Справа № 159/6009/18
Провадження № 2/159/227/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2019 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області під головуванням

судді Восковської О.А.

за участю секретаря Гарбар О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ковелі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання трьох неповнолітніх дітей. Свої позовні вимоги позивачка обгрунтовує тим, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 26.01.2007 року, на даний час шлюб знаходиться на стадії розірвання. Від шлюбу сторони мають трьох неповнолітніх дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 Позивачка вказує, що на даний час в сім»ї склались дуже складні стосунки, у зв»язку і з чим вони з відповідачем проживають у різних частинах будинку і діти проживають разом із нею та перебувають на її утриманні, однак, вона сама не взмозі утримувати трьох неповнолітніх дітей, оскільки їх рівень матеріального забезпечення постійно зростає. Як зазначила позивачка у позовній заяві, відповідач офіційно працевлаштований та працює лісником, однак який у нього заробіток вона не знає, але він має достатній рівень доходів, і усі зароблені кошти витрачає на власні потреби. Окрім цього, вказує, що відповідач має автомобіль, стабільну заробітну плату, на його утриманні немає інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків, він не обмежений будь-якими іншими зобов»язаннями, вік і стан здоров»я дозволяє йому працювати повною мірою та утримувати своїх неповнолітніх дітей. Між позивачкою та відповідачем не досягнуто згоди з приводу утримання та виховання дітей, а тому позивачка звернулась до суду та просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в розмірі по 2000 гривень на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття починаючи з дня звернення до суду із даним позовом.

Ухвалою судді від 09 січня 2019 року було прийнято позовну заяву до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження і відкрито провадження у справі та призначено судове засідання на 06.02.2019 року. Одночасно, відповідачу було надано строк для подачі відзиву на позовну заяву.

Відзиву на позовну заяву відповідачем до суду не подано.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилась, подала до суду письмову заяву в якій просить справу розглядати у її відсутності, заявлені вимоги підтримує повністю з підстав викладених у позовній заяві та просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення Укрпошти про вручення поштового відправлення - судової повістки. Про причини неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не подав.

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Згідно вимог ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

При цьому, за змістом ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незважаючи на розірвання шлюбу чи проживання окремо від дитини.

Як убачається з свідоцтва про одруження НОМЕР_1 виданого відділом РАЦСу по м.Ковелю Ковельського МРУЮ Волинської області, ОСОБА_2 та ОСОБА_6 вступили в юридичний шлюб 26.01.2007 року, і у них народилось троє дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 від 23.07.2007 року), ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 від 08.08.2008 року) та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_4 від 13.03.2012 року), що підтверджує той факт, що відповідач є батьком неповнолітніх дітей, а позивачка - матір'ю.

Відповідно до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Судом установлено, що розмір прожиткового мінімуму для дітей збільшився відповідно до ЗУ «Про Державний бюджет України на 2019 рік» та для дітей віком від 6 до 18 років він складає з 01.01.2019 року - 2027 гривень.

Аналізуючи зазначені норми закону, суд виходить з того, що батьки дитини повинні забезпечити для дитини утримання у розмірі не меншому прожиткового мінімуму на місяць, встановленого на відповідний період для певного віку дитини, як мінімальної гарантії загального рівня забезпеченості повноцінним харчуванням для розвитку організму дитини, збереження її здоров'я та розвитку дитини, а кожен з батьків повинен надати дитині утримання у розмірі не меншому половини цього прожиткового мінімуму щомісячно. Тобто, забезпечення батьками такого прожиткового мінімуму забезпечує мінімальні потреби дитини.

Як установлено в судовому засіданні відповідач матеріальної допомоги на утримання неповнолітніх дітей не надає, не виконує батьківських обов'язків.

Доказів, які б спростовували дані обставини сторона відповідача суду не надала.

Разом із тим, у поданій до суду позовній заяві позивачем ОСОБА_1 не обґрунтовано та не наведено доказів на підтвердження того, що відповідач ОСОБА_2 має можливість сплачувати аліменти в розмірі по 2000 гривень щомісячно на кожну дитину до досягнення старшою дитиною повноліття.

Таким чином, при визначенні розміру аліментів суд, враховуючи матеріальне становище відповідача, а також те, що останній офіційно працевлаштований та працює лісником, враховуючи величину прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, встановленого законодавством, а також із урахуванням середньостатистичних доходів громадян по Волинській області та Україні та положення ст.180 СК України про те, що обов'язок утримувати дітей є рівною мірою обов'язком як матері так і батька, приходить до висновку про необхідність стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, та вважає, що з відповідача слід стягувати на користь позивачки аліменти на утримання трьох дітей в розмірі 1/2 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення старшою дитиною повноліття, починаючи з дня звернення до суду із даною вимогою.

Визначений розмір аліментів на переконання суду, є об'єктивним та справедливим з врахуванням наведених вище обставин.

На підставі вимог п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Судові витрати у справі згідно ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_2 в дохід держави.

Керуючись ст. ст. 12-13, 19, 81, 141, 247, 258, 259, 264, 265 ЦПК України, ст.ст.141,180,181,182,183 Сімейного кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_7, паспорт серії НОМЕР_5 виданий 02.11.2001 року Ковельським МРВ УМВС України у Волинській області, і.н.НОМЕР_6) в користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_8, паспорт серії НОМЕР_7 виданий 20.03.2007 року Ковельським МРВ УМВС України у Волинській області, і.н.НОМЕР_8) аліменти на утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_4, 04.08.2008 р.н, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/2 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19.11.2018 року і до досягнення старшою дитиною повноліття.

Рішення суду в межах суми платежу аліментів за один місяць слід допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_7, паспорт серії НОМЕР_5 виданий 02.11.2001 року Ковельським МРВ УМВС України у Волинській області, і.н.НОМЕР_6) в користь держави судовий збір в сумі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ковельський міськрайонний суд Волинської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 11.02.2019 року.

ГоловуючаО. А. Восковська