Ухвала

16 грудня 2019 року

м. Київ

справа № 520/7/19

провадження № 61-21812ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Тітова М. Ю. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду містаОдеси від 09 квітня 2019 року та постанову Одеського апеляційного суду від 31 жовтня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Прокуратури Одеської області, Головного управління Національної поліції в Одеській області, третя особа - Головне управління Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, завданої бездіяльністю органу державної влади,

встановив:

У січні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Прокуратури Одеської області, третя особа - Головне управління Державної казначейської служби України, в якому просив суд стягнути в безспірному порядку з прокуратури Одеської області на його користь відшкодування моральної шкоди у розмірі 10 000, 00 грн.

У березні 2019 року заявник подав до суду заяву про зміну позовних вимог, в якій просив суд залучити до участі у справі співвідповідача - Головне управління Національної поліції в Одеській області і стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача відшкодування моральної шкоди у розмірі 50000, 00 грн.

Ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 14березня 2019 року до участі у справі в якості співвідповідача залучено Головне управління Національної поліції в Одеській області.

Рішенням Київського районного суду міста Одеси від 09 квітня 2019 року, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного суду від 31 жовтня 2019 року, в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Заявник направив засобами поштового зв`язку до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Київського районного суду містаОдеси від 09 квітня 2019 року та постанову Одеського апеляційного суду від 31 жовтня 2019 року, в якій просив скасувати оскаржувані рішення та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 зазначив,що дана справа має виняткове значення для його родини.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Згідно з частиною четвертою статті 19 ЦПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду, зокрема, малозначних справ.

Відповідно до частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 08 січня 2019 року відкрито провадження в даній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження.

ОСОБА_1 не обґрунтував наведену обставину, передбачену підпунктом «в» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України та не підтвердив зазначене належними доказами. Незгода заявника з оскаржуваними судовими рішеннями в цілому, за відсутності інших обставин, не може розглядатися як обставина, що впливає на визначення справи як такої, що має виняткове значення, оскільки це може бути оцінкою сторони щодо кожної конкретної справи, учасником якої вона є.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

Оскільки касаційна скарга подана на судові рішення у малозначній справі, які не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Верховним Судом взято до уваги, що під час вирішення питання про відкриття касаційного провадження (зокрема й про відмову у відкритті провадження) у справі не надається правова оцінка законності та обґрунтованості оскаржуваних судових рішень, а виключно встановлюється наявність чи відсутність підстав для їх касаційного оскарження відповідно до вимог статей 389, 394 ЦПК України.

Керуючись статтею 129 Конституцій України, частиною шостою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України,

ухвалив:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду містаОдеси від 09 квітня 2019 року та постанову Одеського апеляційного суду від 31 жовтня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Прокуратури Одеської області, Головного управління Національної поліції в Одеській області, третя особа - Головне управління Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, завданої бездіяльністю органу державної влади відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М. Ю. Тітов