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції, ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після смерті ОСОБА_4 згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 1216 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкуванням здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України - спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Статтею 1233 ЦК України передбачено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до заповіту від 09 липня 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Гнесько В.Г., зареєстрованого в реєстрі за №1237 ОСОБА_4 належну їй на праві власності квартиру АДРЕСА_1 заповіла ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Як було встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_3 на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем ОСОБА_4 не проживав та до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не звертався, тому вважається таким, що не прийняв спадщину відповідно до вимог ст. ст. 1268, 1269 ЦК України.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Спадкоємців за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті ОСОБА_4 немає.

Відповідно до ст. 1262 ЦК України, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця його баба та дід, як з боку батька, так і з боку матері.

Спадкоємицею за законом другої черги після смерті ОСОБА_4 є її рідна сестра ОСОБА_1 , що підтверджено свідоцтвом про народження ОСОБА_4 серії НОМЕР_3 від 01.03.1948 року, виданого відділом РАЦСу м. Казань, свідоцтвом про народження ОСОБА_1 серії НОМЕР_4 від 22.02.1951 року виданого Ізмаїльським міським бюро РАЦСу УРСР та свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_5 від 09.10.1971 року, виданого Ізмаїльським міським бюро РАЦСу, згідно якого ОСОБА_7 змінила прізвище на « ОСОБА_8 ».

Факт того, що ОСОБА_1 на час відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем ОСОБА_4 на час відкриття спадщини, а саме ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 підтверджено поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 допитаними в судовому засіданні.

Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог про визнання права власності в зв`язку з чим задовольняє позов.

Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 133, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_6 , виданий Ізмаїльським МВ УМВС України в Одеській області від 17.12.2001 року, РНОКПП - НОМЕР_7 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_3 ) до ОСОБА_3 (паспорт серії НОМЕР_8 , виданий Ізмаїльським МВ УМВС України в Одеській області від 02.08.2006 року, мешкає за адресою: АДРЕСА_3 ) про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 разом з ОСОБА_4 на час відкриття спадщини, яка залишилася після смерті останньої за адресою: АДРЕСА_1 саме на день її смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 18.12.2019 року.

Суддя: О.О.Бурнусус