Справа № 629/5438/19
Номер провадження 2/629/1570/19
18.12.2019 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі головуючого судді Каращука Т.О., за участі секретаря судового засідання Котяй А.Ю., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в м.Лозова цивільну справу № 629/5438/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання бездіяльності неправомірною,-
Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання бездіяльності неправомірною, а саме невиконання цивільного зобов`язання за вчиненим 10.08.2012 року між ним та відповідачами правочином у формі усного договору купівлі-продажу автомобіля марки «ВАЗ-217130-114-01», 2011 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , зареєстрований 21.04.2011 року ВРЕР №12 ГУМВС України в Харківській області, стосовно зняття зазначеного автомобіля з реєстрації в Територіальному сервісному центрі 6348 Генерального сервісного центру МВС в Харківській області.
01.11.2019 року було відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Відповідачам було надано строк для подання відзиву на позов, але ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відзиву так і не надали.
Зважаючи на вищевикладене, суд вважає за можливе, відповідно до ст.279 ЦПК України, розглянути справу за наявними в матеріалах доказами. Неявка сторін та ненадання відзиву на позов відповідачем не перешкоджає розгляду справи.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши докази, представлені сторонами на виконання вимог ст. ст. 12, 81 ЦПК України і які вони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення заявлених вимог, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні правовідносини.
Згідно довіреності від 10.08.2012 року(а.с.7), ОСОБА_1 уповноважив ОСОБА_2 та ОСОБА_3 управляти, розпоряджатися (продати, обміняти, здавати оренду, тощо) автомобілем марки «ВАЗ-217130-114-01», 2011 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , зареєстрований 21.04.2011 року ВРЕР №12 ГУМВС України в Харківській області.
Як вбачаться з розписки від 10.08.2012 року(а.с.8), ОСОБА_2 придбав у ОСОБА_1 вище вказаний автомобіль за 41 000 гривень.
Позивач в своєму позові посилається на те, що між ним та відповідачами була усна домовленість, відповідно до якої останні повинні були зняти придбаний автомобіль з реєстрації в Територіальному сервісному центрі 6348 Генерального сервісного центру МВС в Харківській області.
ОСОБА_2 надав до суду заяву, в якій зазначив, що не заперечує проти позову, чим підтвердив наявність усної домовленості між сторонами.
Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ч.1ст.41 Конституції України та ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.
Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.
Згідно з ч.3 ст. 509 ЦК України зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Статтею 15ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Зазначена норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.
При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликане поведінкою іншої особи. Таким чином, порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.
Згідно ч.ч. 1-3 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Згідно пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі», рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права. У зв`язку з цим суди повинні неухильно додержувати вимог про законність і обґрунтованість рішення у цивільній справі.
Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Згідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги

чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи(ч.1 ст.79 ЦПК України). З наданих сторонами доказів, неможливо однозначно встановити дійсні обставини.

Обов`язок доказування покладається на сторін. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Суд не може збирати докази за власною ініціативою. Матеріально-правовий зміст обов`язку подавати докази полягає в тому, що, в випадку його невиконання суб`єктом доказування і неможливості отримання доказів суд має право визнати факт, на який посилалась зацікавлена сторона, неіснуючим, чи навпаки, як це має місце при використанні презумпції, існуючим, якщо інше не доказано другою стороною.

В свою чергу, згідно із ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Вивчивши матеріали справи, зважаючи на заяву відповідача, суд вважає за необхідне позов задовольнити.

Вимоги щодо стягнення судових витрат з відповідачів відсутні, тому судом дане питання розглянуто не буде.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.7, 10, 12, 81, 89, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання бездіяльності неправомірною - задовольнити.

Визнати неправомірною бездіяльність ОСОБА_2 , ОСОБА_3 по невиконанню цивільного зобов`язання за вчиненим 10.08.2012 року між ним (як покупцем) та ОСОБА_1 (як продавцем) правочином у формі усного договору купівлі-продажу автомобіля марки «ВАЗ 217130-114-01», 2011 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , зареєстрований 21.04.2011 року ВРЕР №12 ГУМВС України в Харківській області, стосовно зняття зазначеного автомобіля з реєстрації в Територіальному сервісному центрі 6348 Генерального сервісного центру МВС в Харківській області.

Рішення може бути оскаржене в Харківський апеляційний суд через Лозівський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Інформація про сторони:

Позивач- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_3 , який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач 1- ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_4 , який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач 2- ОСОБА_3 , яка зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_3 .

Суддя Т.О.Каращук