Єдиний унікальний номер 227/2721/19 Номер провадження 22-ц/804/2886/19

ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2019 року м. Бахмут

Донецький апеляційний суд у складі:

судді - доповідача Кішкіної І.В.,

суддів Азевича В.Б., Новікової Г.В.,

за участю секретаря Кіпрік Х.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бахмуті цивільну справу №227/2721/19 за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі» про збільшення розміру виплат у зв`язку з спричиненням шкоди здоров`ю за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 03 вересня 2019 року (суддя Левченко А.М., повний текст рішення виготовлено 03 вересня 2019 року),

в с т а н о в и в :

02 липня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі» про збільшення розміру виплат, у зв`язку з ушкодженням здоров`я, посилаючись на те, що рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 01 липня 2010 року, яке частково змінене рішенням апеляційного суду Донецької області від 16 вересня 2010 року, на його користь стягнуто з ВАТ «Донецькобленерго» в рахунок втраченого заробітку, спричиненого ушкодженням здоров`я, 1577,19 грн., починаючи з 12 травня 2010 року. Даним рішенням встановлено, що 22 квітня 1983 року, проходячи повз насип каналізаційного колектору в районі с.Жданівський в м.Добропілля, він ухопився рукою за пружину, що висіла на дроті високовольтної лінії електричних мереж (ВЛЕМ), та в наслідок того, що ВЛЕМ знаходилася під напругою 6000 вольт, його вдарило струмом і він отримав тяжкі тілесні ушкодження у вигляді обширного опіку правої руки, правого плеча та зводу голови. За даним фактом вироком Добропільського міського суду від 02 грудня 1983 року були засуджені посадові особи Добропільського РЕМ Кіровських електричних мереж за ст.167 КК УРСР. Таким чином, провина відповідача у завданні шкоди здоров`ю позивачу доказана вироком суду. В 1991 році йому визначено 3 групу інвалідності з дитинства безстроково. У висновку МСЕК від 10 вересня 1991 року про умови та характер праці зазначено, що ОСОБА_1 протипоказана тяжка фізична праця. Згідно висновку Донецького обласного бюро судово-медичної експертизи від 12 травня 2010 року йому встановлено втрату працездатності 60%. Протягом 2010-2019 років неодноразово збільшувався розмір мінімальної заробітної плати. За 4-й квартал 2018 року середньомісячна заробітна плата штатного працівника Донецької області за видом економічної діяльності у промисловості «Добування кам`яного та бурого вугілля» складає 12239 грн. Тому, посилаючись на статтю 1208 ЦК України, просив стягнути з АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» на його користь щомісячне відшкодування за шкоду, пов`язану із зменшенням його працездатності, внаслідок ушкодження здоров`я, виходячи з середнього розміру заробітної плати гірничого робітника 2 розряду дільниці водовідводу.

Рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 03 вересня 2019 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі» про збільшення розміру виплат у зв`язку з спричиненням шкоди здоров`ю відмовлено.

З вказаним рішенням не погодився ОСОБА_1 та оскаржив його в апеляційному порядку, в апеляційні скарзі просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позов про збільшення розміру відшкодування шкоди у зв`язку із каліцтвом, завданим джерелом підвищеної небезпеки, у зв`язку із збільшенням розміру мінімальної заробітної плати задовольнити. Стягнути з АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» відшкодування матеріальної шкоди у зв`язку з каліцтвом, завданим джерелом підвищеної небезпеки, у зв`язку із збільшенням розміру мінімальної заробітної плати у 2019 році за період з лютого по вересень 2019 року; зобов`язати відповідача з 01 січня 2019 року у зв`язку із збільшенням розміру мінімальної заробітної плати виплачувати по 12519 грн. відшкодування матеріальної шкоди у зв`язку із каліцтвом, завданим джерелом підвищеної небезпеки, щомісячно.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що судом неправильно застосовані норми матеріального права, що призвело до порушення прав на отримання відшкодування. З моменту ухвалення рішення у 2010 році про стягнення відшкодування втраченого заробітку, мінімальна заробітна плата та прожитковий мінімум постійно зростали. Також судом не враховані вимоги ч. 1 ст. 1197 ЦК України. Законом передбачено право потерпілого на перерахунок раніше визначеного розміру відшкодування шкоди. Для проведення збільшення необхідними умовами є подача потерпілим заяви до суду та прийняття судом відповідного рішення, що визначено в постанові Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди».

