Справа № 278/1803/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2019 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області Зубчук І. В., розглянувши цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій зазначила, що в належному їй будинку зареєстрований відповідач, який з кінця 2017 року у ньому не проживає.

У зв`язку з наведеним позивач просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування належним йому житловим будинком.

У судове засідання позивач не з`явилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала.

Відповідач у судове засідання також не з`явився, причину своєї неявки суду не повідомив, хоча про час і місце розгляду справи був сповіщений належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Позивач є власником 1/2 частини житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в якому зареєстрований відповідач (а.с. 6, 7, 9, 30).

Відповідно до положень ст.ст. 55, 124 Конституції України, ст. 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) та ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом (ч. 4 ст. 9 Житлового кодексу Української РСР (далі - ЖК).

Члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням (ч. 1 ст. 156 ЖК).

Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом (ч. 2 ст. 405 ЦК).

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже, під час вирішення спорів про визнання членів сім`ї такими, що втратили право користування житлом, на позивача лягає тягар доказування відсутності таких осіб у житловому приміщення понад один рік.

Позивачем на підтвердження факту відсутності відповідачів у належному йому будинку надано акт про встановлення факту непроживання від 18 червня 2019 року (а.с. 8) та довідку Станишівської сільської ради від 02 липня 2019 року № 681 згідно з якою відповідач дійсно зареєстрований, але не проживають у будинку за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 9).

Однак, суд зауважує про недопустимість наданого суду акту, як доказу, оскільки він складений особисто позивачем, а також стосовно відсутності у довідці Станишівської сільської ради інформації про період непроживання відповідачів у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином, позивачем не було доведено суду факт відсутності відповідача у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 понад один рік, у зв`язку з чим суд вважає за потрібне відмовити в задоволенні позовної заяви.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 76-83, 89 ЦПК, ст. 405 ЦК, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Відповідач має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення в разі його пропуску з поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження в разі пропуску строку з поважних причин. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І. В. Зубчук