РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2019

м.Харків

Справа №639/3648/18

провадження 2/639/288/19

Жовтневий районний суд м.Харкова

у складі: головуючого - судді Єрмоленко В.Б.

за участю секретаря-Тущенко Т.В.

Учасники справи:

позивач- Семенова Л.М.

представник позивача-Куляшова Г.С.

представник 3 особи-Здор В.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа-Служба у справах дітей по Новобаварському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради про встановлення опіки над малолітнім онуком,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась з позовом до колишнього зятя ОСОБА_2, третя особа- Служба у справах дітей по Новобаварському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради про встановлення опіки над малолітнім онуком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та призначення позивача опікуном.

Свої позовні вимоги ОСОБА_1 обгрунтовує тим, що її донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, у них у 2009 році народилась дитина.Оскільки сімейне життя не склалось, подружжя 06.08.2010 року розірвало шлюб , судовим наказом із ОСОБА_5 стягнуті аліменти. Після припинення шлюбно-сімейних відносин дочка ОСОБА_4 залишилася проживати з батьками-Семеновою Л.М., ОСОБА_6 у будинку 59 по вул.Крилова в м.Харкові, відповідач мешкав окремо.

Наприкінці 2009 року у ОСОБА_4 виявили хронічну герпетичну інфекцію асоційовану Єнштейн- Барр вірус розсіяний енцефаломієліт, у 2012 році їй постановлено діагноз- пухлина головного мозку, вона перенесла декілька операцій, 30 сеансів променевого опромінювання , вісім сеансів хіміотерапії, визнана інвалідом 1 групи, в подальшому наступив параліч і вона була прикута до ліжка, потребувала постійного стороннього догляду, 08.06.2018 року її не стало. Як зазначає позивач, всі обовязки по вихованню та утриманню дитини з народження вона з чоловіком взяла на себе, одночасно лікувала доньку та доглядала за нею.

ОСОБА_1 стверджує, що разом з чоловіком намагається максимально забезпечити всі потреби онука, докладає усіх зусиль, щоб хлопчик отримував відповідне харчування, тому як має певні проблеми зі здоров'ям від народження, потребує постійної посиленої уваги. Дитина обдарована, робить успіхи у шкільному навчанні, відвідує дитячу музичну школу. Батько онука сплачує аліменти на дитину, проте особливо життям сина не цікавиться та участі в його вихованні не приймає, є військовослужбовцем, з ненормованим робочим днем і не має можливості приділяти уваги дитині у необхідному обсязі, проживає у гуртожитку, тому склав нотаріально посвідчену заяву про згоду на призначення опікуном над сином його бабусі.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримав, просили їх задовольнити та залишити дитину в сімї бабусі та діда, в якій він проживає з народження.Просять прийняти до уваги, що вони категорично не згодні з рішенням Департаменту служб у справах дітей, який заперечує проти призначення бабусі опікуном, примушує для цього позбавити батька батьківських прав , що буде відповідати Постанові Кабінету Міністрів України № 866 щодо діяльності органів опіки та піклування, при цьому зовсім не враховуючи інтереси дитини З приводу неправомірних, на думку позивача, дій комісії при розгляді у присутності ОСОБА_1 та її адвоката питання про надання відповідного подання про призначення опікуном , висловлення головою комісії наміру протягом доби забрати онука з місця мешкання та реєстрації, де дитина прожила все своє життя, вона змушена була звертатись зі скаргами до Адміністрації Президента України, Уповноваженого Президента України з прав дитини, до Харківського міського голови.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку згідно зі ст. 128 ЦПК України, надав нотаріально повідчену заяву про можливість розгляду справи без його присутності, позовні вимоги визнає, проти задоволення позову не заперечує, просить призначити опікуном над сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 бабусю ОСОБА_1 ( а.с. 48).

ОСОБА_2 надав також відзив, в якому зазначає, що з моменту народження його син мешкає разом з бабусею та дідусем. Після розлучення з дружиною відповідач сплачував аліменти за судовим наказом, а після смерті колишньої дружини , за власним бажанням, перераховує кошти позивачу на утримання сина. Не дивлячись на те, що любить сина і спілкується з ним, не може взяти на себе обовязок повністю ним опікуватися через обєктивні причини, оскільки працює військовослужбовцем, часто буває у відрядженнях, має ненормований робочий день ( а.с. 64-65).

