Справа №: 398/4410/19
провадження №: 2-з/398/62/19
УХВАЛА

Іменем України

"17" грудня 2019 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі головуючого судді Крімченко С.А., з участю секретаря судового засідання Кулікової В.В., розглянувши в місті Олександрії заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

12.12.2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, яке належить ОСОБА_2 , а саме:

- 22/25 частини будівлі та споруди, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 03;

- нежитлову будівлю головного корпусу, розташовану за адресою: площа АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 30824631;

- 57/100 частини нежитлової будівлі контори, розташованої на площі Леніна ( АДРЕСА_1 27-в в м. Олександрія Кіровоградської області, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 03.

Мотивуючи вимоги заяви тим, що 25.01.2010 року між ним та ОСОБА_2 був укладений договір №94, посвідчений приватним нотаріусом Олександрійського міського нотаріального округу Хоменком В.Ю.

Відповідно до п.2.3 вказаного Договору ОСОБА_2 взяла на себе обов`язок виконати зобов`язання ОСОБА_1 за договором про відкриття кредитної лінії №7/KVN6-04-08 від 10.04.2008 року, укладеним між ТОВ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_1 , погасивши залишок кредитної заборгованості останнього, у порядку, передбаченому додатком №1 (графік погашення заборгованості) до зазначеного Договору.

Взяті на себе зобов`язання ОСОБА_2 належним чином не виконувала, внаслідок чого на кінець 2015 року утворилась заборгованість по сплаті кредиту в сумі 64832,97 доларів США та була нарахована пеня за прострочення виплат в сумі 388248,29грн.

В січня 2016 року ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», який є правонаступником ТОВ «Банк «Фінанси та Кредит», звернулось до суду з позовом до нього, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

30.01.2018 року на підставі договору про відступлення права вимоги(купівлю-продаж) від 30.01.2018 року №183, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Малим О.С., право вимоги за договором про відкриття кредитної лінії №7/KVN6-04-08 від 10.04.2008 року, перейшло від ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_3 .

Враховуючи викладене, ухвалою Олександрійського міськрайонного суду від 15.03.2018 року ОСОБА_3 було залучено до участі у справі за позовом ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до нього, ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості в якості позивача, як правонаступника ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит».

Рішенням Олександрійського міськрайонного суду від 24.09.2019 року з нього, ОСОБА_1 , було стягнуто на користь ОСОБА_3 пеню за порушення зобов`язання за договором про відкриття кредитної лінії №7/KVN6-04-08 від 10.04.2008 року.

Отже, через невиконання ОСОБА_2 взятих зобов`язань за договором №94 від 25.01.2010 року він, ОСОБА_1 , зазнав збитків у вигляді нарахованої пені в сумі 388248,29грн., яку, для відновлення свого порушеного права, він має сплатити на користь ОСОБА_3 .

На даний час він, ОСОБА_1 , має намір звернутись до Олександрійського міськрайонного суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення з останньої на його користь збитків, завданих неналежним виконанням зобов`язань, який буде подано протягом десяти днів з моменту подання вказаної заяви про забезпечення позову.

Йому, ОСОБА_1 , стало відомо про те, що ОСОБА_2 , яка була відповідачем у декількох справах, неодноразово намагалась відчужити належне їй майно з метою ухилення від виконання судових рішень про стягнення з неї коштів.

Так, ухвалою Олександрійського міськрайонного суду від 31.05.2018 року у справі №398/190/16-ц ОСОБА_2 було залучено до участі у справі в якості співвідповідача. ОСОБА_2 дізнавшись про залучення її в якості співвідповідача намагалась продати належне їй майно, про що свідчить розміщене нею на сайті «DOM.RIA» оголошення про терміновий продаж майна.

Крім того, як йому, ОСОБА_1 , відомо, судом було встановлено, що ОСОБА_2 здійснювала відчуження належного їй майна, що підтверджується копією договору купівлі-продажу від 11.02.2015 року №127 і витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №33473079 від 11.02.2015 року.

Отже, на його ОСОБА_1 думку, відчуження ОСОБА_2 належного їй майна у терміновому порядку свідчить про її намагання його позбутись для унеможливлення виконання в подальшому судового рішення.

Оскільки сума, про стягнення якої з ОСОБА_2 він має намір звернутись до суду, є досить значною, на його думку, невжиття заходів забезпечення позову можу істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, тому просить суд накласти арешт на майно, яке належить ОСОБА_2 .

Згідно з ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява розглянута судом без повідомлення учасників справи.

Суд, дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову, приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ч. ч. 1 ч. 2 ст.149 ЦК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст. 150 ЦПК України встановлено перелік видів забезпечення позову, які може застосувати суд, зокрема, накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб (п.1 ч.1 ст. 150 ЦПК).

Згідно ч. 3 ст.150 цього Кодексу заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У відповідності до п. 3, 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Судом встановлено, що 10.04.2008 року між ТОВ «Банк «Фінанси та Кредит», правонаступником якого є ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №7/KVN6-04-08.

25.01.2010 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено попередній договір, відповідно до якого ОСОБА_1 (продавець) та ОСОБА_2 (покупець) зобов`язалися у майбутньому в строк до 10.04.2023 року укласти договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 .

Крім того, сторони попереднього договору погодили, що ОСОБА_2 буде сплачувати/погашати заборгованість ОСОБА_1 перед ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», яка утворилася відповідно до кредитного договору №7/KVN6-04-08 від 10.04.2008 року, укладеного між ОСОБА_1 та банком. Сторонами попереднього договору погоджено, що на день його підписання заборгованість ОСОБА_1 перед банком складала 43 657,94 дол. США.

У пункті 7 попереднього договору ОСОБА_1 та ОСОБА_2 погодили, що сторона, яка необґрунтовано ухиляється від укладення основного договору, зобов`язана відшкодувати іншій стороні збитки, завдані простроченням.

