Справа № 362/3783/19
Провадження № 2/362/2121/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2019 року Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді - Ковбеля М.М.,

з участю секретаря - Лагути І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Васильків цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування, -

в с т а н о в и в :

В липні 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому просить визнати за ним право земельної частки (паю) розміром 3,62 в умовних кадастрових гектарах (сертифікат серії НОМЕР_2), що перебувала у колективній власності КСП "Промінь" Великобугаївської сільської ради, та знаходиться на території с.Велика Бугаївка Васильківського району Київської області, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У обґрунтування позовних вимог зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько, який постійно проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Після смерті залишилось спадкове майно - земельна частка (пай), що перебувала у колективній власності КСП "Промінь". Державний акт на земельну ділянку не видавався. Він 13.06.2019 року звернувся до приватного нотаріуса Васильківського районного нотаріального округу Київської області Бобкова О.В. із заявою про прийняття спадщини, однак отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії через відсутність правовстановлюючого документа на визначену частку (пай).

Таким чином, оскільки батько позивача є єдиним та безспірним власником вищезгаданої частки (паю), а позивач є єдиним спадкоємцем першої черги який вступив у спадщину та на користь якого інші спадкоємці відмовилися від отримання спадщини, то він може отримати свідоцтво про право на спадщину.

Тому, враховуючи викладене, просить визнати за ним право земельної частки (паю), що перебувала у колективній власності КСП "Промінь" Великобугаївської сільської ради, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 02.07.2019 відкрито провадження у справі та вирішено розглянути справу в порядку загального позовного провадження.

Позивач та його представник адвокат Кривша Я.А. в судове засідання не з`явилися, надали до суду заяву, в якому позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, надали суду заяви, в яких просили слухати справу без їх участі, позовні вимоги визнали в повному обсязі.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явилися, то судове засідання проведено без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України.

Суд, дослідивши наявні матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності, дійшов висновку, що у позові слід відмовити.

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого Великобугаївською сільською радою Васильківського району Київської області, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 .

Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 батьком останнього являється ОСОБА_5 .

Так, згідно з довідкою Великобугаївської сільської ради №170 від 12.06.2019 року ОСОБА_5 дійсно проживав та був зареєстрований в АДРЕСА_1 у період з 08.05.1987 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 . Разом з ним на день смерті були зареєстровані: дружина померлого ОСОБА_4 , сини - ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 та донька - ОСОБА_3 , які проживають за вказаною адресою і по сьогоднішній день.

Відповідно до копії сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2, ОСОБА_5 належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП "Промінь" розміром 3,62 в умовних кадастрових гектарах.

Постановою Приватного нотаріуса Васильківського районного нотаріального округу Бобкова О.В. від 13.06.2019 року було відмовлено ОСОБА_1 у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну ділянку, площею 3,62 га, що знаходиться за адресою: Великобугаївська сільська рада Васильківського району Київської області після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , з тих підстав, що спадкоємцем не було подано правовстановлюючих документів щодо належності права на вищевкзаану земельну ділянку спадкодавцеві ОСОБА_5 .

Згідно відповіді Приватного нотаріуса Васильківського районного нотаріального округу Бобкова О.В. №419/01-16 від 20.10.2019 року, спадкова справа після громадянина ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 - не відкривалась.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках ( ст. 13 ЦПК України)

Особа, законний інтерес або право якої порушено, може скористатися способом захисту, який прямо передбачений нормою матеріального права або може скористатися можливістю вибору між декількома способами захисту, якщо це не заборонено законом. Якщо ж спеціальні норми не встановлюють конкретних заходів, то особа має право обрати спосіб із числа передбаченихстаттею 16 ЦК України з урахуванням специфіки порушеного права й характеру правопорушення.

Як зазначив Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду під час розгляду цивільної справи № 654/1790/16-ц (постанова від 18.12.2018), за статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається право людини на доступ до правосуддя, а за статтею 13 Конвенціїна ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особамає право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

Частиною 1 ст. 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

З огляду на викладене правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.

Оскільки ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , то згідно законодавства, у разі відкриття спадщини до 01.01.2004 року застосовується чинне на той час законодавство, а саме ЦКУ в ред.1963 роду.

Згідно ч.1 ст.524 ЦК України (в ред.1963 р.), спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Статтею 527 ЦК України (в ред.1963 р.) спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті.

Відповідно до положень ч.1 ст.529 ЦК України (в ред. 1963 р.) , при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Статтею 548 ЦК України (в ред. 1963 р.) передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до ст.525 ЦК України, часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу.

За правилами ст. 553 ЦК Української РСР спадкоємець за законом або за заповітом вправі був відмовитись від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Наступне скасування спадкоємцем такої заяви не допускалося.

Ст. 549 ЦК Української РСР визначалося, що спадкоємець визнавався таким, прийняв спадщину в разі, якщо він протягом шести місяців з дня відкриття спадщини фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Згідно з ст.561 ЦК УРСР та п.112 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям за законом після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини.

Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

З урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК України власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

При цьому, як роз`яснив Пленум Верховного суду України в п. 23 Постанови «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року, за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

За ст. 49 Закону України «Про нотаріат», однією із підстав для відмови у вчиненні нотаріальних дій є неподання відомостей (інформації) та документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії. Відповідно до ч. 4 цієї ж статті на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов`язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову.

Крім того, як роз`яснено Пленумом ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ в п. 3.1. Інформаційного листа від 16.05.2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).

У відповідності з п. 3.1 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України право на спадкування здійснюється спадкоємцями шляхом прийняття спадщини або її неприйняття.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 р., спадкові відносини регулюються ЦК України (пункт 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування»).

Проте, спадкоємець ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто встановлений ч. 2 ст. 549 ЦК УРСР строк прийняття спадщини сплинув до 1 січня 2004 р., а тому спірні правовідносини регулюються лише положеннями ЦК УРСР.

В даному випадку, в матеріалах справи відсутні будь-які докази відсутності в позивача оригіналу сертифікату серії НОМЕР_2 - правовстановлюючого документу на земельну частку (пай) чи зазначенння про його втрату, відсутні докази вчинення спадкоємцями будь-яких дій щодо прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 у встановлений законом строк, а також відсутня належна відмова інших спадкоємців від спадщини, зокрема в користь позивача. Протилежного позивачем не доведено.

Матеріалами справи також підтверджено факт, що спадкова справа відносно ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 приватним нотаріусом Бобковим О.В. не відкривалась, а отже не встановлювлено коло спадкоємців. Окрім цього, відповідачами не оспорюється право позивача на спадкування за законом земельної частки (паю), тобто відсутній спір між сторонами.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову, а тому понесені позивачем судові витрати, відповідно до вимог п. 2 ч. 2ст. 141 ЦПК України, слід віднести на його рахунок.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 80, 81, ч.2 ст.247, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

У задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя М.М.Ковбель