ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2019 року

м. Київ

справа № 757/55435/18-ц

провадження № 61-5247 св 19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), Журавель В. І., Русинчука М. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі - Національний медичний університет ім. О. О. Богомольця, Міністерство охорони здоров`я, ОСОБА_2 ,

розглянувши в попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу адвоката Білик Олени Володимирівни, яка діє в інтересах Національного медичного університету ім. О. О. Богомольця, на постанову Київського апеляційного суду від 26 лютого 2019 року в складі колегії суддів Яворського М. А., Кашперської Т. Ц., Фінагеєва В. О.,

ВСТАНОВИВ :

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2018 року ОСОБА_3 звернувся в Печерський районний суд міста Києва з позовом до Національного медичного університету ім. О. О. Богомольця, Міністерства охорони здоров`я, ОСОБА_2 про визнання незаконним, скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.

Подаючи позов до Печерського районного суду міста Києва, позивач указував, що один із відповідачів зареєстрований у Печерському районі міста Києва, а тому позов поданий із дотриманням вимог ЦПК України, оскільки позови до кількох відповідачів, які проживають або знаходяться в різних місцях, пред`являються за місцем проживання або місцезнаходженням одного з відповідачів за вибором позивача.

Короткий зміст рішення суду першої інстанцїі

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 19 листопада 2018 року відкрито провадження в даній справі.

Суд першої інстанції виходив із того, що позов поданий із дотриманням вимог територіальної підсудності, оскільки відповідно до частини п`ятнадцятої статті 28 ЦПК України позови до кількох відповідачів, які проживають або знаходяться в різних місцях, пред`являються за місцем проживання або місцезнаходженням одного з відповідачів за вибором позивача.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Постановою Київського апеляційного суду від 26 лютого 2019 року апеляційну скаргу Національного медичного університету ім. О. О. Богомольця ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 19 листопада 2018 року - без змін.

Апеляційний суд виходив із того, що суд першої інстанції відкрив провадження в справі з дотриманням норм процесуального права та вимог територіальної підсудності, а доводи апеляційної скарги правильності висновків суду не спростовують.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

11 березня 2019 року адвокат Білик О. В. подала до Верховного Суду касаційну скаргу на вказане судове рішення.

Ухвалою Верховного Суду від 25 березня 2019 року відкрито касаційне провадження в даній справі.

Статтею 388 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) визначено, що судом касаційної інстанції в цивільних справах є Верховний Суд.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

У касаційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просить оскаржуване судове рішення скасувати та відмовити у відкритті провадження в даній справі.

Відповідач указує, що провадження в справі відкрите з порушенням правил територіальної підсудності.

Відзив на касаційну скаргу

Відзив на дану касаційну скаргу від інших учасників справи до Верховного Суду не надходив.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суди встановили, що позивач пред`явив позовні вимоги до юридичних осіб: Національного медичного університету ім. О. О. Богомольця та Міністерства охорони здоров`я, а також до фізичної особи ОСОБА_2 .

Згідно з даними з Єдиного державного реєстру підприємств, організацій та установ Міністерство охорони здоров`я України зареєстроване за адресою: м. Київ , вул. Грушевського, 7, у Печерському районі м. Києва .

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване судове рішення відповідає зазначеним вимогам закону.

Згідно з частиною другою статті 27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідно до частини п`ятнадцятої статті 28 ЦПК України позови до кількох відповідачів, які проживають або знаходяться в різних місцях, пред`являються за місцем проживання або місцезнаходженням одного з відповідачів за вибором позивача.

Установивши, що місцезнаходження одного з відповідачів зареєстроване в Печерському районі міста Києва, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, зробив правильний висновок, що позов поданий із дотриманням вимог територіальної підсудності, а тому відсутні правові підстави для скасування ухвали про відкриття провадження в даній справі.

Доводи касаційної скарги зводяться до переоці незгоди з оскаржуваною постановою апеляційного суду, що відповідно до положень статті 400 ЦПК України знаходиться за межами повноважень касаційного суду.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE , № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

У контексті вказаної практики Верховний Суд уважає наведене обґрунтування цієї постанови достатнім.

Ураховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про наявність передбачених частиною третьою статті 401 ЦПК Українипідстав для залишення касаційної скарги без задоволення, а оскаржуваного судового рішення - без змін.

Керуючись статтями 389, 400, 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу адвоката Білик Олени Володимирівни, яка діє в інтересах Національного медичного університету ім. О. О. Богомольця, залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного суду від 26 лютого 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді Н. О. Антоненко

В. І. Журавель

М. М. Русинчук