Справа №438/1100/19
Провадження №2-н/438/129/2019
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

19 вересня 2019 року суддя Бориславського міського суду Львівської області Слиш А.Т., перевіривши виконання вимог ст.ст.161-164 ЦПК України та розглянувши заяву Комунального підприємства «Бориславтеплоенерго» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за теплову енергію, -

в с т а н о в и в:

Заявник КП «Бориславтеплоенерго» (місцезнаходження м.Борислав, вул.Коваліва, 52а, МФО 325796, р/р НОМЕР_1 Філія-ЛОУ АТ "Ощадбанк", ЗКПО 13809128) звернулося до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за теплову енергію.

Відповідно до п.1 ч.3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до ч.2 ст.9 ЗУ «Про судовий збір», суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір" від 08.07.2011 № 3674 - VI (далі - Закон "Про судовий збір").

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону "Про судовий збір", судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Підпунктом 4-1 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону "Про судовий збір" встановлено ставку судового збору за подання до суду заяви про видачу судового наказу - 0,1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з приписами частин 1, 2 статті 9 Закону "Про судовий збір" судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Судовий збір перераховується у безготівковій або готівковій формі, в тому числі з використанням платіжних систем через мережу Інтернет у режимі реального часу (відповідно до частини 1 статті 6 Закону "Про судовий збір").

Постановою Правління Національного банку України № 22 від 21.01.2004 року затверджена Інструкція про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті (далі - Інструкція), якою встановлені загальні правила, види і стандарти розрахунків клієнтів банків та банків у грошовій одиниці України на території України, що здійснюються за участю банків. Нормами Інструкції встановлені вимоги щодо заповнення розрахункових документів.

Відповідно до пункту 3.1. Інструкції платіжне доручення оформляється платником за формою, наведеною в додатку 2 до цієї Інструкції, згідно з вимогами щодо заповнення реквізитів розрахункових документів, що викладені в додатку 8 до цієї Інструкції, та подається до банку, що обслуговує його, у кількості примірників, потрібних для всіх учасників безготівкових розрахунків.

З додатків 2, 8 до Інструкції вбачається, що одним із реквізитів платіжного доручення є "Призначення платежу", який заповнюється з урахуванням вимог, установлених главою 3 Інструкції.

Пунктом 3.8. Інструкції визначено, що реквізит "Призначення платежу" платіжного доручення заповнюється платником так, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів отримувачу. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України. Платник відповідає за дані, що зазначені в реквізиті платіжного доручення "Призначення платежу".

Платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором.

Необхідними реквізитами ідентифікації позовної заяви (заяви, скарги), а уданому випадку заяви про видачу судового наказу є, зокрема, прізвище боржника.

З матеріалів, доданих до заяви, вбачається, що заявником надано платіжне доручення №21930652 від 22 квітня 2015 року, із зазначенням призначення платежу: судовий збір за подання позову про стягнення заборгованості за теплопостачання згідно ухвали суду від 09.04.2015р. 2/438/261/2015.

Тобто, згідно даного платіжного доручення сплачено судовий збір за подання до суду позовної заяви КП «Бориславтеплоенерго» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за теплову енергію, а не заяви Комунального підприємства «Бориславтеплоенерго» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за теплову енергію.

Отже, з огляду на викладене, в контексті даних обставин справи, суддя вважає, що додане до заяви платіжне доручення не є належним доказом сплати судового збору за подання заяви про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з ОСОБА_1

Документу, який підтверджує сплату судового збору за подання до суду даної заяви про видачу судового наказу про стягнення боргу з ОСОБА_1 до заяви не додано.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог статті 163 цього кодексу.

Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків (ч. 1 ст. 166 ЦПК України).

На підставі вищенаведеного приходжу до висновку про відмову КП «Бориславтеплоенерго» у видачі судового наказу.

Керуючись ст.ст. 163, 165, 260, 261, ЦПК України, суддя

п о с т а н о в и в:

Відмовити Комунальному підприємству «Бориславтеплоенерго» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за теплову енергію.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Львівського апеляційного суду через Бориславський міський суд Львівської області протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя А.Т.Слиш