КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 759/12891/17

провадження № 22-ц/796/992/2019

31 січня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів :

судді-доповідача Кирилюк Г.М.,

суддів: Рейнарт І.М., Волошиної В. М.

при секретарі Дуці В.В.

сторони:

позивач - ОСОБА_2

відповідач - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей та на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 10 вересня 2018 року в складі судді Ул`яновської О. В. ,

встановив:

28.08.2018 р. ОСОБА_2 звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просила стягнути з ОСОБА_3 аліменти на утримання дітей - дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 11 серпня 2017 року і до досягнення дітьми повноліття.

Також просила стягнути з ОСОБА_3 на її користь кошти на її утримання в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку до досягнення ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, трирічного віку.

Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що 04 вересня 2009 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей: дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Зазначила, що перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, отримує допомогу на дитину в розмірі 860 грн , яких не вистачає на утримання дітей та її утримання. Батько дітей працездатний, з 16.02.2015 працює в ПАТ КБ "Фідобанк" на посаді директора по роботі з юридичними особами та має постійний дохід у розмірі 36 000 грн., інших утриманців не має, має нерухоме майно, його стан здоров'я дозволяє працювати, а тому він має можливість сплачувати аліменти на рівні 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу) на утримання дітей та 1/4 на її утримання.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 10 вересня 2018 року позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3 частини від усіх видів доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 30 серпня 2018 року і до досягнення дітьми повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_3 у дохід держави судовий збір в сумі 640 грн.

Допущено негайне виконання рішення суду у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

У решті позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування судом обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині стягнення аліментів на утримання дітей у розмірі 1/3 частини від усіх видів доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 30 серпня 2018 року і до досягнення дітьми повноліття, ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/5 частини від усіх видів доходів (заробітку) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 30 серпня 2018 року і до досягнення дітьми повноліття.

Свої доводи мотивує тим, що при визначенні розміру аліментів суд першої інстанції не надав оцінки матеріальному становищу відповідача, його стану здоров'я, факту перебування на його утриманні дітей від першого шлюбу, чим порушив вимоги ст.182 СК України.

Зазначив, що станом на 10 вересня 2018 року він був скорочений із займаної посади директора по роботі з юридичними особами у ПАТ "Фідобанк", копія попередження про звільнення додавалась до матеріалів справи, проте судом не було надано належну оцінку цим доказам.

Єдиним джерелом його доходу є пенсія по інвалідності 2 групи, частина якої витрачається на лікування, частина - на допомогу батькам та доньці від першого шлюбу. Його матеріальне становище не дає йому об'єктивної можливості сплачувати аліменти на дітей у розмірі 1/3 частини від усіх видів доходів (заробітку) щомісячно.

Також зазначив, що у 2006 році ним за кредитні кошти було придбано нерухоме майно - двокімнатна квартира за адресою: АДРЕСА_1. Кредитний договір передбачає щомісячну сплату відсотків та частини тіла кредиту до 2032 року.

У 2015 та 2016 роках він переніс три оперативні втручання у зв'язку з захворюванням на рак (меланома шкіри). За час розгляду справи в суді він переніс спазматичний приступ; у серпні 2018 року - нейрохірургічне оперативне втручання по видаленню злоякісної пухлини головного мозку (метастазу первинної пухлини, що була видалена в 2015 році), він також був змушений проходити післяопераційні та післяпроменеві РЕТ СТ та МРТ обстеження. Наявне у нього захворювання не дає можливості ефективно працювати, більшість часу він витрачає на лікування та курси профілактичних заходів з метою попередження та недопущення ускладнення чи прогресування захворювань. З 09.08.2018 р. його було звільнено з роботи.

Також зазначив, що судом першої інстанції не було надано правової оцінки доводам відповідача щодо матеріального становища позивача, яка забрала частину спільного майна, в тому числа автомобіль Тойота Королла, 2008 року випуску, спільні сімейні кошти з банківського сейфу у розмірі 5 500 дол. США та 1 000 Євро, які також можуть використовуватись нею на потреби дітей та на її утримання. Остання 28.11.2017 також придбала квартиру у АДРЕСА_2, яку оформила на рідного батька з метою недопущення можливого поділу набутого в шлюбі майна. На даний час позивач працює в компанії "Київстар" з орієнтовною заробітною платою 20 000 - 25 000 грн. В період з червня 2017 по даний час він перераховував кошти на платіжні картки ОСОБА_2 та її матері, купив товари та продукти для дітей на загальну суму 21 268,07 грн.

