У Х В А Л А

07 лютого 2019 року

м. Київ

справа № 2-996/10

провадження № 61-2105 ск 19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Сімоненко В. М. (суддя-доповідач), Лесько А. О. та Мартєва С. Ю., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06 листопада 2018 року та постанову Апеляційний суд Черкаської області від 27 грудня 2018 року у справі за заявою Придніпровського відділу ДВС м. Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про видачу дубліката виконавчого листа у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 19 січня 2010 року позовні вимоги ОСОБА_5 про стягнення аліментів задоволені. Стягнуто з ОСОБА_4 аліменти на користь ОСОБА_5 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітної плати (доходу), щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму доходів громадян для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 07 грудня 2009 року. Вирішено питання щодо судових витрат.

14 червня 2018 року державний виконавець Придніпровського відділу ДВС м. Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Дьо Л. С. звернулася до суду з заявою про видачу дубліката виконавчого листа.

Заява мотивована тим, що на виконанні у Придніпровському відділі ДВС м. Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області перебуває виконавче провадження № 35886226 з виконання виконавчого листа № 2-996/10 виданого 28 січня 2010 року Придніпровським районним судом м. Черкаси про стягнення аліментів з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5

При перевірці дільниці № 15 державним виконавцем було встановлено, що виконавчий лист № 2-996/2010 виданий 28 січня 2010 року Придніпровським районним судом м. Черкаси було втрачено, про що було подано доповідну записку.

З метою подальшого виконання судового рішення, просила суд видати дублікат виконавчого листа № 2-996/2010 виданого 28 січня 2010 року Придніпровським районним судом м. Черкаси про стягнення аліментів з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06 листопада 2018 року заяву Придніпровського відділу ДВС м. Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про видачу дубліката виконавчого листа задоволено повністю.

Видано дублікат виконавчого листа по справі № 2-996/10 за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Постановою Апеляційного суду Черкаської області від 27 грудня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишено без задоволення, а ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06 листопада 2018 року залишено без змін.

Задовольняючи заяву Придніпровського відділу ДВС м. Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про видачу дубліката виконавчого листа у цій справі суду першої інстанції з висновками якого погодився і суд апеляційної інстанції виходив з того, що оригінал виконавчого листа № 35886226 з виконання виконавчого листа № 2-996/2010 від 28 січня 2010 року, відсутній в матеріалах виконавчої справи, рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 19 січня 2010 року не втратило своєї законної сили та є не виконаним, а зазначене виконавче провадження незвершене.

25 січня 2018 року ОСОБА_4 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06 листопада 2018 року та постанову Апеляційний суд Черкаської області від 27 грудня 2018 року, в якій просив скасувати оскаржувані ним судові рішення та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні заяви про видачу дублікату виконавчого листа відмовити повністю.

Касаційна скарга мотивована тим, що судами першої та апеляційної інстанцій при ухваленні судових рішень були порушені норми процесуального права, що на його думку призвело до ухвалення незаконних рішень, оскільки задовольняючи заяву про видачу дубліката виконавчого листа виникла ситуація існування двох виконавчих листів, що сприятиме порушенню його прав, як боржника.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Судами встановлено, що рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 19 січня 2010 року стягнуто з ОСОБА_4 аліменти на користь ОСОБА_5 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітної плати (доходу), щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму доходів громадян для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 07 грудня 2009 року та вирішено питання щодо судових витрат.

25 січня 2010 року ОСОБА_5 звернулась до суду із заявою про видачу виконавчого листа.

28 січня 2010 року було видано виконавчий лист на виконання вищезазначеного рішення суду № 2-996.

Судами також встановлено, що з рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 19 січня 2010 року вбачається, що аліменти стягуються з 07 грудня 2009 року до досягнення повноліття доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно довідки-розрахунку заборгованості по аліментах від 13 липня 2018 року № 23473 виданої Придніпровським відділом ДВС м. Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, заборгованість ОСОБА_4 по сплаті аліментів станом на 13 липня 2018 року становить 66 666,50 грн.

Доповідною запискою державного виконавця Дьо Л. С. від 24 травня 2018 року та акту від 29 травня 2018 року підтверджується факт втрати виконавчого листа № 2 - 996, виданого 28 січня 2010 року.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» та частин 1 та 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до постанови про закінчення виконавчого провадження від 07 лютого 2014 року, виконавче провадження №17066230 на виконання виконавчого листа № 2-996 від 28 січня 2010 року закінчено. Підставою закінчення виконавчого провадження, згідно довідки з автоматизованої системи виконавчого провадження № 13075 від 13 грудня 2018 року є перебування у Придніпровському ВДВС Черкаського МУЮ аналогічного виконавчого документу.