Представник 3 особи- Служби у справах дітей по Новобаварському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на те, що опіка встановлюється над дітьми-сиротами або дітьми, позбавленими батьківського піклування. Для надання такого статусу представник 3 -особи просив призупинити справу для уточнення заявником своїх вимог в частині позбавлення батьківських прав батька дитини. В судове засідання Департамент служб у справах дітей надав висновок про неможливість встановлення опіки над малолітнім ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, оскільки позивачем ОСОБА_1 не надано жодного документу на підтвердження існування підстав, передбачених п. 2.2 Правил опіки та піклування (а.с. 62-63, 89-92).

Ухвалою Жовтневого районного суду м.Харкова від 28.08.2018 року клопотання предстачвника позивача задоволено, витребувано у 3 особи- Служби у справах дітей по Новобаварському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради акт обстеження житлових умов проживання малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, висновки щодо можливості призначення ОСОБА_1, яка звернулась до служби з відповідними документами та заявою, опікуном онука ( а.с. 81-82).

Суд, вислухавши пояснення позича, представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, приходить до наступного.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії 1-ВЛ № 152504 , виданого Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції від 06.03.2009 року, батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 є ОСОБА_2 і ОСОБА_4. Після розірвання шлюбу рішенням Жовтневого районного суду м.Харкова від 06.08.2010 року між ОСОБА_2 і ОСОБА_4, дитина залишилася проживати з матірю в будинку 59 по вул.Крилова в м.Харкові, який належить батьку ОСОБА_4-ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого державним нотаріусом Пятої Харківської державної нотаріальної контори 30.09.1987 року ( а.с. 7, 8,11, 13-17).

Довідкою комітету району в місті жителів приватного сектору Новобаварського району міста Харкова від 26.06.2018 р. № 185 підтверджено, що в будинку постійно мешкають і зареєстровані по теперішній час ОСОБА_6, його дружина ОСОБА_1-батьки ОСОБА_4, з 2009 року онук ОСОБА_3 Дочка позивача і матір дитини ОСОБА_4 проживала в будинку і була зареєстрована з народження до 08.06.2018 року ( а.с. 95).

Через рік після народження сина ОСОБА_4 тяжко захворіла на хронічну герпетичну інфекцію асоційовану Єнштейн-Барр вірусом розсіяний енцефаломієліт, у 2012 році їй поставлено діагноз-пухлина головного мозку, проведена перша операція, курсхіміо променевої терапії, встановлена 1 «А» група інвалідності безстроково. Захворювання повязано з проходженням військової служби. Починаючи з 2014 року ОСОБА_7 перенесла ще декілька операцій та за актом МСЕК потребувала постійного стороннього догляду . 08 червня 2018 року ОСОБА_7 пішла з життя ( а.с. 9, 44-47).

Після смерті матері малолітній ОСОБА_3 залишився мешкати разом із бабусею та дідусем, які створила необхідні побутові умови для проживання,несуть витрати по його утриманню, виховують, піклуються про фізичний і духовний розвиток онука, його навчання, забезпечують необхідним медичним доглядом, лікування дитини, надають доступ до культурних та інших духовних цінностей, організують дозвілля та відпочинок.

Відповідно до характеристики учня ІНФОРМАЦІЯ_5, фах блок-флейта, виявив себе як здібний учень, яскравий та талановитий виконавець. Дитина дуже працездатна, має гарну память, логічне мислення , чисту інтонацію та природжену музикальність.Учень дуже здібний та перспективний у професійному відношенні. Уважно та ретельно слідкують за навчальним процесом учня рідні бабуся та дідусь .

За місцем навчання у Харківській загальноосвітній школі 1-Ш ступенів № 76 Харківської міської ради ОСОБА_3 також зарекомендував себе як дисциплінований учень, має навчальні досягнення високого та достатнього рівня, добрий загальний розвиток, уважний, товариський. Вихованням дитини займалися мати, бабуся з дідусем, постійно підтримували звязок з класним керівником, відвідували батьківські збори, супроводжували на екскурсіях, походах до музеїв. Батько дитини навчанням сина не цікавився, жодного разу в школі не був.( а.с. 20,22).

Батько дитини ОСОБА_2 пішов з родини, коли дитина буда дуже малою, фактично участі у його вихованні не приймав, є військовослужбовцем, має ненормований робочий день і в силу обєктивних причин не може приділяти уваги дитині у необхідному обсязі, проживає у гуртожитку, батьків не має, часто знаходиться у відрядженнях, що унеможливлює дотримання звичайного розкладу дня дитини, його навчання.Проте відповідач любить сина, спілкується з ним, надає матеріальну допомогу.

Довідкою про склад сімї та реєстрацію, виданою Харківським національним університетом Повітряних сил ім. І.Кожедуба від 27.09.2018 року № 1870 підтверджено, що ОСОБА_2 зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_6, що належить університету Повітряних Сил з 2006 р.

З акту, складеного мешканцями приватного сектору Новобаварського району м.Харкова 26.09.2018 року № 238 випливає, що ОСОБА_2 не проживає ІНФОРМАЦІЯ_7 , тобто за місцем реєстрації його колишньої дружини, її батьків, сина, з серпня 2010 року ( а.с. 106,107).

Відповідно до судового наказу від 15.09.2017 року із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 стягувалися аліменти у розмірі ј частини доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на сина ( а.с. 12). Після смерті стягувача припинено утримання аліментів із заробітної плати відповідача. Як зазначила в судовому засіданні позивач ОСОБА_1, оскільки 3- особа зволікала з встановленням опіки над малолітньою дитиною, а зараз заперечує проти призначення позивача опікуном та вимагає позбавити батька дитини батьківських прав, відповідач попросив в порядку винятку, утримати з його заробітної плати матеріальну допомогу дитині.

Крім того, дитина має деякі вроджені хвороби, тому позивач навчилася в особливих випадках захворювання надавати дитині допомогу, виконує всі рекомендації лікарів, однак іноді необхідно провести обстеження, зробити планові щеплення, помістити в лікувальний заклад, проте всі медичні заходи потребують згоду батьків. Через зайнятість на роботі ОСОБА_2 позбавлений можливості відлучитися, приїхати до міста, якщо знаходиться у відрядженні, що створює труднощі , тому опіка є вкрай необхідною.

Як вбачається з нотаріально посвідченої 26.06.2018 року заяви ОСОБА_2, у звязку з неможливістю забрати свого малолітнього сина жити до себе, відповідач не заперечує проти призначення над дитиною його бабусі ОСОБА_1 опікуном, визнаючи в повному обсязі позовні вимоги ( а.с. 48).

В судовому засіданні представник 3 особи- служби у справах дітей по Новобаварському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради не заперечував, що позивач перебуває на обліку, як кандидат в опікуни, не має для цього ніяких протипоказань, але для оформлення опіки їй треба позбавити батька дитини батьківських прав. На теперішній час дитина тимчасово влаштована до бабусі ОСОБА_1, проте рішення про це позивачу не видано, оскільки вона призначено нібито для внутрішнього використання.

Суд вважає, що вимоги 3 особи до ОСОБА_1 про позбавлення відповідача батьківських прав для прийняття рішення про встановлення опіку над онуком суперечать інтересам дитини, не забезпечує захист його прав. Дитина втратила матір і повинна, за пропозицією органу опіки та піклування, ще втратити батька тільки тому, що він в силу характеру роботи , проживання в гуртожитку, ненормований робочий день, позбавлений можливості забезпечити дитині необхідне харчування відповідно до його захворювання, регулярний догляд за станом здоровя , створити умови для навчання , розвитку його здібностей, відпочинку.

Відповідно до статті 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Хоча у Конвенції відсутнє визначення та критерії принципу «найкращих інтересів дитини», адже кожна справа індивідуальна і при її розгляді всі обставини мають досліджуватися у сукупності та у відповідному контексті, ЄСПЛ (рішення у справі «М.С. проти України», заява № 2091/13, п. 76, 11 липня 2017 року) вказав, що при визначенні найкращих інтересів дитини в конкретній справі слід брати до уваги два міркування: по-перше, в найкращих інтересах дитини зберегти її зв'язки з сім'єю, окрім випадків, коли доведено, що сім'я непридатна або явно неблагонадійна; і по-друге, в найкращих інтересах дитини забезпечити її розвиток в безпечному, надійному і стабільному середовищі та в середовищі, що не є неблагонадійним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року).