Відповідачем АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» надано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін, оскільки вважають, що судом постановлено законне і обґрунтоване рішення, а доводи приведені в апеляційній скарзі, не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права. Також зазначає, що позивач зловживає правами, так як він вже звертався до суду з таким ж вимогами раніше, його вимоги були розглянуті по суті у двох справах, та у їх задоволенні було відмовлено.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання апеляційного суду не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Представник відповідача АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» в судове засідання апеляційного суду не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Відповідно до частини 2 статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до частини 1 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам закону рішення суду першої інстанції відповідає в повній мірі за наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та як вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто будучи малолітньою дитиною, ІНФОРМАЦІЯ_2 проходячи повз насип каналізаційного колектору в районі с.Жданівський в м.Добропілля ухопився рукою за пружину, що висіла на дроті високовольтної лінії електричних мереж (ВЛЕМ). В наслідок того, що ВЛЕМ знаходилася під напругою 6000 вольт, його вдарило струмом і він отримав тяжкі тілесні ушкодження у вигляді обширного опіку правої руки, правого плеча та зводу голови.

За даним фактом правоохоронними органами було проведено слідство і вироком Добропільського міського суду від 02 грудня 1983 року були засуджені посадові особи Добропільського РЕМ Кіровських електричних мереж ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за ст.167 КК УРСР та призначено покарання у вигляді штрафу на користь держави 200 і 150 рублів відповідно.

У 1991 році ОСОБА_1 визнано інвалідом з дитинства 3-ї групи безстроково (а.с.8).

З копії трудової книжки вбачається, що ОСОБА_1 працював: з 10 червня 1991 року по 31 липня 1991 року учеником електрослюсаря на монтажної дільниці ДШСУ, з 16 грудня 1992 року на шахті «Добропільська» в/о «Добропіллявугілля» учеником слюсаря ремонтника, з 22 травня 1993 року слюсарем-ремонтником 2-го розряду, з 13 вересня 1993 року учеником гірника підземного з повним робочим днем в шахті, 09 листопада 1993 року присвоєно другий розряд гірника підземного з повним робочим днем в шахті, 05 травня 1996 року звільнений за власним бажанням, з 13 серпня 1999 року по 31 грудня 2001 року контролером контрольно-пропускного пункту на шахті» Добропільська» ДХК «Добропіллявугілля», з 02 січня 2002 року 14 квітня 2003 року сторожем в Добропільському міському відділу освіти (а.с.9-13).

Рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 16 травня 2008 року стягнуто з відкритого акціонерного товариства «Донецькобленерго» на користь ОСОБА_1 відшкодування шкоди за період з 19 лютого 2008 року до 01 травня 2008 року 1235,34 грн., а з 01 травня 2008 року щомісячно в розмірі мінімальної заробітної плати та відшкодування моральної шкоди (а.с.16-17).

Рішенням Апеляційного суду Донецької області від 12 серпня 2008 року рішення Добропільського міськрайонного суду від 16 травня 2008 року в частині стягнення моральної шкоди скасовано, відмовлено в задоволенні позову про стягнення моральної шкоди. В решті частині рішення залишено без змін (а.с.18-19).

Рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 01 липня 2010 року стягнуто з ВАТ «Донецькобленерго» на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування шкоди в наслідок пошкодженого здоров`я 1577 гривень 19 копійок щомісяця, починаючи з 19 лютого 2008 року, в іншій частині позову відмовлено. (а.с.25-27)

Рішенням апеляційного суду Донецької області від 16 вересня 2010 року змінено рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 01 липня 2010 року, стягнуто з ВАТ «Донецькобленерго» на користь ОСОБА_1 в рахунок втраченого заробітку, спричиненого ушкодженням здоров`я 1577,19 грн. щомісяця, починаючи з 12 травня 2010 року. В іншій частині рішення залишено без змін (а.с.22-23).

З рішення Апеляційного суду Донецької області від 16 вересня 2010 року вбачається, що згідно висновку судово-медичної експертизи №351 від 12 травня 2010 року ОСОБА_1 встановлено 60% втрати працездатності.

Відповідно до статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до загальних зборів акціонерів Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» та внесення змін до статуту ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» перейменовано у Акціонерне товариство «ДТЕК Донецькі електромережі», що підтверджується витягом ЄДРПОУ.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що при призначенні рішенням суду від 16 вересня 2010 року розміру відшкодування шкоди внаслідок ушкодженого здоров`я, суд виходив саме від середнього місячного заробітку працівника від одержаної позивачем кваліфікації, а тому відповідно до вимог частини 1 статті 1208 ЦК України за заявою потерпілого у разі підвищення вартості життя розмір відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я, підлягає індексації на підставі рішення суду, діюче законодавство України у цьому випадку, не передбачає збільшення розміру відшкодування шкоди до рівня середньомісячної заробітної плати на даний час, а передбачає лише індексацію такої шкоди.

Апеляційний суд погоджується з вказаним висновком.

19 жовтня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» про збільшення розміру виплат у зв`язку з ушкодженням здоров`я та індексацію виплат, просив збільшити розмір стягнення в рахунок втраченого заробітку у зв`язку з ушкодженням здоров`я з розрахунку середнього заробітку за 1 квартал 2018 року гірника другого розряду дільниці водовідливу х 60% (втрати працездатності), починаючи з жовтня 2018 року, та стягнути індексаційні виплати за період з листопада 2010 року по вересень 2018 року по щомісячним платежам в рахунок втраченого заробітку у зв`язку з ушкодженням здоров`я в сумі 83232,41 грн.

Рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 18 лютого 2019 року позов ОСОБА_1 до АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» про збільшення розміру виплат у зв`язку з ушкодженням здоров`я та індексацію виплат задоволено частково. Стягнуто з АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» на користь ОСОБА_1 індексаційні виплати в межах трьохрічного строку у сумі 68104,79 грн. В решті частини позову відмовлено.

З вказаним рішенням не погодились ОСОБА_1 в частині відмови в задоволенні позову про збільшення розміру виплат у зв`язку з ушкодженням здоров`я та АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» та оскаржили його в апеляційному порядку.

Постановою Донецького апеляційного суду від 21 травня 2019 року апеляційні скарги ОСОБА_1 та АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» залишені без задоволення, рішення Добропільського міськрайонного суду від 18 лютого 2019 року без змін (а.с.44-48).

Постановою Верховного Суду від 25 вересня 2019 року касаційну скаргу АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» задоволено частково, постанову Донецького апеляційного суду від 21 травня 2019 року в частині позовних вимог ОСОБА_1 до АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» про стягнення індексаційних виплат в межах трирічного терміну в сумі 68104,79 грн. скасовано, справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

ОСОБА_1 рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 18 лютого 2019 року та постанова Донецького апеляційного суду від 21 травня 2019 року, відповідно до яких в задоволенні позову про збільшення розміру стягнення в рахунок втраченого заробітку у зв`язку з ушкодженням здоров`я з розрахунку середнього заробітку за 1 квартал 2018 року гірника другого розряду дільниці водовідлив х 60% (втрати працездатності), починаючи з жовтня 2018 року, відмовлено, в касаційному порядку не оскаржувалося.

Постановою Донецького апеляційного суду від 28 листопада 2019 року рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 18 лютого 2019 року в частині спору про стягнення з АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» на користь ОСОБА_1 індексаційних виплат скасовано, стягнуто з АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» на користь ОСОБА_1 індексаційні виплати в межах трьохрічного терміну у розмірі 189,78 грн. В іншій частині позову про стягнення індексаційних виплат відмовлено.

02 липня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» з тотожнім позовом про збільшення розміру виплат у зв`язку з ушкодженням здоров`я. Виклавши в позовній заяві вищевказані обставини, позивач зазначає, що протягом 2010-2019 років неодноразово збільшувався розмір мінімальної заробітної плати. За 4-й квартал 2018 року середньомісячна заробітна плата штатного працівника Донецької області за видом економічної діяльності у промисловості «Добування кам`яного та бурого вугілля» складає 12239 грн. Тому, посилаючись на статтю 1208 ЦК України, просив стягнути з АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» на його користь щомісячне відшкодування за шкоду, пов`язану із зменшенням його працездатності, внаслідок ушкодження здоров`я, виходячи з середнього розміру заробітної плати гірничого робітника 2 розряду дільниці водовідводу (а.с.1-4).

Як вбачається з обставин справи, клопотання позивача (а.с.5), що ОСОБА_1 просить стягнути щомісячне відшкодування за шкоду, пов`язану із зменшенням його працездатності внаслідок ушкодження здоров`я, виходячи з середнього розміру заробітної плати гірничого робітника 2 розряду дільниці водовідводу виробничого структурного підрозділу «Шахтоуправління «Добропільське» товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля», яке є правонаступником шахти «Добропільська» в/о «Добропіллявугілля», де позивач працював у період з 22 травня 1993 року по 05 травня 1996 року слюсарем-ремонтником 2-го розряду, учеником гірника підземного з повним робочим днем в шахті, гірником 2-го розряду підземним з повним робочим днем в шахті.

Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог.

Частина 2 пункту 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України в редакції 2003 року передбачає, що щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Спірні правовідносини продовжують існувати після набрання чинності ЦК України, тому до них підлягають застосуванню положення цього Кодексу.

Згідно із статтею 1208 ЦК України За заявою потерпілого у разі підвищення вартості життя розмір відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, підлягає індексації на підставі рішення суду. За заявою потерпілого у разі збільшення розміру мінімальної заробітної плати розмір відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, підлягає відповідному збільшенню на підставі рішення суду.

