Справа № 310/5743/19
РІШЕННЯ

Іменем України

17 грудня 2019 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Мороки С.М.,

за участю секретаря судового засідання Писанець Н.О.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бердянську в загальному позовному провадженні позовну заяву ОСОБА_2 до Бердянської міської ради про встановлення факту родинних відносин, про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування за законом,

В с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Бердянської міської ради про встановлення факту родинних відносин, про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування за законом, в якому зазначила наступне:

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про його смерть, виданого 03 грудня 2018 року.

Після смерті ОСОБА_3 залишилось спадкове майно у вигляді земельної ділянки, площею 0,0773 га, цільове призначення: для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована по АДРЕСА_1 , яка належала на праві приватної власності ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом №2167 від 05.10.2010 та державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЛ №538712, виданого 21 липня 2011 року, а також житлового будинку АДРЕСА_1 , який належав спадкодавцю на праві приватної власності відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.10.2010.

Право власності на житловий будинок зареєстровано 12.10.2010 в Комунальному підприємстві технічної інвентаризації Бердянської міської ради, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 12.10.2010.

Державний акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування, договорів оренди землі за №0064.

Єдиною спадкоємицею після смерті ОСОБА_3 , залишилась його донька - ОСОБА_4 , оскільки інша донька ОСОБА_3 - ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . ОСОБА_5 дітей не мала.

В шестимісячний термін, після смерті батька позивачка звернулась до приватного нотаріуса Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області Ларіна О.С. з заявою про прийняття спадщини, але нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що у неї були відсутні оригінали документів на житловий будинок та земельну ділянку, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 10 липня 2019 року. Згодом виявилось, що в свідоцтві про народження, виданого 15 липня 1961 року Баштанківською сільською радою Кодимського району Одеської області ім`я позивачки записано як « ОСОБА_6 », а в паспорті громадянина Російської Федерації її ім`я вказано « ОСОБА_7 », а тому вона не може підтвердити документально родинні відносини зі своїм батьком. Нотаріус запропонував звернутися до суду з даною позовною заявою.

Відповідно до інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 26.07.2019 видно, що за ОСОБА_3 зареєстровано право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 .

Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи від 21.07.2019 ОСОБА_3 був зареєстрований в житловому будинку АДРЕСА_2 . Реєстрація за вказаною адресою ОСОБА_3 підтверджується і записами в домовій книзі житлового будинку АДРЕСА_1 .

Отже, дані факти підтверджують те, що ОСОБА_3 володів, користувався своєю власністю.

Оригінали правових документів після смерті батька ОСОБА_2 так і не змогла знайти, адже на час смерті ОСОБА_3 проживала в іншій країні.

Факт того, що вона є рідною донькою ОСОБА_3 підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу 30.05.1979 року з ОСОБА_8 у відділі ЗАГС Бердянського міськвиконкому Запорізької області, де видно, що її прізвище було змінено з Чорної на Меньших, копіями свідоцтв про право на спадщину за законом на житловий будинок АДРЕСА_1 , а також земельну ділянку за цією адресою від 05.10.2010, де вказано, що вона, донька - ОСОБА_9 , яка відмовилась від своєї частки у праві на спадщину за законом після смерті матері на користь - ОСОБА_3 , заявою від ОСОБА_3 засвідченої приватним нотаріусом Ларіним М.Г. про те, що він підтверджує своє запрошення на виїзд ОСОБА_2 з Російської Федерації до нього в Україну в АДРЕСА_3 Бердянськ вул АДРЕСА_4 Франка, 105а, Запорізької області, а також підтверджено показаннями свідків.

Встановлення факту родинних відносин позивачці необхідно для оформлення прав на спадкове майно після смерті ОСОБА_3 .

Згідно ст.1261 ЦК України ОСОБА_2 є спадкоємицею першої черги, а тому має право на спадкування за законом після смерті свого батька.

Згідно ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадок, може отримати свідоцтво про право на спадщину.

У відзиві на позовну заяву представник Бердянської міської рада в якості відповідача заперечує проти позову, вважає його необґрунтованим та безпідставним, виходячи з наступного.

В матеріалах справи відсутні жодні належні та допустимі докази на підтвердження факту того, що позивач є рідною донькою ОСОБА_3 .

Зі свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася ОСОБА_10 , про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 15.07.1961 зроблено відповідний запис за №27.

Дана обставина також підтверджується листом Бердянського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану від 24.01.2019 №04/17.21.06-183, листом Кодимського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану від 19.02.2019 №367/70-17.

Батьками ОСОБА_10 були ОСОБА_3 та ОСОБА_9 . При цьому дати їх народження у вищевказаних документах не зазначено, що робить неможливим їх подальшу ідентифікацію з особами, вказаними в інших доданих до позовної заяви документах.

