19.12.2019 227/2034/19
РІШЕННЯ

IМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2019 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Хандуріна В.В.

при секретарі Сухіній О.Ю.

за участю представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

малолітнього ОСОБА_3

спеціаліста психолога ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Добропілля за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування виконкому Добропільської міської ради, в інтересах малолітнього ОСОБА_3 , до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ :

Орган опіки та піклування виконкому Добропільської міської ради звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування позову зазначив, що малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 04 березня 2019 року перебуває в центрі соціально-психологічної реабілітації дітей Добропільської міської ради. За час перебування ОСОБА_3 у центрі батько жодного разу не відвідав сина, не поцікавився його життям та здоров`ям. З 01 вересня 2018 року до 03 березня 2019 року навчався в Добропільському комунальному закладі загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів №2. Михайло до 04 лютого 2019 року проживав з бабусею ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 . За час навчання ОСОБА_3 у школі батько жодного разу не відвідав заклад, не брав участі у вихованні сина, не цікавився його успіхами та досягненнями у школі. Після смерті бабусі близько місяця проживав у дідуся ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_2 . Мати, ОСОБА_8 , померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . Батько, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_3 . Згідно побутової характеристики характеризується з негативної сторони, порушує громадський порядок, був помічений у розпиванні спиртних напоїв. Згідно інформації адміністрації Добропільського комунального закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ст. №2 громадянин ОСОБА_2 з сином не проживає. Рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 16.08.2010 року відповідач позбавлений батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 21.01.2009 року позбавлений батьківських прав відносно малолітніх дітей: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 . Відповідно інформації Добропільського відділення поліції Покровського відділу поліції в Донецькій області від 17 квітня 2019 року, на відповідача складено адміністративний протокол за правопорушення, передбачене ст. 184 КУпАП. У зв`язку з вищевикладеним, просив позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно його малолітнього сина ОСОБА_3 , стягнути аліменти на сина та передати ОСОБА_3 під опіку Органу опіки та піклування виконкому Добропільської міської ради для проведення заходів соціально-правового захисту його прав та інтересів.

Представник органу опіки та піклування виконкому Добропільської міської ради в судовому засіданні 18.11.2019 року позов підтримала та просила його задовольнити, пояснила, що дитина проживала у бабусі, після її смерті ОСОБА_3 забрали до центру соціально-психологічної реабілітації дітей Добропільської міської ради. Так, відповідач періодично зловживав спиртними напоями. На засіданні комісії одноголосно прийнято рішення про позбавлення батьківських прав. Після квітня 2019 року ОСОБА_2 почав відвідувати школу, став нормальною людиною, купує продукти, солодощі, дитина любить батька, тягнеться до нього.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні 18.11.2019 року з позовом не погодився та просив відмовити в його задоволенні з огляду на те, що він любить сина та бажає брати участь у його вихованні. Окрім того, зазначив, що позбувся алкогольної залежності.

Малолітній ОСОБА_3 в судовому засіданні 18.11.2019 року пояснив, що з березня 2019 року перебуває в центрі соціально-психологічної реабілітації дітей Добропільської міської ради. Батько провідує його по вихідним. У бабусі жив, так як вона говорила, що батько алкоголік. Також батько приходив до школи та провідував його. У батька завжди є що поїсти. Окрім того, зазначив, що хоче проживати разом з батьком.

Сторони в судовому засіданні, яке було призначене на 19.12.2019 р., участі не приймали. Від представника органу опіки та піклування виконкому Добропільської міської ради надійшла заява з проханням розглянути справу без його участі, заявлені вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Від відповідача також надійшла заява, в якій він просив розглянути справу без його участі. Позовні вимоги не підтримав та просив повернути йому сина.

Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, заслухавши пояснення учасників процесу, прийшов до наступного:

Судом встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.8).

Судом встановлено, що мати дитини ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.21).

Згідно копії наказу служби у справах дітей Добропільської міської ради від 04.03.2019 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зараховано до центру соціально-психологічної реабілітації дітей Добропільської міської ради з 04 березня 2019 року.

