Житомирський апеляційний суд
Справа №295/8115/19 Головуючий у 1-й інст. Семенцова Л. М.
Категорія 60 Доповідач Галацевич О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2019 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Галацевич О.М.,

суддів: Борисюка Р.М., Микитюк О.Ю.,

з участю секретаря судового засідання Гарбузюк Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі справу №295/8115/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного територіального управління юстиції у Житомирській області в особі відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, Богунського відділу державної виконавчої служби міста Житомира Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про зняття арешту з майна,

за апеляційною скаргою відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області,

на рішення Богунського районного суду м. Житомира, ухвалене 05 вересня 2019 року суддею Семенцовою Л.М. у м. Житомирі, повний текст рішення складено 10 вересня 2019 року,

в с т а н о в и в :

У травні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом у якому, з урахуванням заяви від 25.06.2019 (а.с. 20-25), просила зняти арешт з усього належного їй майна, накладений:

- постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Житомирській області Корнєєва М.М. про арешт майна боржника від 15.09.2014 в межах виконавчого провадження ВП № 36825360 щодо примусового виконання виконавчого листа № 2-274/12, виданого 05.02.2013 Богунським районним судом м. Житомира про стягнення в солідарному порядку з неї на користь ТОВ «Фінансова компанія «Форінт» (ПАТ «Райффайзен Банк Аваль») заборгованості за договором кредиту;

- постановою старшого державного виконавця Богунського відділу державної виконавчої служби Житомирського міського управління юстиції Левківською Л.І. (далі - державний виконавець Богунського ВДВС Житомирського МУЮ) про арешт майна боржника від 17.09.2015 в межах виконавчого провадження ВП №48744746 щодо примусового виконання виконавчого листа № 4663/12, виданого 01.11.2012 Житомирським окружним адміністративним судом про стягнення з ФОП ОСОБА_1 на користь ДПІ у м. Житомирі податкової заборгованості.

В обґрунтування заяви зазначила, що вищевказані виконавчі листи перебували на примусовому виконанні, проте повернуті стягувачам. Крім того, вона сплатила податкову заборгованість за виконавчим листом № 4663/12, виданим 01.11.2012 Житомирським окружним адміністративним судом. Наявне обтяження у виді арешту нерухомого майна у Державному реєстрі порушує її права, визначені ст. 41 Конституції України та ст. 319 ЦПК України.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 05 вересня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено. Знято арешт зі всього майна, накладений постановою державного виконавця Управління про арешт майна боржника від 15.09.2014 в межах виконавчого провадження ВП № 36825360 щодо примусового виконання виконавчого листа № 2-274/12, виданого 05.02.2013 Богунським районним судом м.Житомира про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Форінт» (ПАТ «Райффайзен Банк Аваль») заборгованості за договором кредиту. Знято арешт зі всього майна, накладений постановою державного виконавця Відділу про арешт майна боржника від 17.09.2015 в межах виконавчого провадження ВП №48744746 щодо примусового виконання виконавчого листа № 4663/12, виданого 01.11.2012 Житомирським окружним адміністративним судом про стягнення з ФОП ОСОБА_1 на користь ДПІ у м. Житомирі податкової заборгованості.

В апеляційній скарзі представник Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі - Управління, яке є правонаступником головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Житомирській області), посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить скасувати вказане судове рішення.

На його думку, постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 15.09.2014 винесена з дотриманням вимог ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції чинній на час прийняття рішення). Також послався на те, що позивачем пропущений десятиденний строк звернення до суду, визначений ч. 5 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження».

В судовому засіданні представник Управління Корнєєв М.М. апеляційну скаргу підтримав, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - не визнав.

Заслухавши пояснення учасників справи, які з`явились у судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що у виконавчому провадженні ВП № 36825360 з примусового виконання виконавчого листа № 2-274/12, виданого 05.02.2013 Богунським районним судом м. Житомира про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Форінт» (ПАТ «Райффайзен Банк Аваль») заборгованості за договором кредиту від 13.03.2008 року в сумі 3418937,62 грн та судового збору в сумі 850,00 грн, головним державним виконавцем Управління Корнєєвим М.М. 15.09.2014 винесено постанову про арешт майна боржника ОСОБА_1 та оголошення заборони на його відчуження, якою накладено арешт на все майно, яке належить боржнику на праві власності в межах суми боргу (а.с. 5).

Постановою головного державного виконавця Управління Корнєєва М.М. від 14.12.2017 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» вищевказаний виконавчий документ повернутий стягувачу (а.с. 26).

Окрім того, у виконавчому провадженні № 48744746 з примусового виконання виконавчого листа № 4663/12, виданого 01.11.2012 Житомирським окружним адміністративним судом про стягнення з ФОП ОСОБА_1 на користь ДПІ у м.Житомирі податкової заборгованості в сумі 973,80 грн, державним виконавцем Богунського ВДВС Житомирського МУЮ Левківською Л.І. 17.09.2015 винесено постанову про арешт майна боржника ОСОБА_1 та оголошення заборони на його відчуження, якою накладено арешт на все належне на праві власності майно в межах суми боргу (а.с. 9).

Постановою державного виконавця від 29.06.2016 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» вищевказаний виконавчий документ повернутий стягувачу (а.с. 27).

За змістом п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції на час винесення постанови державним виконавцем 14.12.2017) та п. 2 ч. 1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції на час винесення постанови державним виконавцем 29.06.2016) виконавчі документи повернуті стягувачам, оскільки у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. Зазначена підстави повернення виконавчих документів не позбавляє стягувача права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених законом.

Майно боржника не було звільнено з-під арешту, державні реєстри містять інформацію про обтяження на підставі вищевказаних постанов державних виконавців від 15.09.2014 та 17.09.2015 (а.с. 10-12, 31-33).

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив із того, що виконавчі документи, в яких боржником є позивач, не перебувають на примусовому виконанні, а постановами відповідачів про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження порушуються права позивача як власника майна щодо володіння, користування, розпорядження цим майном на власний розсуд.

Суд апеляційної інстанції не погоджується із таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Статтею 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Відповідно до роз`яснень, що викладені в п.2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення.

Разом з тим, позивачка є боржником за вищевказаними виконавчими документами. За змістом поданої нею позовної заяви між сторонами немає спору про право власності (користування) майном, на яке накладено арешт і таке право позивача ніким не оспорюється. Тому, у даному випадку, заява ОСОБА_1 про звільнення майна з-під арешту повинна розглядатися в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України.

Крім того, суд прийняв рішення про права та інтереси стягувачів, які не були залучені до участі у справі.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням судом апеляційної інстанції нового судового рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1

З ОСОБА_1 на користь відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області підлягає стягненню 1152,60 грн понесених судових витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області задовольнити.

Рішення Богунського районного суду м. Житомира від 05 вересня 2019 року скасувати, ухваливши нове судове рішення про залишення позову без задоволення.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області 1152,60 грн судових витрат.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Судді

Повний текст постанови складений 19 грудня 2019 року.