Провадження № 2/161/872/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2019 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючої - судді Плахтій І.Б.,

з участю секретаря судових засідань - Царюк Н.М.,

позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів,

В С Т А Н О В И В:

13.11.2018 ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_4 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів.

Позовну заява мотивувала тим, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 жовтня 2014 року по справі № 161/15207/14-ц з відповідача на її користь ухвалено стягувати аліменти на утримання їх неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 850 грн. щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову 17 вересня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка зазначала, що відповідач свій обов'язок зі сплати аліментів належним чином не виконував, аліменти не сплачував, внаслідок чого у період з 13 листопада 2017 року по 31 січня 2018 року нею було проведено розрахунок пені за несвоєчасність виконання зобов'язань.

Враховуючи наведене, ОСОБА_2 просила суд стягнути з відповідача на її користь пеню за прострочення сплати аліментів в розмірі 16 965,62 грн. за період з 13 листопада 2017 року по 31 січня 2018 року включно.

Позивач ОСОБА_2 в судовому засіданні вимоги позову підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити з підстав викладених в ньому.

Від відповідача ОСОБА_4 надійшов відзив на позовну заяву, в якому вимоги позову визнав частково в розмірі 372 грн. Зазначив, що саме такий розмір пені відповідає простроченим зобов'язанням по сплаті аліментів.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні вимоги позову не визнав, заперечував щодо їх задоволення.

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, враховуючи відзив відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення виходячи з наступних підстав.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 жовтня 2014 року у справі № 161/15207/14-ц з відповідача ОСОБА_4 на користь позивачки ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 850 грн. щомісячно, починаючи з 17 вересня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.3-5).

Звертаючись до суду з даним позовом, позивачка ОСОБА_2 у своїх вимогах просила суд стягнути з відповідача на її користь пеню за прострочення сплати аліментів в розмірі 16 965,62 грн. за період з 13 листопада 2017 року по 31 січня 2018 року включно.

Статтею 180 СК України встановлений обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов'язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Відповідно до частини першої статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Зобов'язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з'ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов'язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов'язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов'язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов'язання боржником. Після порушення боржником свого обов'язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов'язку сплатити аліменти.

З урахуванням правої природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів.

При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались.

У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов'язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою:

?p=(A1?1%?Q1)+(A2?1%?Q2)+……….(An?1%?Qn), де:

?p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову;

A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць;

Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць;

A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць;

Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць;

An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову;

Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць.

Відповідно до довідки-розрахунку Першого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції від 16 серпня 2018 року за період листопад 2017 року - січень 2018 року відповідачем було прострочено виконання зобов'язання зі сплати аліментів лише за період грудень 2017 року, січень 2018 року (в розмірі 350 грн.).

У свій розрахунок загальної суми пені позивачка неправильно включила заборгованість зі сплати аліментів за листопад 2017 року, оскільки як вбачається із представлених суду довідок відповідач ОСОБА_4 в листопаді 2017 року сплатив аліменти в розмірі 1 000 грн.

Враховуючи період прострочення (з 01 грудня 2017 року по 31 січня 2018 року), за який позивачка просила стягнути пеню, вимоги частини першої статті 196 СК України та наведений правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, розмір пені за прострочення сплати аліментів у розглядуваному випадку буде обчислюватися наступним чином. Як встановлено, за період з 01 грудня 2017 року по 31 січня 2018 року, що становить 62 дні, відповідачем ОСОБА_4 було допущено прострочення сплати аліментів, щомісячний розмір аліментів становив 850 грн. Отже, розмір пені слід обраховувати відповідно до наведеної вище формули: (850 грн. (нарахована сума аліментів за перший місяць) х 1% х 62 дні (кількість прострочених днів за період з 01 грудня 2017 року по 31 січня 2018 року - перший місяць) + (350 грн. (прострочена сума аліментів за другий місяць) х 1% х 31 днів (кількість прострочених днів за період з 01 січня 2018 року по 31 серпня 2018 року - другий місяць). Таким чином, розмір пені за прострочення сплати аліментів згідно вказаної формули у даному випадку буде становити 635,50 грн.

А тому, вимоги позову про стягнення пені підлягають до часткового задоволення в розмірі визначеному відповідно до встановленої формули та становить 635,50 грн.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягають до задоволення вимоги позивача про відшкодування відповідачем понесених ним судових витрат по сплаті судового збору.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 17, 77, 78, 81, 141, 247, 259, 263, 264, 265, 430 ЦПК України, на підставі ст.ст.180-185, 191, 196 СК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 (адреса: АДРЕСА_1, РНОКПП невідомий) в користь ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_1) 635 (шістсот тридцять п'ять) гривень 50 копійки пені за прострочення сплати аліментів.

Стягнути з ОСОБА_4 (адреса: АДРЕСА_1, РНОКПП невідомий) в користь держави 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 05.02.2019.

Суддя Луцького міськрайонного суду І.Б. Плахтій