Постанова

Іменем України

16 грудня 2019 року

м. Київ

справа № 298/501/15-ц

провадження № 61-43917св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощокова Є. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - публічне акціонерне товариство акціонерна фірма «Яворник»,

третя особа - Перечинське об`єднане управління Пенсійного фонду України Закарпатської області,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу публічного акціонерного товариства акціонерна фірма «Яворник» на рішення Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 16 квітня 2018 року у складі судді: Лютянської М. С., та постанову апеляційного суду Закарпатської області від 23 липня 2018 року у складі колегії суддів: Кондора Р. Ю., Кожух О. А., Бисаги Т. Ю.,

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

У травні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до публічного акціонерного товариства акціонерна фірма «Яворник» (далі - ПАТ «Яворник»), третя особа - Перечинське об`єднане управління Пенсійного фонду України Закарпатської області, про встановлення факту роботи зі шкідливими умовами праці, визнання дій неправомірними та зобов`язання видати уточнюючу довідку щодо трудового стажу.

Позовна заява обґрунтована тим, що з 28 серпня 1980 року по 14 травня 1992 року ОСОБА_1 працювала оздоблювальницею на підприємствах: Костринській меблевій фабриці Великоберезнянського лісокомбінату, Костринському комбінаті кухонних меблів Великоберезнянського меблевого комбінату і ВАТ АФ «Яворник». ПАТ АФ «Яворник» є правонаступником вищевказаних підприємств.

18 вересня 2014 року ПАТ АФ «Яворник» видало позивачу довідку № 255 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній. У довідці вказано, що ОСОБА_1 працювала повний робочий день на Костринській меблевій фабриці Великоберезнянського лісокомбінату, Костринському комбінаті кухонних меблів Великоберезнянського меблевого комбінату і ВАТ АФ «Яворник» і за період з 28 серпня 1980 року по 31 грудня 1991 року виконувала оздоблення виробів з деревини із застосуванням лакофарбових матеріалів, що містять шкідливі речовини 3-го класу небезпеки, за професією оздоблювальниці.

ОСОБА_1 вказувала, що дані про роботу позивача за 1992 рік в архіві не збереглися, тому роботодавець відмовився підтвердити пільговий стаж позивача за період з 01 січня 1992 року по 14 травня 1992 року. Однак, позивач дійсно за період з 28 серпня 1980 року по 14 травня 1992 року виконувала оздоблення виробів з деревини із застосуванням лакофарбових матеріалів, що містять шкідливі речовини 3-го класу небезпеки, за професією оздоблювальника, що підтверджується документами та показаннями свідків. Саме обов`язком відповідача, який є правонаступником підприємств, де працював позивач, є забезпечення збереження відповідних первинних документів щодо роботи позивача, його трудового стажу. Тому посилання на відсутність таких документів необґрунтоване та не може призвести до порушення трудових прав позивача при визначенні права на пенсію на пільгових умовах.

Роботодавець не дотримався вимог Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Мінсоцпраці України від 18 листопада 2005 року № 383, і Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою КМ України від 12 серпня 1993 року № 637, не врахував факту наявності на час роботи позивача у відповідному списку № 3 професії оздоблювальника виробів з деревини, що працює із застосуванням лакофарбових матеріалів, що містять шкідливі речовини не нижче 3-го класу небезпеки, та факту проведення атестації робочих місць у 1995 році. Тому відповідач діяв неправомірно і зобов`язаний усунути порушення прав позивача.

ОСОБА_1 , з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просила:

встановити факт її роботи повний робочий день на Костринській меблевій фабриці Великоберезнянського лісокомбінату, Костринському комбінаті кухонних меблів Великоберезнянського меблевого комбінату і Відкритому акціонерному товаристві «Акціонерна фірма «Яворник»» у період з 28 серпня 1980 року по 14 травня 1992 року, протягом якого виконувала оздоблення виробів з деревини із застосуванням лакофарбових матеріалів, що містять шкідливі речовини 3-го класу небезпеки;

визнати дії ПАТ «Яворник» щодо невидачі позивачу уточнюючої довідки про підтвердження трудового стажу для призначення пільгової пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній та по відкликанню довідки ПАТ АФ «Яворник» від 18 вересня 2014 року неправомірними;

зобов`язати ПАТ «Яворник» видати позивачу уточнюючу довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, оформлену відповідності до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, згідно додатку № 5.