Зі свідоцтва про укладення шлюбу вбачається, що ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , 30.05.1979 уклали шлюб.

Обставина, що саме ОСОБА_10 , а не ОСОБА_10 уклала шлюб із ОСОБА_8 підтверджується також листом Бердянського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану від 12.02.2019 №05/17.21.06-183.

Таким чином, з вищевказаних документів вбачається, що ОСОБА_10 , яка є дочкою ОСОБА_3 та ОСОБА_9 до шлюбу із ОСОБА_8 не вступала, у зв`язку із чим прізвище на Меньших не змінювала, а ОСОБА_10 та ОСОБА_2 є різними особами.

Інші додані до позовної заяви документи факт родинних відносин позивача із ОСОБА_3 не підтверджують.

Так, з заяви про запрошення відвідати Україну вбачається, що ОСОБА_3 підтвердив своє запрошення до України щодо ОСОБА_2 в період з 01.09.2017 по 01.09.2018. При цьому, в даному запрошенні не вказано, що вказана особа є саме дочкою ОСОБА_3 .

Більше того, з даної заяви вбачається, що запрошення стосувалося ОСОБА_2 (паспорт НОМЕР_2 , виданий 09.04.2014 УФМС 233). При цьому, з доданої до позовної заяви копії паспорту вбачається, що позивач має інший паспорт (паспорт НОМЕР_3 , виданий 11.12.2015 УФМС 360-034).

Вказані обставини свідчать про те, що вказана у заяві про запрошення особа та позивач є різними особами.

Посилання позивача на свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.10.2010 на підтвердження факту родинних відносин з ОСОБА_3 є необґрунтованим. По-перше, у вказаних документах вказано, що ОСОБА_2 є дочкою саме ОСОБА_9 , а не ОСОБА_3 . По-друге, взагалі невідомо, на підставі чого (враховуючи наявність суперечності в свідоцтві про народження та свідоцтві про шлюб) нотаріус встановив, що ОСОБА_2 є дочкою померлої.

З квитанцій про сплату ритуальних послуг не вказано, яка саме особа здійснила їх оплату.

Стосовно строків прийняття спадщини: в позовній заяві ОСОБА_12 вказує на те, що вона в шестимісячний строк звернулася до приватного нотаріуса Ларіна О.С. із заявою про прийняття спадщини, але нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів.

Проте, обставина звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини позивачем саме у шестимісячний строк викликає сумніви.

Так, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 . Останній день спливу шестимісячного строку припадає на 01.05.2019. При цьому, постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріусом видана 10.07.2019, тобто через два місяці і десять днів від останнього дня шестимісячного строку.

Відповідно до ст. 42 Закону України «Про нотаріат», нотаріальні дії вчиняються після їх оплати, а також у передбачених законом випадках після сплати до бюджету податку з доходів фізичних осіб та в день подачі всіх необхідних документів. Вчинення нотаріальної дії може бути відкладено в разі необхідності витребування додаткових відомостей або документів від фізичних та юридичних осіб або надсилання документів на експертизу, а також якщо відповідно до закону нотаріус повинен впевнитись у відсутності у заінтересованих осіб заперечень проти вчинення цієї дії. Строк, на який відкладається вчинення нотаріальної дії в цих випадках, не може перевищувати одного місяця.

Згідно із ч.4 ст.49 ЗУ «Про нотаріат» про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову.

Враховуючи вищевказані строки вчинення нотаріальних дій, видається дуже сумнівним, що позивач звернулася до нотаріальної контори до закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини, який сплив 01.05.2019.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Міскевич А.Л. підтримала позовні вимоги ОСОБА_2 з підстав зазначених у позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився. Надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заперечував проти позову з мотивів, викладених у відзиві на заяву.

Вислухавши пояснення представника заявника, допитавши свідків, дослідивши надані суду письмові докази, суд встановив наступне:

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про його смерть, виданого 03 грудня 2018 року.

Після смерті ОСОБА_3 залишилось спадкове майно у вигляді земельної ділянки, площею 0,0773 га, цільове призначення: для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована по АДРЕСА_1 , яка належала на праві приватної власності ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом №2167 від 05.10.2010 та державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЛ №538712, виданого 21 липня 2011 року, а також житлового будинку АДРЕСА_1 , який належав спадкодавцю на праві приватної власності відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.10.2010.

Право власності на житловий будинок зареєстровано 12.10.2010 в Комунальному підприємстві технічної інвентаризації Бердянської міської ради, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 12.10.2010.

Державний акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування, договорів оренди землі за №0064.

Єдиною спадкоємицею після смерті ОСОБА_3 , залишилась його донька - ОСОБА_4 , оскільки інша донька ОСОБА_3 - ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . ОСОБА_5 дітей не мала.