Взяті на себе зобов`язання ОСОБА_2 належним чином не виконувала, внаслідок чого на кінець 2015 року утворилась заборгованість по сплаті кредиту в сумі 64832,97 доларів США та була нарахована пеня за прострочення виплат в сумі 388248,29грн.

В січня 2016 року ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», який є правонаступником ТОВ «Банк «Фінанси та Кредит», звернулось до суду з позовом до нього, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

30.01.2018 року на підставі договору про відступлення права вимоги(купівлю-продаж) від 30.01.2018 року №183, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Малим О.С., право вимоги за договором про відкриття кредитної лінії №7/KVN6-04-08 від 10.04.2008 року, перейшло від ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_3 , тому ухвалою Олександрійського міськрайонного суду від 15.03.2018 року останнього було залучено до участі у справі в якості позивача, як правонаступника ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит».

Рішенням Олександрійського міськрайонного суду від 24.09.2019 року з ОСОБА_1 , було стягнуто на користь ОСОБА_3 пеню за порушення зобов`язання за договором про відкриття кредитної лінії №7/KVN6-04-08 від 10.04.2008 року в сумі 388248,29грн.

Враховуючи викладене, ОСОБА_1 вважає, що має право на відшкодування збитків, завданих неналежним виконанням ОСОБА_2 своїх зобов`язань за попереднім договором від 25.01.2010 року.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 136682407 від 05.09.2018 року у ОСОБА_2 в приватній власності перебуває: 22/25 частини будівлі та споруди, розташовані на площі Леніна ( АДРЕСА_1 ; нежитлова будівля головного корпусу, розташовану на площі АДРЕСА_1 ; 57/100 частини нежитлової будівлі контори, розташованої на площі Леніна ( АДРЕСА_1 27-в в м. Олександрія Кіровоградської АДРЕСА_3 ; нежитлове приміщення по АДРЕСА_1 , площею 224 м2

Нежитлова будівля головного корпусу, розташована на площі АДРЕСА_1 ( АДРЕСА_1 належить ОСОБА_2 на підставі договору дарування від 03.04.2009 року, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (договір зареєстровано в реєстрі за №576.

З роздруківки сторінки інтернет-сайту «DOM.RIA» вбачається, що відповідач розмістила оголошення про відчуження нерухомого майна, що розташоване за адресою: АДРЕСА_4 АДРЕСА_5 , 27-в за 2624672 грн.

При цьому, згідно договору купівлі-продажу від 11.02.2015 року № 127 вбачається, що ОСОБА_2 здійснила відчуження 43/100 частки будівлі контори за адресою площа Леніна АДРЕСА_1 27-в, м. Олександрія Кіровоградської області, на користь ОСОБА_5 .

Відповідно до договору дарування від 03.04.2009 року, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , та згідно відомостей з реєстру прав власності на нерухоме майно вартість нежитлової будівлі головного корпусу, розташованої на площі Леніна ( АДРЕСА_1 , становить 176009грн.

Згідно відомостей з реєстру прав власності на нерухоме майно вартість нежитлової будівлі контори за адресою площа Леніна АДРЕСА_1 27-в, м. Олександрія Кіровоградської області станом на час внесення запису про державну реєстрацію, тобто на 30.06.2010 року, становила 53494грн.

При цьому, згідно договору купівлі-продажу від 11.02.2015 року № 127 оціночна вартість 43/100 частки зазначеної будівлі контори за адресою площа Леніна ( АДРЕСА_1 27-в, м. Олександрія Кіровоградської області, складала 118000грн.

Отже, враховуючи, що вартість 43/100 нежитлової будівлі контори за адресою площа Леніна ( АДРЕСА_1 27-в, м. Олександрія Кіровоградської області становить 18000грн., то, відповідно, вартість 57/100 частки вказаної будівлі, які належать ОСОБА_2 , становить 156418,60 (118000х57):43).

Доказів, які б підтверджували вартість 22/25 частини будівлі та споруди, розташовані на площі АДРЕСА_1 ( АДРЕСА_1 ОСОБА_1 суду не надано.

Разом з тим, загальна вартість майна, на яке заявник просить накласти стягнення, згідно оголошення на сторінці інтернет-сайту «DOM.RIA» про відчуження вказаного нерухомого майна, становить 2624672грн., а згідно заяви про забезпечення позову сума завданих ОСОБА_2 ОСОБА_1 збитків складає 388248,29грн., а отже, обраний позивачем спосіб забезпечення позову суд вважає неспівмірним з його ціною.

Тому, враховуючи викладене, суд приходить до висновку про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, яке належить ОСОБА_2 , та вартість якого є співмірною ціні позову, тому заява ОСОБА_1 про забезпечення позову підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст. ст. 149, 150, 152, 153, 260 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.

В порядку забезпечення позову (справа № 398/4410/19) накласти арешт на 57/100 частини нежитлової будівлі контори, розташованої на площі Леніна ( АДРЕСА_1 27-в в м. Олександрія Кіровоградської області, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 03, та нежитлову будівлю головного корпусу, розташовану за адресою: площа Леніна АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 30824631, що на праві приватної власності належать ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_6 ).

В частині задоволення заяви про накладення арешту на 22/25 частин будівлі та споруди, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 03, - відмовити.

Копію ухвали направити до Олександрійського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Кіровоградської області для виконання та учасникам справи для відома.

Зобов`язати Олександрійський міськрайонний відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Кіровоградської області невідкладно повідомити суд про виконання даної ухвали.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно незалежно від її оскарження.

Копію ухвали направити для відома учасникам справи.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Кіровоградської області через Олександрійський міськрайонний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня оголошення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не призупиняє її виконання та не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя