Справа №345/3973/19
Провадження № 2/345/1502/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.09.2019 р. м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Юрчака Л.Б.

секретаря судового засідання Баран В.В.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Калуші цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік - ОСОБА_3 , яким за життя заповіту не складено. Після його смерті залишилося спадкове майно: гараж по АДРЕСА_1 . Позивачка звернулася до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно , але їй було відмовлено у видачі даного свідоцтва, оскільки право власності на дане майно не зареєстроване. Тому позивач змушена звернутися в суд з даним позовом та просить визнати за нею право власності на спадкове майно, а саме: на гараж по АДРЕСА_1 .

В судове засідання позивач подала заяву, у відповідності до якої просить суд справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримала.

Відповідач також подав до суду заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги визнає повністю, не заперечує проти задоволення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно статті 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визнання прав передбачено як спосіб захисту цивільних прав та інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

За змістом статті 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивачки - ОСОБА_3 , що стверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.5), яким за життя заповіту не складено.

Після його смерті відкрилася спадщина на гараж по АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 звернулася до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, але їй було відмовлено у видачі даного свідоцтва, оскільки право власності на дане майно не зареєстроване. (а.с.15).

Належність спадкодавцю цього гаражу підтверджується документацією про надання земельної ділянки для спорудження кооперативного або індивідуального автогаражу, яка видана на ім`я ОСОБА_3 . До складу цієї документації входить:рішення виконавчого комітету Калуської міської Ради народних депутатів № 187 від 14.10.1987 р. «Про виділення земельної ділянки для будівництва кооперативного або індивідуального автогаражу гр. ОСОБА_3 »; акт від 24.10.1987 р. відводу земельної ділянки та розбивки споруд в натурі; архітектурно-планувальне завдання; ситуаційний план забудови гаражів (складений 09.11.1987), акт прийому авто гаражу на ділянці (а.с.8-11) .

Згідно листа відділу у справах архітектури та містобудівного кадастру Калуської міської ради від 11.02.2019 р. № 03-03/82(а.с.14), гараж ОСОБА_3 знаходиться по АДРЕСА_1 .

Згідно висновку оцінювача про вартість майна від 16.08.2019 р. (а.с.16), вартість спадкового гаражу становить 67 750 грн..

Згідно із роз`ясненнями, наданими у пункті першому постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності Цивільним кодексом України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

Відповідно до частин першої і другої статті 524 Цивільного кодексу УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Відповідно до вимог ст. 548 Цивільного кодексу УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв.

Тобто, за приписом наведеної правової норми, для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій.

Згідно зі ст. 549 Цивільного кодексу УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Так як після смерті ОСОБА_3 , позивач ОСОБА_1 фактично здійснює догляд за гаражем та користується ним, то вона вступила у володіння спадковим майном.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, який міститься у постанові Судової палати у цивільних справах від 18 лютого 2015 р. у справі № 6-244цс14, за правилами статті 392 ЦК України позов про визнання права власності може бути пред`явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує її право власності.

Згідно роз`яснень, наданих у пункті 37 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 р. «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється, а не в тому разі, коли цими особами не виконується відповідне рішення суду, ухвалене раніше.

Враховуючи те, що позивач до дня смерті спадкодавця постійно з ним проживала, фактично здійснює догляд за гаражем та користується ним по даний час, звернулася із заявою в нотаріальну контору про прийняття спадщини за законом, відповідач визнав позовні вимоги, суд приходить до висновку, що за позивачем слід визнати право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 529, 548, 549 ЦК УРСР, ст.ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в цілому право власності на спадкове майно за законом після смерті чоловіка - ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: на гараж по АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

СУДДЯ: