Справа № 588/1911/19
№ провадження 2/588/619/19
23.12.2019 року Тростянецький районний суд Сумської області у складі головуючої судді Щербаченко М.В., за участю секретаря судових засідань Горлянд С.В., позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Тростянці цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_4 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
Позивач у жовтні 2019 року звернулася до суду з указаним позовом, який мотивувала тим, що вона є співвласником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується заочним рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 26.11.2015 у справі №588/1191/15-ц та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Іншим співвласником на підставі договору дарування частини житлового будинку від 28.08.2018, посвідченого приватним нотаріусом Тростянецького районного нотаріального округу та зареєстрованого в реєстрі за № 530 є її син ОСОБА_5 .
Крім позивача та її сина за указаною адресою зареєстрований її колишній чоловік ОСОБА_6 . Відповідач фактично не проживає за місцем реєстрації з моменту припинення шлюбних відносин, тобто вже близько 5 років. За відомою позивачу інформацією відповідач з 2015 року проживає на території Російської Федерації. З місця реєстрації ОСОБА_6 добровільно не знімається, до міста Тростянець він не повертається, що змушує позивача звертатися до суду за захистом своїх прав як власника свого житла.
Посилаючись на указані обставини, позивач просить суд визнати ОСОБА_6 , 1974 року народження, таким, що втратив право користування житловим будинком, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвалою суду від 15.11.2019 року було відкрито провадження, вирішено здійснювати розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін.
Позивач у судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі, просила його задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві, проти ухвалення заочного рішення не заперечила.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, повідомлений належним чином про час і місце судового розгляду, у тому числі шляхом публікації оголошення на веб-сайті судової влади. Від відповідача не надійшло заяви про розгляд справи за її відсутності, поважних причин неможливості явки в судове засідання суду остання не повідомила. За таких обставин, враховуючи згоду позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_5 подав заяву про те, що просить справу розглянути без його участі, позов підтримує.
Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з таких мотивів.
Судом установлено, що позивач та третя особа ОСОБА_5 є власниками на праві спільної частково власності житлового будинку з прибудовами та господарськими будівлями і спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею кожному по 70,7 кв.м. (а.с.10-15, 47-52).
Рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 08.09.2014 року у справі №588/1407/14-ц, яке набрало законної сили, було розірвано шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_1 , зареєстрований 24.02.2001 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Тростянецького районного управління юстиції в Сумській області, актовий запис №2 (а.с.17).

Відповідно до довідки, наданої Тростянецькою міською радою Сумської області №982-6 від 28.10.2019 року ОСОБА_6 , 1974 року народження зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.16).

З довідки, наданої головою вуличного комітету та акту обстеження по розгляду щодо встановлення місця проживання від 25.10.2019 встановлено, що ОСОБА_6 на даний час не проживає за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.19).

Допитані в якості свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 суду показали, що є сусідами позивача, підтвердили, що до розірвання шлюбу з позивачем ОСОБА_6 проживав у будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Проте, після їх розлучення 5 років тому, він забрав свої речі та матір, яка з ними проживала, та виїхав на вул АДРЕСА_1 . Після смерті своєї матері, він виїхав на заробітки, де він зараз невідомо.

Вирішуючи заявлену позивачем вимогу про визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, суд виходить з такого.

Відповідно до частини 1 статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із частиною 1 статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За змістом частини 1 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.

Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою.

Таким чином вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст. ст. 71, 72, 116, 156 ЖК України та ст. 405 ЦК України).

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 16.01.2012 року у справі № 6-57цс11.

Відповідно до частини 2 статті 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до вимог статей 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи, що досліджені під час судового розгляду докази в сукупності підтверджують, що відповідач, який був зареєстрований у будинку позивача як член сім`ї позивача, не проживає у спірному будинку близько 5 років, його особисті речі в ньому не зберігаються, витрат на утримання спірного житла відповідач не несе, поважних причин його не проживання в цьому будинку не установлено, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання ОСОБА_6 таким, що втратив право користування будинком по АДРЕСА_1 .

За таких обставин позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд керується положеннями статті 141 ЦПК України, а тому ураховуючи, що позов ОСОБА_6 підлягає задоволенню, з відповідача на користь останньої слід стягнути судовий збір в сумі 768,40 грн., сплачений при зверненні до суду.

Керуючись вимогами статей 13, 81, 141, 259, 263-265, 268, 280 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_4 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт № НОМЕР_1 , орган видачі 5927, від 27.09.2019), таким, що втратив право на користування житловим будинком, що розташований по АДРЕСА_1 .

Стягнути із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір на користь ОСОБА_2 в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду через Тростянецький районний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 24.12.2019 року.

Суддя М.В. Щербаченко