Факт того, що позивачка є рідною донькою ОСОБА_3 , на переконання суду, в судовому засіданні підтверджується наступними доказами:

свідоцтвом про народження ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за №637781 серія ІІІ- НОМЕР_4 , зареєстрованого за №27 від 15.06.1961, в якому зазначено місце народження ОСОБА_10 - с. Баштанків Піщанського району Вінницької області, батьками якої є ОСОБА_3 та ОСОБА_9 (а.с.7),

свідоцтвом про укладення шлюбу 30.05.1979 року з ОСОБА_8 у відділі ЗАГС Бердянського міськвиконкому Запорізької області, де видно, що ОСОБА_10 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_5 в с. Баштанків Піщанського району Вінницької області, змінила прізвище з ОСОБА_13 на Меньших (а.с.8),

копією паспорта ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в якому зазначено місце її народження - с. Баштанків Піщанського району Вінницької області (а.с.67),

копією спадкової справи № 16/2010 від 26.02.2010 року, яка заведена приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області Ларіним О.С. після смерті ОСОБА_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , в якій в заяві про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_9 ОСОБА_3 зазначив, що у нього є донька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка мешкає в РФ (а.с.79),

свідоцтвами про право на спадщину за законом виданого ОСОБА_3 після смерті його дружини ОСОБА_9 на житловий будинок АДРЕСА_1 , а також земельну ділянку за цією адресою від 05.10.2010, в яких зазначено що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка є донькою ОСОБА_9 , відмовилась від своєї частки у праві на спадщину за законом після смерті матері на користь ОСОБА_3 (а.с.13. 14),

заявою від ОСОБА_3 , засвідченої приватним нотаріусом Ларіним О.С. про те, що він підтверджує своє запрошення на виїзд ОСОБА_2 з Російської Федерації до нього в Україну в АДРЕСА_1 , 105а, Запорізької області (а.с.21).

Встановлення факту родинних відносин позивачці необхідно для оформлення прав на спадкове майно після смерті ОСОБА_3 .

Судом встановлено, що ОСОБА_2 звернулась до приватного нотаріуса Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області Ларіна О.С. з заявою про прийняття спадщини у встановлений законом шестимісячний термін з моменту відкриття спадщини, про що свідчить її заява (а.с.56), яка відправлена на адресу нотаріуса поштою 27.05.2019, а отримана та зареєстрована нотаріусом за місцем відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с.65), але нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що у неї були відсутні оригінали документів на житловий будинок та земельну ділянку, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 10 липня 2019 року (а.с.71).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 ЦІК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Згідно ч.1 ст.257 ЦПК України, заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Встановлення факту родинних відносин між заявником ОСОБА_2 та ОСОБА_3 має юридичне значення, оскільки від його встановлення залежить виникнення особистих прав заявника, чинним законодавством не передбачений інший порядок його встановлення, воно пов`язане з наступним вирішенням спору про право та встановлення його іншим шляхом неможливе. Зважаючи на встановлені у судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що факт родинних відносин заявниці з ОСОБА_3 знайшов своє підтвердження у судовому засіданні.

Даних про інших спадкоємців за законом або заповітом, які б звернулися з заявами про прийняття спадщини після смерті спадкодавця, або прийняли її в порядку ч.3 ст. 1268 ЦК України, окрім ОСОБА_2 , спадкова справа яка заведена приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області Ларіним О.С. після смерті ОСОБА_3 не містить.

В позасудовому порядку визнати право власності позивачка не може через відсутність у неї оригіналів документів на спадкове майно (житловий будинок та земельну ділянку).

Постановою Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч.1 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини згідно ст.1220 ЦК України.

Відповідно до ч.5 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно положень ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.392 ЦК України в разі відсутності документів на право власності, власник може вимагати визнання права власності в судовому порядку.

Згідно ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Таким чином, керуючись конституційним принципом верховенства права, оцінивши всебічно, повно та об`єктивно всі наявні у справі докази окремо та у сукупності, застосовуючи відповідні норми матеріального права, утверджуючи та забезпечуючи права людини і основоположні свободи сторін, враховуючи принципи справедливості та неупередженості, суд вважає можливим задовольнити позов, і визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 на будинок та земельну ділянку за позивачем ОСОБА_2 .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 213, 1216, 1217, 1218, 1268 ЦК України, ст.ст. 3, 10, 12, 13, 259, 263-265, 273, 354, 355 ЦПК України суд, -

У х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_2 до Бердянської міської ради задовольнити.

Встановити факт родинних відносин про те, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є рідною донькою ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Визнати право власності за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_5 ), на житловий будинок АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати право власності за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_5 ), на земельну ділянку АДРЕСА_1 , площею 0,0773 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер: :12:011:0217 у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його підписання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 21 грудня 2019 року.

Суддя Бердянського міськрайонного суду С. М. Морока