Справа розглядалася судами неодноразово.

Короткий зміст рішення судів першої та апеляційної інстанції

Рішенням Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 15 квітня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 13 червня 2016 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення судів першої та апеляційної інстанцій мотивовані тим, що трудова книжка позивача не містить відомостей, що остання працювала на посадах, на підставі яких вона має право на пільгову пенсію, а відповідач не має документів, на підставі яких можна було б видати уточнюючу довідку.

Короткий зміст рішення суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 08 листопада 2017 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 15 квітня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 13 червня 2016 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала суду касаційної інстанції мотивована тим, що суди попередніх інстанцій не спростували належними та допустимими доказами доводи позивача, зокрема щодо наявності довідки відповідача від 18 вересня 2014 року, відповідно до якої позивач виконувала оздоблення виробів з деревини із застосуванням лакофарбових лаків, що містять шкідливі речовини третього класу небезпеки, не перевірили, чи внесена професія оздоблювальника виробів з деревини, що працюють із застосуванням лакофарбових матеріалів, що містять шкідливі речовини не нижче третього класу небезпеки до списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком (по старості) на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року № 10 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення», а тому зробили передчасний висновок про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Короткий зміст рішення судів першої та апеляційної інстанції

Рішенням Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 16 квітня 2018 року, з урахуванням ухвали Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 26 квітня 2018 про виправлення описки, залишеним без змін постановою апеляційного суду Закарпатської області від 23 липня 2018 року, позов ОСОБА_1 задоволено.

Встановлено факт роботи ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повний робочий день на Костринській меблевій фабриці Великоберезнянського лісокомбінату, Костринському комбінаті кухонних меблів Великоберезнянського меблевого комбінату і ПАТ «Яворник» у період з 28 серпня 1980 року по 14 травня 1992 року, протягом якого виконувала оздоблення виробів з деревини із застосуванням лакофарбових матеріалів, що містять шкідливі речовини третього класу небезпеки. Визнано дії ПАТ «Яворник» по невидачі ОСОБА_1 уточнюючої довідки про підтвердження трудового стажу для призначення пільгової пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній та по відкликанню довідки ПАТ «Яворник» від 18 вересня 2014 року № 255 неправомірними. Зобов`язано ПАТ «Яворник» видати ОСОБА_1 уточнюючу довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пільгової пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, оформлену у відповідності до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення судів мотивовані тим, що 18 вересня 2014 року ПАТ «Яворник» видало ОСОБА_1 довідку № 255 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або записів у ній, якою підтвердив період роботи позивача оздоблювачем виробів із деревини із застосуванням лакофарбових матеріалів, що містять шкідливі речовини 3-го класу небезпеки, з 28 серпня 1980 року по 31 грудня 1991 року, тобто, практично за весь період відповідної роботи, за винятком періоду з 01 лютого 1992 року по 14 травня 1992 року, підставами для чого навів трудову книжку, картку Т-2, накази про прийом на роботу, на відпустки (а. с. 17 т. 1). Довідкою товариства від 07 липня 2014 року № 163 підтверджується факт відповідної роботи позивача, однак, вказується на відсутність даних про роботу за 1992 рік у архіві підприємства (а.с. 18 т, 1). Дії роботодавця, який не виконав свого часу належним чином обов`язку щодо ведення та збереження відповідної документації, оформлення трудової книжки працівника, перешкоджають останньому в реалізації права на належний соціальний захист і пенсійне забезпечення з урахуванням дійсних умов попередньої роботи. Звернення працівника до певного державного органу по вирішення спірного питання чи відсутність такого не мають правового значення в справі і жодним чином не можуть слугувати перешкодою в реалізації права на судовий захист, рівно як не є перешкодою і для суду у вирішенні даної конкретної справи на підставі наявних у ній матеріалів і доказів, враховуючи дії сторін у процесі. Суди виходили з того, що позивач у відповідний період виконувала роботу зі шкідливими умовами праці, а неправомірні дії відповідача перешкоджають позивачу в реалізації її законних прав.