Європейський суд з прав людини у справі «Савіни проти України» (заява від 18 грудня 2008 року № 39948/06) вказує, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції.

За правилами статті 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини.

Позбавлення батьківський прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки, як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківський прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Як встановлено в судовому засіданні батько дитини спілкується з сином по мірі можливості, категорично заперечує проти позбавлення його батьківських прав, перераховує грошову допомогу, що є одним із способів захисту дитини на належне матеріальне забезпечення та свідчить про спонукання батька до надання дитині належного утримання.

ОСОБА_2 з народження проживає та зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_8, його вихованням займаються бабуся ОСОБА_1, дідусь ОСОБА_6Актом обстеження умов проживання, складеним 23.06.2018 року комісією Служби у справах дітей по Новобаварському району Департаменту служб у справах дітей, встановлено, що в будинку зроблений ремонт, маються всі зручності, необхідні меблі, речі побутового вжитку, технічні засоби, побутова техніка.У дитини окремі дві кімнати, ліжко, шафа, компютерний стіл, одяг, взуття, технічні засоби-планшет, телевізор, компютер, в сімї доброзичливі стосунки. Санітарно-гігієничні умови задовільні.Дитина забезпечені усім необхідним для життя та розвитку ( а.с. 93).

Як випливає з довідки Управління Пенсійного фонду України Шевченківського обєднаного управління ПФУ м.Харкова ОСОБА_1 знаходиться на обліку та отримує пенсію за віком у розмірі 2242 грн . ОСОБА_6 перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ в Харківській області, його пенсія по інвалідності складає 7463 грн.( а.с. 38-39).

ОСОБА_6, ОСОБА_1 виключно позитивно характеризуються за місцем проживання, виховали трьох добрих дітей ( а.с. 18-19).

Згідно характеристики Харківської загальноосвітньої школи 1-Ш ступенів №76 Харківської міської ради , ОСОБА_1 працювала вчителем музичного мистецства, має середню спеціальну та вищу педагогічну освіту , зі стажем педагогічної діяльності-30 років, учитель вищої категорії, досвідчений педагог, володіє сучасними методами та формами навчання ( а.с. 21, 36-37, 40-43).

За наданими суду сертифікатами про проходження профілактичного наркологічного та обов'язкових попереднього та періодичного психіатричних оглядів, висновками про стан здоровя та результати лабораторних досліджень на інфекційні хвороби, позивач ОСОБА_1 та її чоловік ОСОБА_6 на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебувають ( а.с. 23-25,31-33).

Суду надано висновок Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради № 625 від 20.09.2018 року про неможливість встановлення опіки над малолітнім ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 та призначення ОСОБА_1 його опікуном. У висновку викладені норми ст.ст. 56, 58, 60,63 ЦК України, п.п. 22-24 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, повязаної із захистом прав дитини, п. 2.2 Правил опіки та піклування та без аналізу всіх обставин та питань, що розглядалися комісією за участю позивача, обгрунтування мотивів прийнятого рішення, а головне- без врахування прав та інтересів малолітньої дитини ОСОБА_3, залишили поза увагою питання подальшого забезпечення та захисту прав дитини ( а.с. 89-92).

Статтею 243 СК України визначено, що опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України.

За приписами ч. 3 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Згідно ч. 4 ст. 63 ЦК України опікун призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна. При призначенні опікуна для малолітньої особи враховується бажання підопічного.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» діти, позбавлені батьківського піклування, - діти, які залишилися без піклування батьків у зв'язку з позбавленням їх батьківських прав, відібранням у батьків без позбавлення батьківських прав, визнанням батьків безвісно відсутніми або недієздатними, оголошенням їх померлими, відбуванням покарання в місцях позбавлення волі та перебуванням їх під вартою на час слідства, розшуком їх органами Національної поліції, пов'язаним з відсутністю відомостей про їх місцезнаходження, тривалою хворобою батьків, яка перешкоджає їм виконувати свої батьківські обов'язки, а також діти, розлучені із сім'єю, підкинуті діти, діти, батьки яких невідомі, діти, від яких відмовились батьки, діти, батьки яких не виконують своїх батьківських обов'язків з причин, які неможливо з'ясувати у зв'язку з перебуванням батьків на тимчасово окупованій території України або в зоні проведення антитерористичної операції, та безпритульні діти.

