П О С Т А Н О В А

Іменем України

04 лютого 2019 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :

судді-доповідача : Готри Т.Ю.,

суддів : Собослоя Г.Г., Куштана Б.П.,

з участю секретаря : Балаж Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Ужгородської місцевої прокуратури на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 21 грудня 2018 року, постановлену суддею Малюк В.М., в справі за позовом Ужгородської місцевої прокуратури до Ужгородської міської ради, ОСОБА_3, ОСОБА_4, про скасування рішень Ужгородської міської ради щодо відведення земельної ділянки та витребування її на користь територіальної громади міста Ужгорода,

в с т а н о в и в :

У грудні 2018 року Ужгородська місцева прокуратура звернулася до суду з позовом до Ужгородської міської ради, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про скасування рішень Ужгородської міської ради щодо відведення земельної ділянки та витребування її на користь територіальної громади міста Ужгорода.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 21 грудня 2018 року позовну заяву Ужгородської місцевої прокуратури - визнано неподаною та повернуто позивачу.

В апеляційній скарзі Ужгородська місцева прокуратура просить скасувати зазначену ухвалу, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції. Вказує на те, що висновки суду першої інстанції про те, що до суду звернувся неналежний суб'єкт, оскільки керівником прокуратури необґрунтовано за захистом яких прав він звернувся, не наведено підстав для представництва інтересів суб'єкта владних повноважень та не повідомлено його про звернення прокурора до суду, є необґрунтованими.

Заслухавши доповідача, пояснення прокурора Романа М.С., який апеляційну скаргу підтримав, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд вважає, що скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Повертаючи Ужгородській місцевій прокуратурі позовну заяву, суд першої інстанції виходив із того, що ухвала Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12.12.2018 року позивачем виконана не в повній мірі та недоліки зазначені в такій не усунуто, а саме звертаючись до суду в інтересах держави в особі органу Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру, прокурор не надав суду належних доказів на підтвердження обґрунтування щодо наявності підстав для представництва в інтересах держави та не підтвердив факт повідомлення суб'єкта владних повноважень про його представництво.

Проте, апеляційний суд із висновком суду першої інстанції погодитись не може за таких обставин.

Так, ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 12 грудня 2018 року позовну заяву керівника Ужгородської місцевої прокуратури залишено без руху з тих підстав, що така ним подана без додержання вимог, викладених у частинах 3, 5 статті 175, частині 5 статті 177 ЦПК України, а саме звертаючись до суду в інтересах держави в особі органу Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру прокурор не надав суду належних доказів на підтвердження обґрунтування щодо наявності підстав для представництва в інтересах держави та не підтвердив факт повідомлення суб'єкта владних повноважень про його представництво.

Згідно пункту третього частини першої статті 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Відповідно до частин третьої - п'ятої статті 56 ЦПК України увизначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 цього Кодексу.

У разі відкриття провадження за позовною заявою особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб (крім прокурора), особа, в чиїх інтересах подано позов, набуває статусу позивача.

У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

Частиною третьої статті 23 Закон України "Про прокуратуру" передбачено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач Ужгородська місцева прокуратура звернулася до суду з позовом до Ужгородської міської ради, ОСОБА_3, ОСОБА_4, в якому просила визнати поважними причини пропуску строку позовної давності; визнати незаконним та скасувати пункт 2.46 рішення 4 сесії 5 скликання Ужгородської міської ради від 23.05.2008 року за №727; визнати незаконним та скасування пункт 1.45 рішення 4 сесії 5 скликання Ужгородської міської ради від 17.10.2008 року за №866; витребувати від ОСОБА_4 земельну ділянку за кадастровим номером НОМЕР_1 площею 0,1 га, вартістю 882090 грн. на користь територіальної громади м. Ужгорода.

Позовну заяву обґрунтовувала тим, що вказані рішення Ужгородської міської ради прийняті всупереч вимогам земельного та містобудівного законодавства України, в зв'язку з чим їх слід визнати незаконними та скасувати, а спірну земельну ділянку витребувати від останнього набувача, оскільки право власності на неї набуто всупереч суспільним інтересам на підставі незаконного рішення, що суперечить інтересам держави та інтересам суспільства в цілому.

Звернення прокуратури до суду з даним позовом в інтересах держави у сфері регулювання земельних відносин і охорони землі спрямоване на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно-значимого питання щодо порядку та правомірності розпорядження земельної ділянки комунальної власності та повернення у законне розпорядження територіальної громади землі, яка вибула з її користування.

При цьому, прокурор зазначав про те, що чинним законодавством України визначено орган, уповноважений державою здійснювати функції контролю у сфері земельного законодавства - Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру. Разом з тим, даний контролюючий орган не наділений повноваженнями щодо звернення до суду з позовами про вжиття заходів реагування шляхом оскарження рішення Ужгородської міської ради, з метою порушень земельного законодавста, в зв'язку з чим цей позов заявляє в інтересах держави прокурор як позивач, і повідомляти цей орган про звернення до суду не потрібно.

Отже, висновок суду першої інстанції про те, що звертаючись до суду в інтересах держави в особі органу Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру, прокурор не надав належних доказів на підтвердження обґрунтування щодо наявності підстав для представництва в інтересах держави та не підтвердив факт повідомлення суб'єкта владних повноважень про його представництво, є помилковим і спростовується вище наведеними обставинами.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що ухвала суду першої інстанції, у відповідності до ст. 379 ЦПК України підлягає скасуванню, як така, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, а апеляційна скарга Ужгородської місцевої прокуратури задоволенню.

Керуючись статтями 374, 379, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Ужгородської місцевої прокуратури - задовольнити.

Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 21 грудня 2018 року - скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 06 лютого 2019 року.

Суддя-доповідач :

Судді :