При відхиленні доводів апеляційної скарги апеляційний суд вказав, що наказом по АФ «Яворник» від 23 травня 1995 № 67/к у відповідності із Законом України «Про пенсійне забезпечення» затверджено перелік робочих місць, виробництв, робіт, професій і посад працівників, яким підтверджено право на пенсію за віком на пільгових умовах (а. с. 22, 139 т. 1). Затверджений наказом Список виробництв, цехів, професій і посад, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах по Списку № 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення», містить професії за кодом 314 - обробники виробів з деревини, грунтувальники, красильники, лакувальники, полірувальники всіх найменувань, пульверизаторники, шліфувальники усіх найменувань, зайняті шліфуванням поверхонь, покритих лакофарбовими матеріалами, шпаклювальники, шпатлювальники - які працюють із застосуванням лакофарбових матеріалів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки (а. с. 23, 140 т. 1). Список підписано головою атестаційної комісії - технічним директором, членами комісії, погоджено з головою профкому, затверджено президентом акціонерної фірми. Даних про оспорювання будь-ким наказу в справі немає, наказ є чинним, його правомірність, оскільки не встановлено протилежне, презюмується, твердження представника відповідача в апеляційному суді про недійсність цього наказу та відсутність підстав для його врахування у спірних відносинах безпідставні.

Аргументи учасників справи

У вересні 2018 року ПАТ «Яворник» подала касаційну скаргу на рішення Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 16 квітня 2018 року та постанову апеляційного суду Закарпатської області від 23 липня 2018 року, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржені рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що видані позивачу три довідки щодо пільгового стажу були визнані недійсними та відкликані, оскільки вони суперечили вимогам законодавства. ПАТ АФ «Яворник» посилається на постанову Верховного Суду від 16 травня 2018 року у аналогічній справі № 298/500/15-ц. Зазначає, що суди детально приводять зміст нормативно-правових документів, однак рішення приймають, яке прямо суперечить вимогам цих документів. У позові та в матеріалах судової справи також відсутні дані про умови праці - про роботу з конкретними лаками, фарбами чи їх розчинниками. Адже тільки конкретна назва (марка) матеріалів дозволяє встановити наявність в її складі шкідливої речовини конкретного класу. Суд встановив факт роботи позивача повний робочий день із застосуванням лакофарбових матеріалів, що містять шкідливі речовини не нижче третього класу небезпеки, не встановивши в судовому порядку ні назви робочого місця позивача, ні конкретних її умов праці та матеріалів, з якими вона працювала, ні які конкретно роботи вона виконувала (шпаклювання, шліфування, полірування, фарбування, лакування чи інші). Фактично вперше атестація робочих місць за умовами праці була проведена в 1999-2000 роках і її результати затверджені наказом по ВАТ АФ «Яворник» від 25 вересня 2000 року № 152. Наявність в архіві підприємства наказу №67/к від 23 травня 1995 року було виявлено в 2014 році і наказом від 11 лютого 2015 року №13/1-к його визнано недійсним, оскільки наказ №67/к мав явні ознаки підроблення. У судовому засіданні представник відповідача наполягав на дотриманні вимог Порядку застосування Списків №1 і №2 і зазначив, що атестація робочих місць за умовами праці в даній ситуації жодного значення не має, а довідку про підтвердження пільгового стажу роботи по Списку №2, дотримуючись вимог Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637, оформити не можливо. Порядок однозначно вимагає вносити в довідку тільки ті дані, що підтверджуються документально. Рішення суду фактично вимагає вигадати характер виконуваних робіт і лакофарбових матеріалів з вмістом шкідливих речовин не нижче 3-го класу небезпеки, та назви і номери документів, які ніби містять ці дані. У постанові апеляційного суду бездоказово та безпідставно стверджується, що відповідач не виконав обов`язку щодо ведення та збереження відповідної документації, оформлення трудової книжки, не указується вимоги яких нормативних документів порушено. Жодний нормативний документ, що діяв в період роботи позивача за нині діючою назвою професії опоряджувальника виробів з деревини, не передбачав обліку фактично виконуваних робітником робіт та з якими матеріалами він працював. Відповідач не заперечує той факт, що професія опоряджувальника виробів з деревини вперше була внесена до Списка № 2 в 1991 році, який набрав чинності з 01 січня 1992 року, і позивач дійсно міг би користуватися правом на пільгове пенсійне забезпечення при обов`язковому виконанні умов набуття цього права - постійної (повний робочий день) роботи із застосуванням лакофарбових матеріалів, що містять шкідливі хімічні речовини не нижче 3-го класу небезпеки. Виконання умов Списка №2 має підтверджуватися первинними документами, ведення яких нормативними документами затверджено в 1992 році, тобто вже після того, як позивач перейшла працювати за іншою професією. Суд мав би у своєму рішенні зафіксувати та підтвердити усі необхідні дані для заповнення довідки про пільговий стаж роботи або в судовому порядку самостійно підтвердити пільговий стаж, а не змушувати відповідача порушити нормативно-правові документи.