Відзиву на апеляційну скаргу позивач не подала.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Позивач ОСОБА_2 просила залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Переглянувши справу за наявними в ній і додатково поданими доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст.51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.

Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України ( далі - СК України).

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Ухвалюючи рішення про стягнення аліментів на утримання дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів доходів ( заробітку) відповідача, суд першої інстанції виходив з того, що неповнолітні діти проживають разом з матір'ю, перебувають на її утриманні, сторони є особами працездатного віку, доказів про наявність медичних протипоказань, встановлених щодо працевлаштування та заняття певними видами діяльності, суду не надано.

Колегія суддів не може повністю погодитися з таким висновком суду першої інстанції, оскільки останнє не містить мотивованої оцінки аргументів відповідача, наведених останнім для врахування судом при визначенні розміру аліментів.

Так, відповідно до положень ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Відповідно до ст.8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 04 вересня 2009 року. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Наказом ПАТ "УкрСиббанк" від 25.03.2016 №112-ВК, ОСОБА_2, начальнику відділення №959 АТ "УкрСиббанк" надано відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, з 30.03.2016 по ІНФОРМАЦІЯ_7 включно.

В судовому засіданні позивач пояснила, що на даний час вона працює в ПрАТ "Київстар" експертом з управління проектами, середньомісячний розмір її доходу становить близько 23 200 грн. Донька ОСОБА_4 з 1 вересня 2018 року відвідує дошкільний навчальний заклад №115 Оболонського району м. Києва. Витрати на утримання дитини в даному дитячому садку становлять близько 5000 грн. У зв'язку з виходом на роботу, витрати на няню для меншої доньки становлять близько 7 000 грн. Вона отримує матеріальну допомогу від своєї матері в сумі 10 000 - 12 000 грн на місяць.

Даючи оцінку стану здоров'я та матеріальному становищу платника аліментів, судом першої інстанції не взято до уваги наступні обставини.

Відповідно до наданої суду першої інстанції виписки із медичної карти стаціонарного хворого на злоякісне новоутворення ДУ "Національний Інститут раку", ОСОБА_3 був госпіталізований 04.09.2015, виписаний 02.10.2015. Клінічний діагноз: злоякісне новоутворення шкіри стегна (а.с.62).

Відповідно до даних листків непрацездатності, ОСОБА_3 перебував на амбулаторному лікуванні з 06.06. 2016 по 02.07.2016, 06.07.2016 по 22.07.2016, з 03.10.2016 по 13.10.2016, з 18.10.2016 по 14.11.2016, з 17.11.2016 по 02.12.2016, з 06.12.2016 по 30.12.2016, з 20.02.2017 по 15.03.2017, з 20.03.2017 по 14.04.2017, з 18.04.2017 по 28.04.2017 , з 27.05.2017 по 09.06.2017, з 10.05.2017 по 26.05.2017, з 03.07.2017 по 21.07.2017, з 18.08.2017 по 22.09.2017, з 23.09.2017 по 29.09.2017, з 04.12.2017 по 22.12.2017 (а.с.71,72, 74- 87 ).

Відповідно до виписки №914 зі стаціонарної картки, ОСОБА_3 з 03.08.2016 по 19.08.2016 перебував на лікуванні в терапевтичному відділенні с. Великий Дальник Біляївської ЦРЛ. Діагноз: меланома шкіри правового стегна. Стан після двократного оперативного втручання, гіпертонічна хвороба тощо (а.с.69).

Відповідно до витягу №821 з стаціонарної карти хворого, ОСОБА_3 з 07.08.2017 по 23.08.2017 перебував на стаціонарному лікуванні в терапевтичному відділенні с. Великий Дальник Біляївської ЦРЛ. Діагноз: меланома шкіри правового стегна. Стан після двократного оперативного втручання, гіпертонічна хвороба тощо (а.с.70).

Відповідно до довідки Інституту нейрохірургії ім. акад. А. І. Ромоданова, ОСОБА_3 знаходився на лікуванні з 06.08.2018 з приводу внутрішньомозкової пухлини правої лобної частини. Стан після судомного нападу (29.07.2018). Рекомендовано: нейрохірургічне лікування - видалення внутрішньомозкової пухлини (а.с.139).

Відповідно до виписки з історії хвороби №183873 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного), ОСОБА_3 перебував у стаціонарі з 06.08.2018 р. 15.08.2018 проведена операція: видалення внутрішньомозкової пухлини правої задньолобно -тім`яно-скроневої ділянки (а.с.140-141).

Відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією, ОСОБА_3 встановлено другу групу інвалідності на строк до 01.02.2018. Показані всі види робіт, що не пов'язані з важкою фізичною працею (а.с.88).

Відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією, ОСОБА_3 встановлено другу групу інвалідності на строк до 01.02.2020. Показані всі види робіт, що не пов'язані з важкою фізичною працею (а.с.89).

З серпня 2018 року ОСОБА_3 не працює у зв'язку з загальним захворюванням, з січня 2016 року отримує пенсію по інвалідності близько 9 500 грн. на місяць.

З огляду на викладене, висновок суду першої інстанції про працездатний вік відповідача та відсутність медичних протипоказань щодо працевлаштування та заняття певними видами діяльності не відповідає фактичним обставинам справи.

Судом першої інстанції також не взято до уваги наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків.

Відповідно до світлокопії посвідчення серії ААА №533409 від 06.10.2000, а також довідки МСЕК №025106, батько відповідача ОСОБА_8 з 12.09.2000 є особою з інвалідністю та отримує пенсію по інв. ІІІ гр. (а.с.91).

Відповідно до світлокопії посвідчення серії НОМЕР_3 від 16.06.2004, мати відповідача ОСОБА_9 отримує пенсію за віком (а.с.92)

Відповідно до свідоцтва про народження, відповідач є батьком ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.93).

Відповідно до довідки про склад сім'ї виконавчого комітету Біляївської міської ради Біляївського району Одеської області від 30.06.2017 №1725, до складу сім'ї доньки відповідача ОСОБА_10 входять: мати, вітчим, три сестри та брат ( а.с.94).

Судом також не взято до уваги ту обставину, що на час розгляду справи у відповідача існують невиконані кредитні зобов'язання за договором від 15 грудня 2006 року, укладеним між ним та АКІБ "УкрСиббанк". Термін повернення кредиту - 15 грудня 2027 року. Процентна ставка за користування кредитом - 9,5% річних. Розмір ануїтетних платежів - 2 470 доларів США.

Позивачем не доведено належними та допустимими доказами витрати відповідача, зокрема, на придбання нерухомого або рухомого майна, сума якого перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, або доходів від здачі в оренду житла.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказів існування інших обставин, що мають істотне значення для врахуванням судом при визначенні розміру аліментів, матеріали справи не містять.

Сплата позивачем благодійних внесків в БФ Долоні підтримки у зв'язку з перебуванням дитини ОСОБА_4 у дошкільному навчальному закладі, які не були погоджені з відповідачем, такими обставинами не є.

Існування між сторонами невирішених питань майнового характеру можуть бути вирішені шляхом пред'явлення окремого позову, а не шляхом врахування при визначенні частки у сплаті аліментів на утримання дітей.

Перерахування коштів відповідачем на платіжні картки ОСОБА_2 та її матері, придбання товарів та продуктів для дітей на загальну суму 21 268,07 грн, є обставинами, що свідчать про можливість відповідача сплачувати аліменти на утримання дітей в розмірі 1/4 частини.

Відповідно ч.4 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Як вбачається з матеріалів справи, з позовом про стягнення аліментів на дітей позивач звернулася 28 серпня 2017 року, тому саме з цього часу присуджуються аліменти , а не з 30.08.2018 року, як визначив суд першої інстанції.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку про необхідність зміни судового рішення в частині визначення розміру аліментів на дітей, шляхом зменшення з 1/3 до 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28 серпня 2017 року і до досягнення дітьми повноліття.

Крім цього, суд першої інтснації не звернув уваги на ту осбтавину, що відповідач є особою з інвалідністю ІІ групи та відповідно до Закону України "Про судовий збір" відноситься до переліку осіб, які звільнені від його сплати.

Ураховуючи зазначене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що рішення суду першої інстанції в частинні стягнення з ОСОБА_3 судового збору у сумі 640 грн є незаконним та підлягає скасуванню.

Рішення суду першої інстанції в іншій частині сторони не оскаржують, а тому воно не є предметом апеляційного розгляду.

Керуючись ст. 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 10 вересня 2018 року в частині визначення розміру аліментів на утримання дітей та часу, з якого присуджуються аліменти, змінити.

Стягувати з ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, місце проживання: АДРЕСА_1), аліменти на утримання малолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28 серпня 2017 року і до досягнення дітьми повноліття.

Скасувати рішення Святошинського районного суду м. Києва від 10 вересня 2018 року в частині стягнення з ОСОБА_3 у дохід держави судового збору у розмірі 640 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 01 лютого 2019 року

Суддя-доповідач: Г. М. Кирилюк

Судді: І. М. Рейнарт

В. М. Волошина