Ухвала

11 лютого 2019 року

м. Київ

справа № 295/11078/14-ц

провадження № 61-2646 ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Білоконь О. В. розглянув касаційну скаргу відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області на постанову Житомирського апеляційного суду від 27 грудня 2018 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, заінтересована особа - акціонерне товариство «Укрсоцбанк»,

ВСТАНОВИВ:

До Верховного Суду 25 січня 2019 року відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області (далі - Відділ) подав касаційну скаргу на постанову Житомирського апеляційного суду від 27 грудня 2018 року у вказаній вище справі.

Касаційна скарга, не може бути прийнята касаційним судом до розгляду, оскільки у порушення вимог пунктів 4, 6 частини другої статті 392 ЦПК Українизаявник у прохальній частині касаційної скарги просить скасувати постанову Житомирського апеляційного суду від 27 грудня 2018 року, однак не зазначає клопотання, яке судове рішення за результатами розгляду касаційної скарги має прийняти суд касаційної інстанції.

Повноваження суду касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги визначено частиною першою статті 409 ЦПК України.

Таким чином, заявнику необхідно уточнити вимоги касаційної скарги та викласти їх відповідно до повноважень суду касаційної інстанції. Також надіслати копії уточненої касаційної скарги та доданих матеріалів відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Також, у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Згідно з підпунктом 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на ухвалу суду юридичною особою або фізичною особою-підприємцем ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно зі статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» з 1 січня 2019 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 1 921 грн.

Враховуючи наведене, судовий збір за подання касаційної скарги становить 1 921,00 грн.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печер. р-ні/Печерс.р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38004897, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: 6007, код банку отримувача (МФО): 899998, код класифікації доходів бюджету: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)», символ звітності банку: 207.

На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Разом із цим, у касаційній скарзі Відділ просить відстрочити сплату судового збору до ухвалення судового рішення з посиланням на те, що є структурним підрозділом Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, яке є бюджетною установою, фінансується за рахунок коштів Державного бюджету України, розрахунково - касове обслуговування якої здійснюється Державною казначейською службою України та лише в межах відкритих асигнувань, а законодавством передбачені досить стислі строки подачі касаційних скарг.

У задоволенні клопотання слід відмовити з таких підстав.

Статтею 8 Закону України «Про судовий збір», частинами першою, третьою статті 136 ЦПК України встановлено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, за певних умов та у порядку, передбаченому законом, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі чи може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 12 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Разом з цим, у статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й органів державної влади. У зв'язку із цим обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися достатньою підставою для відстрочення сплати судового збору, що відповідає статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою судові процедури повинні бути справедливі для всіх учасників процесу.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 136, 185, 392, 393 ЦПК України, статтею 8 Закону України «Про судовий збір»,

УХВАЛИВ:

Відмовити відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській областіу задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Касаційну скаргу відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області на постанову Житомирського апеляційного суду від 27 грудня 2018 року залишити без руху та надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 11 березня 2019 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Білоконь