Крім того, опіка (піклування) над неповнолітніми дітьми встановлюється у випадку, якщо батьки померли, невідомі, визнані в судовому порядку безвісно відсутніми або померлими, а також може бути встановлена і при житті батьків, зокрема, коли батьки понад шість місяців не проживають разом з дитиною та без поважних причин не беруть участі в її вихованні та утриманні, не виявляють щодо дитини батьківської уваги та турботи або підкинули (залишили) дитину, і це підтверджено відповідними актами, складеними органами внутрішніх справ (п. 2.2 Правил опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім'ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров'я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 N34/166/131/88).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 244 СК України опікуном дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа. При призначенні дитині опікуна органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини.

Механізм провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини, зокрема набуття дитиною статусу дитини-сироти або дитини, позбавленої батьківського піклування, влаштування дітей, які залишились без батьківського піклування, визначено Порядком провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини, затвердженимпостановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року № 866(далі - Порядок).

Згідно з п. 42 Порядку опіка, піклування над дитиною встановлюються рішенням районної, районної у містах Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті ради за наявності документів, зазначених у п. 40 цього Порядку, або судом. Опікуном, піклувальником призначається переважно особа, яка перебуває у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості виконувати обов'язки опікуна чи піклувальника.

Відповідно до п. 43 Порядку у разі призначення опікуна враховується бажання дитини-сироти та дитини, позбавленої батьківського піклування. Бесіда з дитиною проводиться працівниками служби у справах дітей з урахуванням її віку, обставин, за яких вона втратила батьківське піклування, не принижуючи гідність дитини та осіб, які виявили бажання взяти її під опіку. За результатами бесіди складається довідка.

За змістом п. 3.1. Правил опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім'ї та молоді, Міністерства освіти України Міністерства охорони здоров'я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 року № 34/166/131/88, при призначенні опікуна (піклувальника) беруться до уваги його можливості виконувати опікунські обов'язки, стосунки між ним та підопічним, а також враховуються побажання самої дитини (за умови досягнення нею 10 років).

Виходячи з обставин справи, суд вважає, що наявні правові підстави для встановлення над малолітнім ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 опіки та призначення бабусі ОСОБА_1, з якою зі свого народження проживає дитина, опікуном, оскільки батько малолітнього ОСОБА_2 протягом тривалого часу понад шість мсяців, що передували зверненню до суду ОСОБА_1, не проживає разом з сином ( з 2010 року), не займається його вихованням, не проявляє щодо дитини батьківської уваги та турботи.

Реалізація прав опікуна над неповнолітнім онуком необхідна ОСОБА_1 для представлення інтересів дитини в адміністративних органах, лікарнях, навчальних закладах, тощо. Незважаючи на те, що тимчасово дитина влаштована в сімю позивача, 3- особа не видала ОСОБА_1 відповідне рішення, що також є порушенням прав дитини при знаходженні її у закладах охорони здоровя при наданні дозволу на її медичні обстеження та лікувальні заходи.Крім того, не будучи законним представником дитини ОСОБА_3, позивач позбавлена права на отримання аліментів з відповідача на онука, що не відповідає інтересам дитини та негативно позначиться на його майновому стані.

З огляду на встановлені в судовому засіданні обставини справи, досліджені докази, з метою захисту особистих немайнових і майнових прав малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, враховуючи найкращі інтереси дитини, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_1 опікуном малолітнього онука, який через важкі життєві обставини позбавлений батьківського піклування.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.12, 19, 81, 259, 264, 265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа-Служба у справах дітей по Новобаварському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради- задовольнити повністю.

Встановити над малолітнім ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 опіку та призначити опікуном ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони: Позивач: ОСОБА_1 ( ІПН НОМЕР_1, прож.м.Харків, вул. Крилова, 59).

Відповідач: ОСОБА_2 ( ІПН НОМЕР_2, прож.м.Харків, вул.. Динамівська,3-А, Харківський національний університет Повітряних Сил).

З особа- Служба у справах дітей по Новобаварському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради ( м.Харків, вул.Полтавський шлях, 11).

Повне судове рішення складено 01.02.2019.

СУДДЯ -