КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2019 року Київський апеляційний суд в складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого - Заришняк Г.М.

Суддів - Мараєвої Н.Є., Рубан С.М.

при секретарі - Діденку А.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 02 вересня 2019 року в справі за скаргою ОСОБА_2 , стягувач: ОСОБА_1 , заінтересована особа: державний виконавець Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Проц Віктор Степанович на дії державного виконавця щодо складання розрахунку заборгованості від 27.05.2019 року,-

В С Т А Н О В И В :

В липні 2019 р. ОСОБА_2 звернувся в суд зі скаргою на дії державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Проц В.С. щодо складання розрахунку заборгованості від 27.05.2019 року зі сплати аліментів, стягувач: ОСОБА_1 .

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 02 серпня 2019 року зупинено стягнення заборгованості по сплаті аліментів на підставі виконавчого листа № 755/21375/13-ц, виданого 27.11.2013 року Дніпровським районним судом м. Києва, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 усіх видів заробітку (доходу), проте не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 03.09.2013 року до повноліття дитини.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні заяви представника заявника щодо забезпечення скарги на дії державного виконавця щодо складання розрахунку заборгованості зі сплати аліментів.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник заявника заперечувала проти апеляційної скарги стягувача ОСОБА_1 , вважаючи ухвалу суду законною.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність й обґрунтованість постановленої ухвали суду в цій частині, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

З матеріалів справи слідує, що рішенням Дніпровського районного суд м. Києва від 15.11.2013 р. було стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 усіх видів заробітку (доходу), проте не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 03.09.2013 року до повноліття дитини.

27 листопада 2013 року Дніпровським районним судом м. Києва був виданий виконавчий лист №755/21375/13-ц про стягнення аліментів з ОСОБА_2

ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою, в якій просив визнати протиправними дії державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Проца В.С. та скасувати розрахунок заборгованості зі сплати аліментів від 27.05.2019 року у виконавчому провадженні № 56999324, посилаючись при цьому на те, що державним виконавцем безпідставно здійснювалось перевищення місячного платежу аліментів, що призвело до утворення необґрунтованої суми заборгованості в розмірі 5 100 гривень.

При цьому скаржник через свого представника подав заяву про забезпечення скарги шляхом зупинення стягнення заборгованості по сплаті аліментів в розмірі 92 432, 38 гривень на підставі виконавчого листа № 755/21375/2013, виданого Дніпровським районним судом м. Києва 27.11.2013 року, до набрання чинності судового рішення за поданою скаргою.

Свою заяву представник ОСОБА_2 мотивувала тим, що скаржником оскаржуються дії державного виконавця Проц В.С. щодо складання розрахунку заборгованості від 27 травня 2019 року. При складані даного розрахунку державний виконавець допустив ряд арифметичних помилок, що призвело до безпідставного завищення суми заборгованості по аліментам, та у зв`язку з цим із заробітної плати скаржника окрім аліментів, які утримуються в розмірі 25%, також здійснюється відрахування заборгованості по поточному розрахунку заборгованості в розмірі 20%. Зазначена сума є істотною для боржника, оскільки перевищує половину його заробітної плати на місяць, тому просила забезпечити скаргу та зупинити стягнення заборгованості по вище вказаному виконавчому листу.

Задовольняючи заяву про забезпечення скарги, суд виходив з того, що є належні правові підстави для зупинення стягнення заборгованості по сплаті аліментів на підставі виконавчого листа №755/21375/13-ц.

Проте, колегія суддів не може погодитись з таким висновком, виходячи з наступного.

Забезпечення позову - це заходи цивільного процесуального припинення дій, які можуть утруднути виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим, та повинні гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі їх задоволення, не порушуючи при цьому збалансованості інтересів інших осіб.

Відповідно до ч.1,2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 6 частини 1 ст. 150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Разом із тим, ст. 14 ЦПК України встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням порушуються їхні права, свободи чи інтереси.

Згідно ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно зі змістом чинного ЦПК України розгляд таких заяв відноситься до розділу VII. Судовий контроль за виконанням судових рішень.

Разом із тим, згідно з роз`ясненнями пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеними у п. 15 постанови від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» (із змінами і доповненнями, внесеними постановою від 03 червня 2016 року № 4), при розгляді скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд не вправі вжити заходів забезпечення скарги (аналогічно забезпеченню позову) шляхом зупинення виконавчого провадження, зупинення дії оскаржуваного рішення тощо, оскільки зазначене не є повноваженнями суду, а є виключним повноваженням державного виконавця, яке може бути оскаржено до суду.

Так, ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» врегульовано питання зупинення вчинення виконавчих дій, і це питання відноситься виключно до компетенції державного виконавця.

Таким чином, розглядаючи скаргу на дії державного виконавця у порядку ст. ст. 447-452 ЦПК України, суд не наділений повноваженнями вирішувати питання щодо вжиття заходів «забезпечення скарги» шляхом зупинення стягнення заборгованості по сплаті аліментів на підставі виконавчого листа, адже за приписами вищевказаних норм матеріального і процесуального права вирішення питання про зупинення вчинення виконавчих дій відноситься виключно до компетенції державного виконавця.

Отже, у суду першої інстанції не було повноважень задовольняти заяву представника заявника про забезпечення скарги та зупиняти стягнення заборгованості по сплаті аліментів на підставі виконавчого листа № 755/21375/13-ц, виданого 27.11.2013 року Дніпровським районним судом м. Києва, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліментів у розмірі 1/4 усіх видів заробітку (доходу), проте, не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 03.09.2013 року до повноліття дитини.

Разом з тим, зі справи вбачається, що сума боргу зі сплати аліментів складає 92 432 грн.38 коп. ОСОБА_2 вважає, що вказана сума заборгованості має бути зменшена на 5000 грн. Враховуючи значну суму заборгованості по аліментах, яка утримується із зарплати боржника, доводи заяви представника заявника про те, що невжиття заходів забезпечення скарги призведе до неможливості виконання судового рішення, є неспроможними.

Окрім того, зупиняючи стягнення заборгованості по сплаті аліментів, суд не взяв до уваги інтереси малолітньої дитини заявника, на користь якої стягується заборгованість по аліментах. Розмір суми аліментів на утримання доньки, яку одержує ОСОБА_1 щомісячно, є необхідним для забезпечення гармонійного розвитку дитини, впливає на якість життя дитини.

Посилання представника заявника на те, що забезпечення скарги фактично не було виконано, й боржник продовжував сплачувати аліменти та заборгованість за виконавчим листом на утримання дитини, не є підставою для відмови в задоволенні апеляційної скарги.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість ухвали суду заслуговують на увагу, в зв`язку з чим ухвала суду підлягає скасуванню, з ухваленням нової постанови про відмову у задоволенні заяви представника заявника про забезпечення скарги.

Ті обставини, що відповідно до ухвали Дніпровського районного суду міста Києва від 14 листопада 2019 року скаргу ОСОБА_2 на дії державного виконавця щодо складання розрахунку заборгованості від 27.05.2019 року розглянуто по суті та скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалоюДніпровського районного суду міста Києва від 02 вересня 2019 року, не свідчать про дотримання судом вимог процесуального закону при постановленні спірної ухвали, оскільки відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.367, 374, 376, 382 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 02 вересня 2019 року скасувати та ухвалити нову постанову, якою в задоволенні заяви представника ОСОБА_2 - ОСОБА_4 - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлений 23 грудня 2019 року.

Головуючий:

Судді: