2/465/145/19
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

08.02.2019 року року Франківський районний суд м. Львова у складі:

головуючої судді Мартьянової С.М.

при секретарі Турчак М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові справу за позовом ОСОБА_1 районної адміністрації ЛМР як органу опіки та піклування в інтересах неповнолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за участю третьої особи ОСОБА_6 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в :

позивач ОСОБА_1 районна адміністрація ЛМР як орган опіки та піклування звернулась до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Свої вимоги мотивує тим, що у свідоцтві про народження неповнолітніх ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2, батьками записані: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 Так, діти зареєстровані та проживають за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3. У листі №208, який наданий 19.09.2018 Комунальним некомерційним підприємством «2-а міська поліклініка м. Львова» повідомляється, що опіку та турботу щодо дітей ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, здійснює ОСОБА_6. Листом від 29.08.2018 за №4-2607-248 Львівський міський центр соціальних служб для сімї, дітей та молоді ДГП Львівської міської ради повідомив, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не займаються вихованням дітей, не цікавляться їх здоровям, фізичним, духовним та моральним розвитком, матеріально не утримують. Враховуючи законі інтереси дітей, позивач просить позбавити відповідачів батьківських прав відносного їх неповнолітніх доньок ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 та стягувати аліменти на їх утримання у розмірі по 1/3 від доходу відповідачів, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дітьми повноліття.

В судове засідання представник позивача не зявився, однак подав заяву в якій позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити, справу розглядати без його участі. Проти заочного розгляду справи не заперечив.

Третя особа в судове засідання не з'явилися, однак подала заяву в якій позовні вимоги підтримала, справу розглядати без його участі, просив позов задовольнити.

Відповідачі в судове засідання не з'явилися, свого відношення до позову не направили, хоча належним чином були повідомлені про час та місце слухання справи. Відтак, згідно ст.280 ЦПК України слід проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, проти чого представник позивача не заперечив.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Наявних у справі матеріалів про права та обов'язки сторін, достатньо для її розгляду у відсутності відповідача.

У відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є батьками неповнолітніх ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що стверджується свідоцтво про народження 1-СГ №243157 від 30.04.2010 року, актовий запис №2117 та свідоцтвом про народження І-СГ №314117 від 13.01.2012 року, актовий запис №195 відповідно.

Як вбачається з акту №1113, що складений 18.09.2018 року адміністрацією ЛКП «Магістральне», батьки не беруть участі у вихованні дітей ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5

У листі №208, який наданий 19.09.2018 Комунальним некомерційним підприємством «2-а міська поліклініка м. Львова» повідомляється, що опіку та турботу щодо дітей ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, здійснює ОСОБА_6.

У психологічній характеристиці, яка надана 18.09.2018 року директором середньої загальноосвітньої школи І-ІІІ ст. №31 повідомляється: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, навчається у закладі з 1-го класу, опіку та турботу щодо дитини здійснює бабця.

У психологічній характеристиці, яка надана 18.09.2018 року директором середньої загальноосвітньої школи І-ІІІ ст. №31 повідомляється: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, навчається у закладі у 1-му класі, опіку та турботу щодо дитини здійснює бабця.

Листом від 29.08.2018 за №4-2607-248 Львівський міський центр соціальних служб для сімї, дітей та молоді ДГП Львівської міської ради повідомив, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не займаються вихованням дітей, не цікавляться їх здоровям, фізичним, духовним та моральним розвитком, матеріально не утримують

Неповнолітні ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 зареєстровані та проживають за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6.

Відповідно до ч.5 ст.19 СК України, орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Так, згідно висновку про доцільність позбавлення батьківських прав №2608-670 від 23.10.2018 року, комісія з питань захисту прав дитини ОСОБА_1 районної адміністрації Львівської міської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав гр. ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відносно неповнолітніх дітей ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, оскільки відповідачі не беруть участі у вихованні дітей, не цікавляться їх здоровям та розвитком, матеріально не утримують.

Крім того, ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно із вимогами ч.2 ст.141 СК України, розірвання шлюбу між батьками, окреме проживання їх від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов'язків щодо дитини, а відповідно до ч.2 ст.157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні.

В силу вимог ч.2 ст.150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Враховуючи те, що відповідачі по справі жодним чином не були позбавлені інформації стосовно місця перебування своїх дітей, перешкод у спілкуванні дітей з ними та прийманні участі батьків в вихованні не було, вищевикладені обставини свідчать про фактичну можливість, але вольове небажання виконувати відносно дітей батьківських обов'язків, покладені на них законом.

Відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Згідно із вимогами ст.165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Отже, на підставі наведеного вище, суд вважає, що позовні вимоги позивача щодо позбавлення батьківських прав відповідачів є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Разом з тим, на підставі ст.ст.11, 60, 61 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням осіб, в межах заявлених ними вимог на підставі доказів, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 3 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1989 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Закон України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001р. передбачає, що кожна дитина має право на достатній життєвий рівень. При цьому, виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно із ст. 150 СК України, батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний та моральний розвиток.

Згідно із ч.2 ст.166 Сімейного Кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини.

Відповідно до ст.ст.180, 181 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно зі ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, самого платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 аліменти на утримання неповнолітніх доньок ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у розмірі по 1/3 від їх заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ними повноліття, ґрунтуються на вимогах закону та підлягають до задоволення.

Частиною 3 ст.193 Сімейного кодексу України передбачено, що за рішенням суду аліменти можуть перераховуватися на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру судовий збір справляється в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також за вимогу немайнового характеру встановлюється у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст.ст. 10,11,60, 208-209,212-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 150, 180, 182 СК України, суд, -

в и р і ш и в :

позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_7, батьківських прав відносно неповнолітніх дітей ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2.

Позбавити ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_8, батьківських прав відносно неповнолітніх дітей ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягувати з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання неповнолітніх доньок ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 від його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня звернення позивача до суду, тобто з 07.12.2018 року і до досягнення дітьми повноліття.

Стягувати з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання неповнолітніх доньок ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 від її заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня звернення позивача до суду, тобто з 07.12.2018 року і до досягнення дітьми повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць, відповідно до ст.367 ЦПК України.

Стягнути з ОСОБА_4 судовий збір в дохід держави у розмірі 704 (сімсот чотири гривні) грн. 80 коп.

Стягнути з ОСОБА_5 судовий збір в дохід держави у розмірі 704 (сімсот чотири гривні) грн. 80 коп.

Позивач: ОСОБА_1 районна адміністрації Львівської міської ради (м.Львів вул.Г.Чупринки, 85, ).

Відповідач: ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_7, зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_9)

Відповідач: ОСОБА_5 (ІНФОРМАЦІЯ_8, зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3)

Третя особа: ОСОБА_6 (ІНФОРМАЦІЯ_10, ІПН №, зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3)

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у випадку відкладення складання повного рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Відповідно до розділу ХІІІ Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення виготовлено в нарадчій кімнаті в єдиному примірнику.

Суддя Мартьянова С.М.