Провадження № 8/522/35/19
У Х В А Л А

16 грудня 2019 року Приморський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді Чернявської Л.М.,

за участю секретаря судових засідань Пейкова О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в місті Одесі справу за заявою адвоката Форостенка Олександра Олександровича, який представляє інтереси ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу Приморського районного суду міста Одеси від 21.08.2019 року про стягнення аліментів на дитину,

В С Т А Н О В И В:

31 жовтня 2019 року адвокат Форостенко Олександр Олександрович, який представляє інтереси ОСОБА_1 звернувся з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу Приморського районного суду міста Одеси від 21.08.2019 року про стягнення аліментів на дитину.

Мотивує вимоги тим, що є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом на момент розгляду заяви про видачу судового наказу, яким призначено стягнення аліментів з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт № НОМЕР_2 , орган, що видав № 5115, від 16.05.2018 року, запис № 078), зареєстрованого - АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 , паспорт НОМЕР_4 виданий 29.07.2011 року Бобринецьким РВ УМВС України в Кіровоградській області), проживаючої - АДРЕСА_1 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ), проживаючої - АДРЕСА_1 , у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття починаючи з дня пред`явлення заяви.

01 листопада 2019 року відкрито провадження за заявою про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу.

У судовому засіданні представник заявника підтримав заяву про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами, просив її задовольнити та прийняти рішення про відмову у видачі судового наказу.

Представник Стягувача заперечувала проти скасування судового наказу, оскільки аліменти за судовим наказом підлягають стягненню в мінімальному розмірі.

Стягувач звернулась до суду з письмовим клопотанням в якому просить відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд судового наказу від 21.08.2019 року у справі № 522/13574/19 за нововиявленими обставинами. Зазначає, що ОСОБА_1 повідомляє про домовленість між стягувачем та боржником про виплату аліментів, а саме: «27.02.2019 року стягувачу ( ОСОБА_2 ) запропонували Ѕ частки квартири по АДРЕСА_2 в рахунок оплати аліментів. 17.04.2019 року ОСОБА_2 відповіла згодою на зазначену пропозицію. Тобто у справі встановлені нові обставини, які суду не були відомі і могли бути відомі під час розгляду справи про видачу судового наказу. Оскільки ОСОБА_2 не повідомила суд про свою згоду на пропозицію ОСОБА_1 таким чином сторона боржника вважає, що є всі підстави для перегляду даного судового наказу у зв`язку з нововиявленими обставинами». Зазначає, що надана боржником інформація, не є істотною обставиною, яка є підставою для перегляду судового наказу за нововиявленими обставинами. Так, дійсно, навесні 2019 року між нами відбувались такі перемови, однак не дивлячись на згоду, ОСОБА_1 не виконав своєї пропозиції, а тому все залишилось на стадії намірів. Більш того, він майже перестав допомагати коштами для утримання доньки, внаслідок чого вона була вимушена звертатися до суду за для отримання судового наказу. На сьогоднішній день між ними так і не укладено правочинів про які повідомляється у пропозиції, копію якої надано до суду. ОСОБА_1 навіть після звернення до суду із заявою про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами не вчинив жодної дії направленої на укладення запропонованих ним правочинів. Крім того, після отримання судового наказу та подання його до органів державної виконавчої служби, вона досі на отримує коштів на утримання доньки. Державний виконавець повідомляє, що не моє змоги знайти банківські рахунки боржника та продовжує їх розшук. Боржнику достеменно відомо, що є судовий наказ на підставі якого відкрито виконавче провадження про стягнення аліментів, однак він своїми діями ухиляється від виконання свого батьківського обов`язку, що підтверджується його заявою про перегляд судового наказу про стягнення аліментів за нововиявленими обставинами. Боржника зовсім не бентежить той факт, що його доньці потрібно купувати речі, шкільне приладдя, лікарські засоби та подібне.

Суд, заслухавши пояснення участників справи, дослідивши докази, перевіривши матеріали справи, приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 21 серпня 2019 року Приморським районним судом міста Одеси винесений судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , мешкає за адресою: АДРЕСА_3 ) аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , щомісячно у розмірі ј частин з усіх видів заробітку для дитини відповідного віку, починаючи з 08 серпня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Відповідно до ч.1 ст.423 ЦПК України, рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно із ч.2 ст.423 ЦПК України, підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є, у тому числі, істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи та докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом (частина 4статті 423 ЦПК України).