У листопаді 2018 року від ОСОБА_1 до суду надійшов відзив на касаційну скаргу, який підписано представником ОСОБА_2 , у якому позивач просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржені судові рішення - без змін. Заперечення мотивовані тим, що оскаржені рішення є законними, правильними та такими, що ухвалені з дотриманням вимог чинного законодавства. Позивач зазначає, що професія оздоблювальника виробів з деревини, що працюють із застосуванням лакофарбових матеріалів, що містять шкідливі речовини третього класу небезпеки, була внесена до Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, з шкідливими і важкими умовами пращ, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах згідно постанови КМ СРСР № 10 від 26 січня 1991 року.

Короткий зміст ухвали суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 19 жовтня 2018 року відкрито касаційне провадження у справі.

Позиція Верховного Суду

Колегія суддів відхиляє аргументи, які викладені в касаційній скарзі, з таких мотивів.

Суди встановили, що: наказом від 28 серпня 1980 року № 284/к ОСОБА_1 була цим днем прийнята на роботу оздоблювача (у трудовій книжці «отделочницы») Костринської меблевої фабрики; наказом від 14 травня 1992 року № 110 позивача з 15 травня 1992 року переведено на роботу в механічний цех АФ «Яворник» на посаду верстатниці; наказом від 30 вересня 2003 року № 162 позивача цим днем звільнено з роботи на підставі пункту 1 статті 36 КЗпП України (за згодою сторін).

ПАТ «Яворник» утворене у 1991 році, як правонаступник Костринської меблевої фабрики, Костринського комбінату кухонних меблів, Великоберезнянського меблевого комбінату.

Наказом по АФ «Яворник» від 23 травня 1995 року № 67/к у відповідності із Законом України «Про пенсійне забезпечення» затверджено перелік робочих місць, виробництв, робіт, професій і посад працівників, яким підтверджено право на пенсію за віком на пільгових умовах. Затверджений наказом Список виробництв, цехів, професій і посад, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах по Списку № 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення», містить професії за кодом 314 - обробники виробів з деревини, грунтувальники, красильники, лакувальники, полірувальники всіх найменувань, пульверизаторники, шліфувальники усіх найменувань, зайняті шліфуванням поверхонь, покритих лакофарбовими матеріалами, шпаклювальники, шпатлювальники - які працюють із застосуванням лакофарбових матеріалів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки. Список підписано головою атестаційної комісії - технічним директором, членами комісії, погоджено з головою профкому, затверджено президентом акціонерної фірми.

