РІШЕННЯ

іменем України

20 грудня 2019 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області :

головуючий - суддя Овдієнко В. В.

секретар судового засідання - Запорожець М. Б.

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,

у с т а н о в и в:

08.11.2019 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення з відповідача на його користь аліментів на утримання неповнолітніх дітей: дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі, на кожну дитину в розмірі 2 000 грн 00 коп., що підлягає індексації відповідно до закону, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01.08.2017.

На обґрунтування позову зазначив, що з 28.04.2015 по 19.10.2017 він перебував у шлюбі з ОСОБА_2 . На підставі рішення Зміївського районного суду Харківської області від 19.10.2017 по справі № 621/1493/17 шлюб між ними розірвано.

Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 28.09.2017 по справі № 621/1380/17 з нього було стягнуто аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання дітей. На той час діти були зареєстровані за адресою місця проживання матері, хоча фактично діти вже проживали разом з ним.

Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 31.05.2019 по справі № 621/2961/17 визначено місце проживання малолітніх дітей разом з ним, припинено стягнення аліментів з 21.12.2017, які стягувалися на підставі рішення Зміївського районного суду Харківської області від 28.09.2017 по справі № 621/1380/17.

На даний час, діти проживають разом з ним та перебувають на його утриманні, він з дітьми зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач не бере ніякої участі в утриманні своїх малолітніх дітей, тому він змушений звернутися до Зміївського районного суду Харківської області з позовною заявою про стягнення аліментів на утримання дітей та вважав за доцільне стягнути з неї аліменти в твердій грошовій сумі.

Він працює в Товаристві з обмеженою відповідальністю "Завод Енергостіл" на посаді вальцювальника стану гарячого прокату 6-го розряду, отримує стабільний дохід, але, його заробітної плати на утримання двох дітей не вистачає.

Місце роботи відповідача йому не відоме.

Законом України "Про державний бюджет України на 2019 рік" від 23.11.2018 № 2629-VШ з 01.07.2019 по 30.11.2019 встановлено розмір прожиткового мінімуму для для дітей віком до 6 років - 1 699 грн для дітей віком від 6 до 18 років - 2 118 грн. А з 01.12.2019 розмір прожиткового мінімуму для для дітей віком до 6 років - 1 779 грн, для дітей віком від 6 до 18 років - 2 218 грн.

Враховуючи встановлений законодавством розмір прожиткового мінімуму та приймаючи до уваги, що відповідач не має постійного та стабільного заробітку, вважав за необхідне стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання двох дітей в розмірі чотири тисячі гривень.

Оскільки лише в липні 2019 року набрало законної сили рішення Зміївського районного суду Харківської області по справі № 621/2961/17 про визначення місця проживання дітей, то він був позбавлений можливості раніше звернутися до суду з цим позовом, незважаючи на те, що діти проживали з ним з серпня 2017 року.

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 20.12.2019 відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, призначено справу до розгляду на 20.12.2019.

20.12.2019 під час судового розгляду позивач ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги визнала частково, просила врахувати, що вона має щомісячний дохід близько 2 000 грн., а тому не може сплачувати аліменти у розмірі, що вимагається позивачем. Просила визначити розмір аліментів на розсуд суду.

Вислухавши позивача та відповідача, дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного:

Частинами 1, 3 ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до ст. ст. 76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 19.10.2017 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , зареєстрований 28.04.2015 виконавчим комітетом Комсомольської селищної ради Зміївського району Харківської області, актовий запис № 31, розірвано (а. с. 11).

Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 31.05.2019 визначено місце проживання малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , разом з батьком ОСОБА_1 , припинено стягнення аліментів з 21.12.2017 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які стягуються на підставі рішення Зміївського районного суду Харківської області від 28.09.2017 по справі № 621/1380/17 (а. с. 12-16).

Даними копій свідоцтва про народження Серія НОМЕР_1 , свідоцтва про народження Серія НОМЕР_2 , довідки Виконавчого комітету Комсомольської селищної ради Зміївського району Харківської області № 4479 від 18.10.2019 підтверджується, що сторони мають спільних неповнолітніх дітей: дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які мешкають разом з позивачем ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 (а. с. 8, 9, 10).

Позивач ОСОБА_1 працює в ТзОВ "Завод Енергостіл" з 22.01.2019 на посаді вальцювальника стану гарячого прокату 6-го розряду, за період з 01.04.2019 по 30.09.2019 отримав дохід 65 240 грн 12 коп. (а. с. 17).

Відповідно до ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Згідно зі ст. 184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Позивачем надано докази того, що відповідач є матір`ю їх спільних неповнолітніх дітей, тому зобов`язана їх утримувати до досягнення повноліття, однак між ними не досягнуто згоди щодо порядку участі матері в утриманні дітей, що дало підстави позивачу для звернення з вимогою про стягування аліментів, розмір яких визначити у твердій грошовій сумі.

Разом з тим, позивачем не надано доказів наявності у відповідача доходів, з яких можливо стягувати аліменти в розмірі 2000 грн на кожну дитину.

З урахуванням вимог ч. 2 ст. 182 СК України, якою передбачено мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину на рівні не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, розміру прожиткового мінімуму для дітей, встановленого з 01.12.2019, а також з метою забезпечення рівності прав дитини щодо утримання забезпечення від матері, суд дійшов висновку про визначення розміру аліментів по 1150 грн. на кожну дитину.

Такий розмір аліментів є більшим, ніж встановлений прожитковий мінімум для дитини з 01.01.2019, забезпечує рівні права дітей на утримання від матері, і водночас є наближеним до мінімального розміру, передбаченого ч. 2 ст. 182 СК України.

У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років.

Оскільки позивачем не надано доказів обставин, передбачених ч. 2 ст. 191 СК України, відсутні підстави для стягнення аліментів за минулий час.

За таких обставин, позовна заява підлягає частковому задоволенню шляхом стягування з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітніх дітей: дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі по 1 150 грн 00 коп. на кожну дитину щомісячно, із щорічною індексацією відповідно до закону, починаючи з 08.11.2019 і до досягнення дітьми повноліття.

У задоволенні решти позовних вимог належить відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути судовий збір на користь держави у розмірі 768 грн 40 коп.

В частині стягування аліментів, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, належить допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76-82, 89, 141, 206, 259, 263-265, 268, 273, 279, 352, 354, 430 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі по 1 150 (одній тисячі сто п`ятдесят) грн 00 коп. на кожну дитину щомісячно, із щорічною індексацією відповідно до закону, починаючи з 08.11.2019 і до досягнення дітьми повноліття.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 до Державного бюджету України (стягувач Державна судова адміністрація України) судовий збір в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн 40 коп., які перерахувати на рахунок отримувача UA6026001, отримувач коштів: ГУК у м. Києві (м. Київ) 22030106, код за ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код класифікації доходів бюджету: 22030106.

В частині стягування аліментів рішення підлягає негайному виконанню в межах платежу за один місяць.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач - ОСОБА_1 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 .

Відповідач - ОСОБА_2 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_3 .

Повне рішення складене 21.12.2019.

Головуючий: В. В. Овдієнко