Пунктом 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 30 березня 2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у звязку з нововиявленими обставинами» визначено, що нововиявлені обставини це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Відповідно до пункту 4 вказаної постанови, вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини.

Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не повязані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухвалені судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для предявлення нової вимоги (зокрема, погіршення майнового стану відповідача після ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів).

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у звязку з нововиявленими обставинами.

Пунктом 7 вищевказаної постанови передбачено, що обставини, які є підставою для перегляду судового рішення це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили.

Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неналежне повідомлення заявника про час і місце розгляду справи, неповне встановлення фактичних обставин справи, порушення порядку дослідження доказів) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

Неподання стороною або особою, яка бере участь у справі, доказу, про який їй було відомо та який підтверджує відповідні обставини, а також відмова суду у прийнятті доказів не є підставами для перегляду судового рішення у звязку з нововиявленими обставинами.

Як вбачається із рішення Європейського Суду з прав людини від 18 листопада 2004 року у справі «Правєдная проти Росії» (Pravednaya v. Russia), заява № 69529/01, пп. 27-28, та рішення від 6 грудня 2005 року у справі «Попов проти Молдови» № 2 (Popov v.Moldova № 2), заява № 19960/04, п. 46). процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду.

Відповідно ч.1 ст.160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Частиною 8 статті 170 ЦПК України визначено, що у разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянутий за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу Vцього Кодексу.

Щодо норм матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, то обовязок батьків утримувати свою неповнолітню дитину належить до конституційних обовязків і передбачений ч.2 ст.51 Конституції України, в якій зазначено, що батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття.

Такий обовязок також передбачений ст.180 Сімейного кодексу України, відповідно до якої батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а в окремих випадках і своїх повнолітніх дітей. Отримання аліментів на дитину не залежить від того перебувають батьки у шлюбі чи ні, живуть вони разом чи окремо один від одного. Чинним законодавством України передбачено декілька способів стягнення аліментів.

Виконання батьками обовязку утримувати дитину може здійснюватися за домовленістю між ними. Так за домовленістю між батьками дитини, той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні, в грошовій і (або) натуральній формі. Також батькам надано право укласти договір про сплату аліментів на дитину, умови якого (розмір аліментів, строки їх виплати тощо) не повинні порушувати її права. При цьому розмір аліментів сторони визначають за домовленістю між собою, але за жодних обставин він не може бути меншим від передбаченого у ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України.

Якщо розмір аліментів визначено у твердій грошовій сумі, до договору треба включати умови про індексацію, як вимагає ч. 2 ст. 184 того ж Кодексу. Договір має бути укладений письмово та підлягає нотаріальному посвідченню. У разі невиконання батьком (матірю) свого обовязку за договором, стягнення аліментів здійснюється не за судовим рішенням, а на підставі виконавчого напису нотаріуса органом державної виконавчої служби.

За рішенням суду, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким вона проживає, вправі звернутись до суду з відповідним позовом.

Згідно з частиною 5 статті 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Про стягнення аліментів має право звернутися той із батьків, з ким на законних підставах проживають діти. Таке місце проживання дітей, які не досягли десяти років визначається за згодою батьків, відповідно до ч. 1ст. 160 СК України.

Наявність у заявника ОСОБА_1 прагнення передати у рахунок оплати аліментів Ѕ частини квартири у будинку АДРЕСА_2 , на думку суду, не свідчить про відсутність правових підстав для стягнення з нього аліментів на утримання дитини заявника.

Виходячи з того, що жодна обставина, на яку посилається заявник у своїй заяві, не є нововиявленою обставиною, підстав для скасування судового наказу не вбачається. Окрім того, вказані обставини не мають істотного значення для розгляду заяви про видачу судового наказу, оскільки не містять підстав для відмови у видачі судового наказу, передбачених статтею 165 ЦПК України.

Згідно з частиною 3 статті 429 ЦПК України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може: 1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; 2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення.

Враховуючи викладене суд вважає необхідним в задоволенні заяви відмовити.

Керуючись ст.ст.160, 168,170, 259-261, 423, 429 ЦПК України

постановив:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволені заяви про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу Приморського районного суду міста Одеси від 21.08.2019 року про стягнення аліментів на дитину.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до п.7 ст.170 ЦПК України, він має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст.ст.353-255 ЦПК України.

Суддя

16.12.2019