Згідно копії наказу служби у справах дітей Добропільської міської ради від 05.03.2019 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , взято на облік як дитину, яка проживає в сім`ї, в якій батьки ухиляються від виконання батьківських обов`язків.

Рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 16.08.2010 року відповідач позбавлений батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 21.01.2009 року він позбавлений батьківських прав відносно малолітніх дітей: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Довідкою виконавчого комітету Добропільської міської ради підтверджується, що ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 . (а.с.24)

Згідно висновку виконкому Добропільської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно його малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від 13 травня 2019 року, орган опіки та піклування виконкому Добропільської міської ради вважає доцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно його малолітнього сина ОСОБА_3 (а.с.6-7).

Згідно довідки Добропільського комунального закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів №2 від 06 лютого 2019 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчається в Добропільському комунальному закладі загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів №2 та є учнем 1 класу (а.с.16),

Як вбачається з побутової характеристики від 01.10.2019 року, складеної ПП «ДРЕС «Південний», ОСОБА_2 , 1977 року народження, за місцем мешкання характеризується з посередньої сторони. З сусідами не конфліктує, громадський порядок не порушує.

Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов проживання відповідача, складеного спеціалістами ССД Добропільської міської ради 07.10.2019 року, ОСОБА_2 проживає в АДРЕСА_3 , під час обстеження було встановлено, що родина мешкає в 5-поверховому будинку на 4 поверсі в 1 кімнатній квартирі, родина складається з 1 особи: ОСОБА_2 . Умови проживання задовільні. Санітарно-гігієнічні норми витримані, опалення, водопостачання та електроенергія є. В квартирі чисто, прибрано. У дитини є окреме спальне місце, стіл для навчання, посезонний одяг та взуття. На кухні є готова їжа та запас продуктів. Квартира обладнана меблями та побутовою технікою (а.с. 72).

Окрім того, з матеріалів справи вбачається, що відповідач отримує пенсію за віком та одержує відшкодування втраченого заробітку.

Звертаючись до суду із позовом про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав, позивач посилався на те, що відповідач ухиляється від виконання покладених на нього батьківських обов`язків; не бере участі у вихованні дитини.

Відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він, вона ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків.

Стаття 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, що ратифікована постановою Верховної Ради від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, встановлює принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Передбачено, що батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини і предметом їх основного піклування є найкращі інтереси дитини.

Частиною 2 ст. 27 Конвенції передбачено, що батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю.

Відповідно до приписів ст.150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Право дитини на належне батьківське виховання, відповідно до ст.152 СК України, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом.

Згідно ч.4 ст.155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Пленум Верховного Суду України в пп. 15, 16 Постанови № 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.

Проаналізувавши всі обставини справи, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову у зв`язку тим, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами винної поведінки відповідача в ухиленні його від виконання своїх батьківських обов`язків, свідоме нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками стосовно дитини, в розумінні п.2 ч.1 ст.164 СК України, та з того, що позбавлення особи батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків.

Крім того, судом враховується, що ОСОБА_2 не втратив інтерес до дитини, намагається змінити ставлення до дитини, відвідує навчальний заклад, та центр соціально-психологічної реабілітації дітей Добропільської міської ради, де перебуває його син, окрім того, пройшов реабілітацію в центрі.

Як зазначає Пленум Верховного суду України в свій Постанові від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька та матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні

позову про позбавлення батьківських прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини і поклавши на орган опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Таким чином, суд вважає, що відповідача слід попередити про необхідність зміни його ставлення до виховання дитини, відмовивши в задоволенні позову.

Керуючись статтями ст. 4, 19, 81, 141, 263-265, 268, 273, 352-355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову Органу опіки та піклування виконкому Добропільської міської ради в інтересах малолітнього ОСОБА_3 , до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - відмовити.

Попередити відповідача ОСОБА_2 про необхідність зміни ставлення до виховання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та покласти на орган опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Рішення суду може бути оскаржено до Донецького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Добропільський міськрайонний суд Донецької області або безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів з дня складення рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя В.В. Хандурін

19.12.2019