Справа № 314/3483/18
Провадження № 2/314/155/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.01.2019 року м.Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області в складі:

головуючого судді Мануйлової Н.Ю.,

секретар судового засідання Рясна А.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу №314/3483/18 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини, з якою проживає дитина до трьох років,

ВСТАНОВИВ:

06.08.2018 ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення на її утримання як матері дитини.

В обґрунтування позову зазначила, що з у зареєстрованому шлюбі з відповідачем вона не перебувала. Заочним рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 02.05.2018 ОСОБА_2 визнано батьком її малолітньої дитини, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка знаходиться на її утриманні.

Відповідач добровільно не надає їй матеріальної допомоги, хоча знаходиться у працездатному віці і може працювати.

На теперішній час вона доглядає за дитиною і крім соціальних виплат по догляду за дитиною, інших доходів не має.

У зв'язку з цим просила суд стягнути з ОСОБА_2 аліменти на своє утримання в розмірі ј частини із усіх видів доходу щомісячно, починаючи з дня подання позову і до досягнення дитиною трьох років.

Відповідачем у встановлений судом строк було подано відзив, в якому він повністю заперечував проти задоволення позову ОСОБА_3, оскільки він на теперішній час офіційно не працевлаштований, має нерегулярні та незначні доходи, у зв'язку з чим не має змоги надавати ОСОБА_3 матеріальну допомогу у вигляді аліментів на її утримання.

Крім того, 02.08.2018 Вільнянським районним судом Запорізької області було видано судовий наказ про стягнення з нього аліментів на дитину у розмірі ј частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до її повноліття.

Також, послався на ту обставину, що утримує свою непрацездатну мати, ОСОБА_5, яка є інвалідом другої групи загального захворювання та яка потребує матеріальної допомоги.

За вказаних обставин вважає, що задоволення позову ОСОБА_3 поставить його у вкрай скрутне матеріальне становище та порушить його права, передбачені ст.48 Конституції України, якою визначено право кожного на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім'ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло.

У відповіді на відзив позивач ОСОБА_3 зазначила, що відповідач не надав жодних доказів на підтвердження тих обставин, якими обґрунтовує свої заперечення проти позову. Так, відповідачем не надано доказів того, що його доходи є незначними, а його матеріальний стан скрутним, через що він не має змоги сплачувати аліменти на її утримання як матері дитини.

Також, ним не надано доказів того, що його мати, яка є інвалідом другої групи, а значить, отримує відповідну пенсію, потребує матеріальної допомоги.

У судовому засіданні позивач та її представник змінили спосіб стягнення аліментів, визначивши його у твердій сумі, що складає 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно.

Проте, у судовому засіданні 25.01.2019 представник позивача відмовилася від такого способу визначення аліментів і наполягала на вимогах, зазначених у первісному позові. Відповідач проти зміни способу визначення аліментів не заперечував.

У судовому засіданні відповідач та його представник наполягали на повному запереченні позову з підстав, зазначених у відзиві.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_2 є батьком дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3, виданим повторно 20 липня 2018 року Вільнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 88 від 24.03.2016.

Дитина проживає разом з матір'ю, що підтверджується копією довідки про склад сім'ї, виданої Вільнянсим міськкомунгоспом Запорізької області від 08.06.2018 №587.

Позивачем надано довідку УПСЗН Вільнянської РДА Запорізької області від 01.08.2018 №11-15/1276, згідно якої ОСОБА_3 перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення та їй призначено державну соціальну допомогу: із січня по червень 2018 року - 4110,34 грн., а починаючи з липня 2018 року - 860,00 грн.

Згідно розрахунку заборгованості по аліментам, наданим Вільнянським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, з ОСОБА_2 підлягають щомісячному стягненню аліменти на утримання дитини в розмірі 1202,74 грн.

Відповідно до вимог ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч. 2 ст. 91 СК України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до ч.ч. 2-4 ст. 84 та ст.ст. 86, 88 цього Кодексу.

У відповідності із ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Частиною 4 статті 84 СК України передбачено, що право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

З аналізу вказаних норм вбачається, що для виникнення права на утримання потрібна сукупність таких фактів, а саме: проживання з жінкою (чоловіком) дитини, яка не досягла трьох років; походження дитини від жінки, чоловіка, які перебувають фактичних шлюбних відносинах (кровне споріднення) або наявність між ними іншого юридично значущого зв'язку (усиновлення), а також можливість другої сторони надавати матеріальну допомогу.

Враховуючи надані суду докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову і стягнення з відповідача аліментів на утримання матері дитини до досягнення дитиною трьох років в розмірі 1/5 частини від заробітку (доходу) щомісячно.

При вирішенні даного позову суд враховує стан здоров'я і матеріальне становище сторін: відповідач є фізично здоровим, офіційно не працевлаштований, відсутність у відповідача інших утриманців, а також те, що позивач має на утриманні ще одну неповнолітню дитину.

При цьому суд взяв до уваги пояснення відповідача, який сам вказав, що має дохід і навіть надає матеріальну допомогу своїй матері. Разом з тим, відповідач не надав суду доказів того, що його дохід є незначним та таким, що унеможливлює сплачувати аліменти на утримання матері своєї дитини, яка крім соціальної допомоги в розмірі 860 грн. та аліментів на утримання дитини в розмірі 1202,74грн. інших доходів не має.

Доводи відповідача про те, що на його утриманні знаходиться його мати, інвалід другої групи, суд до уваги не бере, оскільки ОСОБА_2 не надав суду докази того, що його мати потребує такої матеріальної допомоги.

Відповідно до ст. 79 СК України аліменти на утримання одного з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Таким чином, стягнення аліментів необхідно проводити, починаючи з 06.08.2018.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання судового рішення в частині стягнення аліментів за один місяць.

Оскільки позивач звільнена при подані позову від сплати судового збору, згідно із ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, тому з відповідача необхідно стягнути судовий збір в сумі 704,80 грн.

Керуючись ст.ст. 77, 79, 80, 84, 182, 191 СК України, ст.ст. 4, 13, 18, 141, 259, 263-265, 352, 354, 430 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Цивільний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини, з якою проживає дитина до трьох років, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, місце проживання: АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1,на користь ОСОБА_3, місце проживання: АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_2,аліментів на утримання дружини, з якою проживає дитина до трьох років, в розмірі 1/5 частини від заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 06.08.2018 року і до досягнення дитиною, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, трьох років.

У задоволенні іншої частини позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, місце проживання: АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1 на користь держави судовій збір в розмірі 704,80 грн.

Допустити негайне виконання в межах суми за один місяць відповідно до п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду через Вільнянський районний суд Запорізької області. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Повний текст рішення складено 30.01.2019.

Суддя Наталія Юріївна Мануйлова

30.01.2019