З інформаційної довідки з автоматизованої системи виконавчого провадження № 13062 від 13 грудня 2018 року вбачається, що виконавче провадження № 35886226 відкрито 30 січня 2010 року на виконання виконавчого листа № 2-996/2010 від 28 січня 2010 року.

Отже, на виконанні у Придніпровському ВДВС Черкаського МУЮ є виконавче провадження № 35886226 по виконанню виконавчого листа № 2-996/2010 від 28 січня 2010 року, яке є незвершеним.

Таким чином, судами було встановлено, що виконавчий лист № 2-996/10 втрачено, державний виконавець звернувся до суду із заявою про видачу дублікату виконавчого листа в межах строків пред'явлення виконавчого листа до виконання у примусовому порядку у відповідності до Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, Інструкції з примусового виконання судових рішень та ЗУ «Про виконавче провадження».

Відповідно до статті 129 Конституції України основними засадами судочинства в України є обов'язковість судового рішення.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Частиною 1 статті 18 ЦПК України встановлено, що судові рішення, які набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судового рішення, відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року по справі № 1-7/2013, є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Як вбачається з пункту17.4 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред'явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

Відповідно до пункту 10 частини 1 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено право виконавця під час здійснення виконавчого провадження звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом.

Тобто видача дубліката виконавчого листа передбачена законодавством лише у разі його втрати.

Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.

Крім того, відповідно до положень розділу XV Інструкції з примусового виконання судових рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції № 512/5 від 2 квітня 2012 року передбачено відновлення втраченого виконавчого провадження або його частини. Цим розділом передбачено також отримання дубліката виконавчого листа та процедура відновлення усього провадження або його частини.

Частиною 1 статті 12 «Про виконавче провадження» визначено, що виконавчі документи можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Відповідно до частини 3 статті 12 «Про виконавче провадження» виконавчий документ про стягнення періодичних платежів у справах про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок каліцтва чи іншого ушкодження здоров'я, втрати годувальника тощо може бути пред'явлено до виконання протягом усього періоду, на який присуджені платежі.

Разом з тим, за положеннями частини 4 статті 194 СК України заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття, а у випадку, передбаченому статті 199 цього Кодексу, - до досягнення нею двадцяти трьох років.

Виходячи з наведеного вище при видачі дубліката виконавчого листа про стягнення аліментів, судам слід встановити наступні фактичні обставини справи: чи було прийнято судове рішення на підставі, якого було видано виконавчий лист, чи не пройшли строки для пред'явлення виконавчого листа до виконання з урахуванням переривання такого строку або зупинення, чи є підстави для відновлення втраченого виконавчого провадження (матеріалів виконавчого провадження); чи існує за виконавчим листом заборгованість тощо.

Задовольняючи заяву про видачу дубліката виконавчого листа про стягнення аліментів, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, дійшов правильного висновку, що відмова у задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчого листа унеможливила б виконання рішення суду, чим порушується реалізація права ОСОБА_5, як стягувача у виконавчому провадженні та право дитини на отримання аліментів, як утримання від батька.

Отже доводи ОСОБА_4 про те, що судами створена ситуація існування двох виконавчих листів, яка може призвести до подвійного стягнення з нього, як боржника заборгованості не знайшли свого підтвердження, оскільки судом апеляційної інстанції встановлено, що постановою про закінчення виконавчого провадження від 07 лютого 2014 року, виконавче провадження № 17066230 на виконання виконавчого листа № 2-996 від 28 січня 2010 року закінчено. Підставою закінчення виконавчого провадження, згідно довідки з автоматизованої системи виконавчого провадження № 13075 від 13 грудня 2018 року є перебування у Придніпровському ВДВС Черкаського МУЮ аналогічного виконавчого документу.

Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд касаційної інстанції перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої та апеляційної інстанцій норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановленні в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Отже, зі змісту касаційної скарги вбачається, що її доводи зводяться до переоцінки доказів, що не належить до повноважень суду касаційної інстанції.

Оскільки правильне застосовування судом апеляційної інстанції норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, підстав для відкриття касаційного провадження немає.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою і п'ятою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06 листопада 2018 року та постанову Апеляційний суд Черкаської області від 27 грудня 2018 року у справі за заявою Придніпровського відділу ДВС м. Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про видачу дубліката виконавчого листа у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді В. М. Сімоненко

А. О.Лесько

С. Ю.Мартєв