Таким чином, у відповідності до статті 1208 ЦК України підставами збільшення розміру відшкодування шкоди є: підвищення вартості життя (що тягне за собою індексацію отриманих виплат); збільшення розміру мінімальної заробітної плати.

З огляду на викладене, суд першої інстанції обґрунтовано зазначив, що зі змісту наведеної норми при вирішенні даного спору належить встановити у зв`язку з чим потерпілий просить змінити розмір відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, а саме: чи у зв`язку зі збільшення вартості життя, чи у зв`язку із збільшенням розміру мінімальної заробітної плати. У разі якщо заявлено таку вимоги на підставі частини 2 статті 1208 ЦК України, підлягає з`ясуванню, як потерпілому вперше було визначено розмір відшкодування: виходячи з середньої заробітної плати згідно із займаною посадою на час завдання шкоди, чи виходячи з мінімальної заробітної плати, і залежно від встановлених обставин, необхідно зробити висновок щодо наявності підстав для збільшення розміру відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я.

Як вбачається з матеріалів справи рішенням апеляційного суду Донецької області від 16 вересня 2010 року стягнуто з ВАТ «Донецькобленерго» на користь ОСОБА_1 в рахунок втраченого заробітку, спричиненого ушкодженням здоров`я 1577,19 грн. щомісяця, при призначенні судом розміру відшкодування шкоди внаслідок ушкодженого здоров`я, суд виходив саме із середнього місячного заробітку (доходу) гірника 2-го розряду дільниці водовідводу шахти «Добропільська», де ОСОБА_1 працював в період 1993-1996 років, а тому відповідно до вимог частини 1 статті 1208 ЦК України за заявою потерпілого у разі підвищення вартості життя розмір відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я, підлягає індексації на підставі рішення суду.

Законодавство України, у цьому випадку, не передбачає збільшення розміру відшкодування шкоди до рівня середньомісячної заробітної плати на даний час, а передбачає лише індексацію такої шкоди.

Пунктом 4 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078, передбачено, що суми відшкодування шкоди, заподіяної фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодження здоров`я, а також суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, крім щомісячних страхових виплат потерпілим на виробництві (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим) та членам їх сімей, індексуються у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Тобто, вказаною статтею передбачено індексування суми відшкодування шкоди, заподіяної працівникові каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

Постановою Донецького апеляційного суду від 28 листопада 2019 року стягнуто з АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» на користь ОСОБА_1 індексаційні виплати в межах трьохрічного терміну у розмірі 189,78 грн.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позову про збільшення розміру виплат у зв`язку з спричиненням шкоди здоров`ю з розрахунку середнього заробітку гірничого робітника 2-го розряду дільниці водовідливу.

Суд першої інстанції всебічно і повно з`ясував обставини справи, що мають значення для справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Судом постановлено обґрунтоване рішення з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, тому підстав для його скасування немає.

Нових доказів, які б давали підстави для відмови у задоволенні позовних вимог, у дослідженні яких судом першої інстанції було неправомірно відмовлено або їх неподання було зумовлено поважними причинами, позивачем не надано.

В доводах апеляційної скарги позивач, посилаючись на статтю 1197 ЦК України, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позов про збільшення розміру відшкодування шкоди у зв`язку із каліцтвом, завданим джерелом підвищеної небезпеки, у зв`язку із збільшенням розміру мінімальної заробітної плати задовольнити та стягнути з АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» відшкодування матеріальної шкоди у зв`язку з каліцтвом, завданим джерелом підвищеної небезпеки, у зв`язку із збільшенням розміру мінімальної заробітної плати у 2019 році за період з лютого по вересень 2019 року; зобов`язати відповідача з 01 січня 2019 року у зв`язку із збільшенням розміру мінімальної заробітної плати виплачувати по 12519 грн. відшкодування матеріальної шкоди у зв`язку із каліцтвом, завданим джерелом підвищеної небезпеки, щомісячно. Тобто фактично позивач в апеляційній скарзі повністю змінив свої позовні вимоги, які не були предметом розгляду в суді першої інстанції. А тому апеляційний суд відповідно до статті 367 ЦПК України не приймає до уваги зазначені доводи.

Доводи апеляційної скарги і зміст оскаржуваного судового рішення не дають підстав для висновку про те, що судом допущено порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, яке призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, переглядаючи справу, відповідно до вимог статті 367 ЦПК України в межах розгляду справи судом апеляційної інстанції, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, за наявними в справі доказами, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 03 вересня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Судді І.В. Кішкіна

В.Б. Азевич

Г.В. Новікова

Повний текст постанови складено 23 грудня 2019 року

Суддя-доповідач І.В.Кішкіна