Справа № 749/791/19
Номер провадження 2/749/298/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" грудня 2019 р. м. Сновськ

Щорський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді - Шаповал З.О.

з участю секретаря Михалевич М.В.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Сновськ цивільну справу №749/791/19 за позовом ОСОБА_1 до Сновської територіальної громади в особі Сновської міської ради Сновського району Чернігівської області, про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями в порядку спадкування за заповітом, -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Сновської територіальної громади в особі Сновської міської ради Сновського району Чернігівської області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що прийняла спадщину після смерті свого чоловіка ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та не оформила своїх спадкових прав.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що позивач звернувся до нотаріальної контори, але нотаріусом йому відмовлено в зв"язку з тим, що відсутня державна реєстрація права власності на вищезазначений будинок.

Позивач у підготовчому судовому засіданні відсутній, в позовній заяві просить справу розглянути без його участі.

Представник відповідача у підготовчому судовому засіданні відсутній, до суду надійшла заява відповідно до якої Сновська міська рада просить справу розглянути у відсутності їх представника. Проти задоволення позовних вимог не заперечують.

Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Частиною 3 статті 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне позов задовольнити з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 (а.с.5).

Згідно свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 від 04.07.1967 року (а.с.14) встановлено, що ОСОБА_3 є чоловіком ОСОБА_2 .

ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є батьками позивача (а.с.45).

Згідно довідки Сновської міської ради від 10.04.2019 року №325 (а.с.7) встановлено, що згідно записів погосподарської книги №3 за 2006-2010 роки № 208 в будинку АДРЕСА_1 були постійно зареєстровані та проживали:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , прописаний з 20.08.1976 року та виписаний 26.08.2006 року у зв`язку зі смертю;

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , прописана з 07.07.1976 року та виписана 29.04.2018 року, у зв`язку зі смертю;

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , прописаний з 04.11.1994 року та зареєстрований на даний час.

Як вбачається зі спадкової справи №18/2007, яка заведена до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , його син - позивач по справі, відмовився від прийняття спадщини після смерті свого батька.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Статтею 1297 ЦК України встановлено обов`язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов`язку у виді втрати права на спадщину.

Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296,1297 ЦК) та не здійснив його державної реєстрації.

Отже, ОСОБА_2 будучи спадкоємцем першої черги за законом та постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини (день смерті чоловіка) протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу (6 місяців), не заявила про відмову від неї, а тому вважається такою, що прийняла спадщину, однак не оформила своїх спадкових прав. Крім того, остання в шестимісячний строк подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті свого чоловіка та отримала свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай).

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 (а.с.6), яка склала заповіт на ім`я позивача, відповідно до якого заповіла все своє майно позивачу. Заповіт зареєстрований в реєстрі за №30 та посвідчений секретарем Петрівської сільської ради та виконавчого комітету Щорського району Чернігівської області (а.с.9).

Позивач фактично прийняв спадщину після смерті своєї матері, оскільки на день смерті проживав та був зареєстрований за однією адресою з померлою (а.с.7).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина.

Згідно довідки Сновської міської ради від 25.02.2019 року №184 встановлено, що житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться в АДРЕСА_1 , згідно записів погосподарської книги №9 за номером по господарського обліку №02-0495-1 належить ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рік забудови будинку 1939. Земельна ділянка під будинком не приватизована і в оренду не здана (а.с.8).

Згідно інформаційної довідки від 25.02.2019 року №20 виданої ФОП ОСОБА_5 встановлено, що інвентиризаційна вартість житлового будинку з надвірними будівлями, який знаходиться в АДРЕСА_1 , складає 77790 грн (а.с.15). Рік забудови будинку до 1992 року.

Приватним нотаріусом, відповідно до постанови про відмову у вчинені нотаріальної дії від 05.08.2019 року № 297/02-31, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на зазначений будинок у зв`язку з неподанням документів необхідних для вчинення нотаріальної дії.

Відповідно до статей 1216; 1217,1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Стаття 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

Згідно з пунктом 3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24 травня 2001 року № 127, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10 липня 2001 року за № 582/5773, не належать до самочинного будівництва індивідуальні ( садибні ) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські ( присадибні ) будівлі та споруди, прибудови до них, зведені до 05 серпня 1992 року.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Отже, позивач може захистити свої права тільки шляхом звернення до суду.

Таким чином, надані позивачем та досліджені в судовому засіданні докази дають підставу встановити, що житловий будинок з надвірними будівлями який знаходиться в АДРЕСА_1 дійсно належав померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , спадкоємцем майна якого в порядку ч.3 ст. 1268 ЦК України перейшло до його дружини, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , яка за життя не оформила своїх спадкових прав на спірний житловий будинок.

Позивач є спадкоємцем майна померлої ОСОБА_2 в силу ст. 1223 ЦК України, як спадкоємець за заповітом.

Позивач в 06.09.2018 року звернулась до нотаріальної контори, із заявою про прийняття спадщини.

Згідно копії спадкової справи (а.с.36-107), яка заведена до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 вбачається, що крім позивача до нотаріальної контори будь - які інші спадкоємці не звертались. Позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на зазначений будинок у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на житловий будинок та реєстрації майна в Державному реєстрі прав власності.

Як вбачається з позицій Верховного Суду України, викладених в Постанові Пленуму Суду № 2 від 12.06.2009 Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

При обставинах, коли у позивача відсутні інші способи захисту цивільних прав та інтересів, чим може бути визнання права відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, а визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб тому є всі законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в наслідок чого визнання відповідачем позову слід прийняти і задовольнити позов.

Частиною першою статті 142 ЦПК України визначено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Враховуючи те, що відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позов у повному обсязі, тому 50% судового збору слід повернути позивачу з державного бюджету.

Керуючись ст. 3 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", ст.ст. 328, 1216-1218, 1223, п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного Кодексу України та ст.ст. 12, 13, 81, 200, 206, 258, 259, 265, 273, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ

Позовні вимоги - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходяться в АДРЕСА_1 , який належав ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадкоємцем якого була його дружина ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що прийняла спадщину, однак не оформила своїх спадкових прав.

Повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (паспорт НОМЕР_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , мешканцю АДРЕСА_1 ) з державного бюджету України 50% сплаченого при подачі позовної заяви судового збору у розмірі 384, 20 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його (проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду через Щорський районний суд Чернігівської області.

Суддя З.О.Шаповал