У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" грудня 2019 р. м. Київ

Дніпровський районний суд міста Києва у складі: головуючого - судді САВЛУК Т.В., з а участі секретаря Бурячек О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені Дніпровського районного суду міста Києва заяву представника відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 20 грудня 2018 року, яке ухвалено в межах розгляду цивільної справи за позовом Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія» «ІНГО Україна» до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди в порядку регресу,

в с т а н о в и в :

20 грудня 2018 року Дніпровським районним судом міста Києва ухвалене рішення про задоволення позову Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія» «ІНГО Україна» до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди в порядку регресу.

Присуджено стягнути з ОСОБА_2 на користь Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія» «ІНГО Україна» суму страхового відшкодування в розмірі 54707 грн. 42 коп. та судові витрати в сумі 1600,00 грн., а всього на загальну суму 56307,42 грн.

08 липня 2019 року до суду надійшла заява представника відповідача Д.Б. Конюшко про перегляд та скасування заочного рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 20 грудня 2018 року, обґрунтовуючи підстави для скасування заочного рішення суду відповідач посилаються на те, що рішення суду прийняте у відсутності відповідача, яка належним чином не була повідомлена про дату проведення судового засідання, крім того при ухваленні судового рішення судом застосуванні норми матеріальної права без урахування правових висновків Верховного суду з аналогічних спорів, тому наявні підстави для скасування заочного рішення та призначити справи до судового розгляду в порядку загального позовного провадження.

15 липня 2019 року Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу про залишення без розгляду заяви представника відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 20 грудня 2018 року, яке ухвалено в межах розгляду цивільної справи за позовом Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія» «ІНГО Україна» до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди в порядку регресу.

06 листопада 2019 року Київським апеляційним судом винесено постанову про задоволення апеляційної скарги ОСОБА_2 , подану представником ОСОБА_1 . Ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 15 липня 2019 року скасовано та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Представник відповідача ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд заяви про перегляд заочного рішення без участі представника.

Інші учасники справи в судове засівання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомили, їх неявка в судове засідання не перешкоджає розгляду справи по суті.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наведені представником відповідача підстави для скасування заочного рішення суду, суд приходить до наступного.

18 серпня 2017 року Дніпровським районним судом міста Києва відкрите провадження у цивільній справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія» «ІНГО Україна» до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди в порядку регресу.

Відповідачем копію ухвали, копію позовної заяви з доданими до неї документами отримано особисто 26 вересня 2017 року, що підтверджується зворотним поштовим повідомленням. (а.с. 71)

Під час розгляду справи, відповідач ОСОБА_2 , діючи через уповноваженого представника ОСОБА_1 , подавав клопотання про призначення судової автотоварознавчої експертизи, за результатами розгляду цього клопотання судом постановлено ухвалу від 07 лютого 2018 року про призначення судової автотоварознавчої експертизи, проведення якої доручено експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, у зв`язку з чим провадження у справі зупиненно до проведення судової експертизи. (а.с.97-99)

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу Адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції.

Відповідно до п.9 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, в редакції Закону України №2147-VIII від 03.10.2017 року, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

12 жовтня 2018 року Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу про відновлення провадження у цивільній справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

У відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

Після відновлення провадження у цивільній справі, відповідач не скористалась процесуальним правом прийняти участь у судових засіданнях, надати відзив на позов та долучити докази на спростування заявлених позовних вимог.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, сторона у справі, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Виходячи з положень статті 281 Цивільного процесуального кодексу України, яким регламентовано порядок заочного розгляду справи, розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до ч.1 ст. 288 Цивільного процесуального кодексу України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Тобто, за змістом вказаних положень чинного законодавства, скасування заочного рішення суду можливе за умов, що відповідач не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, та відповідач надає докази, які мають значення для справи, та можуть привести до ухвалення рішення, протилежного заочному повністю або частково, або до його зміни. Тобто, якщо б ці докази були відомі суду при розгляді справи, то у справі було б ухвалено інше рішення.

Наявність вищенаведених обставин повинна бути у їх сукупності, при відсутності хоча б однієї з них, заочне рішення скасуванню не підлягає.

Відповідно до ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги про скасування заочного рішення, відповідач посилається на те, що вона не була належним чином повідомлена про розгляд цивільної справи, не отримала позовну заяву з додатками та ухвалу про відкриття провадження у справі, у зв`язку з чим не могли скористатися наданими їм процесуальними права, серед іншого подати відзив на позов та долучити докази на спростування заявлених вимог, що зумовлює доведення цих обставин лише під час розгляду справи по суті, що дає підстави скасувати заочне рішення та призначити справу до судового розгляду в загальному позовному провадженні.

Виходячи із загального обсягу доказів, які містять в матеріалах цивільної справи, відповідач належним чином повідомлялась про розгляд цивільної справи шляхом направлення ухвали про відкриття разом з позовною заявою та долученими до неї додатками за адрескою, вказаною у позовній заяві, доказів, які мали підтвердити фактичне місце проживання (реєстрацію місця проживання) відповідача до заяви про перегляд заочного рішення не долучено.

Щодо викладених обставин, які не були, на думку відповідача, досліджені судом, то вказані відомості не можуть слугувати підставами, які мають істотне значення для правильного вирішення справи про відшкодування страхового відшкодування в порядку регресу, інші наведенні відповідачем доводи щодо відсутності підстав для пред`явлення вимог страховою компанією безпосередньо до відповідача, як особи винної у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, ґрунтуються на припущеннях, оскільки до заяви про перегляд заочного рішення не долучено жодного письмового доказу на спростування заявлених позовних вимог, які викладено у позовній заяві, відповідач обмежилась лише викладенням власних міркувань та припущень щодо підстав звернення позивача з цим позовом до суду та переоцінки наявних у справі доказів, які досліджено судом та покладено в основу судового рішення.

У відповідності до ч. 3 ст.287 ЦПК України, у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяву представника відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 20 грудня 2018 року, яке ухвалено в межах розгляду цивільної справи за позовом Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія» «ІНГО Україна» до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди в порядку регресу.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 284, 287, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суд

п о с т а н о в и в:

Заяву представника відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 20 грудня 2018 року, яке ухвалено в межах розгляду цивільної справи за позовом Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія» «ІНГО Україна» до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди в порядку регресу, - залишити без задоволення.

Роз`яснити заявнику, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленого цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починається відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д я