Суди встановили, що 18 вересня 2014 року ПАТ АФ «Яворник» видало ОСОБА_1 довідку № 255 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або записів у ній, якою підтвердив період роботи позивача оздоблювачем виробів із деревини із застосуванням лакофарбових матеріалів, що містять шкідливі речовини 3-го класу небезпеки, з 28 серпня 1980 року по 31 грудня 1991 року, тобто, практично за весь період відповідної роботи, за винятком періоду з 01 січня 1992 року по 14 травня 1992 року, підставами для чого навів трудову книжку, картку Т-2, накази про прийом на роботу, на відпустки. Довідкою підприємства від 07 липня 2014 року № 163 підтверджується факт відповідної роботи позивача, однак, вказується на відсутність даних про роботу за 1992 рік у архіві підприємства.

Довідку від 18 вересня 2014 року № 255 було видано відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою КМ України від 12 серпня 1993 року № 637 (пункти 3, 20, 23). Водночас у довідці не були заповнені графи, які стосуються вказівки на розділ, підрозділ, код професії, підставу відповідно до конкретного Списку професій, посад, робіт…, якими передбачена відповідна професія працівника. Правила п. 20 указаного Порядку в редакції, яка була чинною на час видачі довідки, передбачали, що у довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

У заповненні довідки № 255 були технічні упущення з боку роботодавця за фактичної наявності у нього в межах з 28 серпня 1980 року по 31 грудня 1991 року відповідних даних про професію, посаду, характер роботи працівника, період її виконання, код професії із вказівкою на відповідні розділ, підрозділ, пункт Списку № 2. Довідка була видана після перевірки відповідних обставин, на підставі матеріалів про трудову діяльність працівника.

Після вказівки Управління Пенсійного фонду України у Великоберезнянському районі ОСОБА_1 на необхідність отримання повторної довідки щодо стажу роботи з важкими і шкідливими умовами праці, ПАТ «Яворник» листом від 26 вересня 2014 року № 266 само просило ОСОБА_1 повторно подати заяву для отримання довідки, що позивач зробив і їй 27 жовтня 2014 року була видана довідка № 309 аналогічна за змістом довідці від 18 вересня 2014 року № 255. Тобто, роботодавець вдруге на підставі наявних у нього документів підтвердив ОСОБА_1 період її роботи оздоблювачем виробів із деревини із застосуванням лакофарбових матеріалів, що містять шкідливі речовини 3-го класу небезпеки, з 28 серпня 1980 року по 31 грудня 1991 року.

Суди встановили, що ОСОБА_1 виконувала оздоблення виробів з деревини із застосуванням лакофарбових матеріалів, що містять шкідливі речовини третього класу небезпеки, що дає право позивачу на пенсію за віком на пільгових умовах.

Відповідно до пункту «б» частини першої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Відповідно до пункту 10 Порядку застосування Списків N 1 і N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерство праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року N 383 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року N 637.

У абзаці 1 пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

За таких обставин суди зробили обґрунтований висновок про задоволення позову.

Посилання у касаційній скарзі на необхідність застосування висновків зроблених в постанові Верховного Суду України від 16 травня 2018 року № 298/500/15-ц є необґрунтованими, оскільки вказана постанова ухвалена за інших фактичних обставин.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржені рішення постановлено без додержанням норм матеріального і процесуального права та зводяться до переоцінки доказів у справі, що відповідно до положень статті 400 ЦПК України знаходиться поза межами повноважень Верховного Суду. У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід залишити без задоволення, оскаржені рішення без змін, а тому судовий збір за подання касаційної скарги покладається на особу, яка подала касаційну скаргу.

Керуючись статтями 400, 401, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства акціонерна фірма «Яворник» залишити без задоволення.

Рішення Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 16 квітня 2018 року та постанову апеляційного суду Закарпатської області від 23 липня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Крат

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков