Провадження № 2/359/1006/2019
Справа № 359/9618/18
« 24 » січня 2019 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді - Муранової-Лесів І.В.,
при секретарі - Степаненко А.О.,
за участі позивача - ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Борисполі Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, -
22.11.2018 року позивач звернулася до суду з позовною заявою, відповідно до якої просить суд : стягнути з відповідача ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на свою користь аліменти на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі ј частини його доходу щомісячно, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття (а.с.1,2).
В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона з 05.06.1999 р. перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який 19.04.2018 року згідно рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області було розірвано. В шлюбі у них народилася дочка, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Дитина проживає з позивачем та знаходиться на її повному утриманні. У той час, відповідач повністю припинив надавати матеріальну допомогу на утримання спільної дитини, у зв'язку з чим вона вимушена звернутися до суду з зазначеним позовом.
У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та викладені в позовній заяві обставини, додатково позивач пояснила, що відповідач є інвалідом 2 групи, отримує пенсію. Позивач просила позов задовольнити, не заперечує щодо заочного розгляду справи.
Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином- за зареєстрованим місцем проживання, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву, а також заяви про розгляд справи у його відсутність до суду не подав.
Відповідно до вимог ст. ст. 223,280, 281 Цивільного процесуального кодексу України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи позивач не заперечує.
Заслухавши пояснення позивача, дослідивши заяву, матеріали даної цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, за наступних підстав.
У судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 05 червня 1999 року, який розірвано рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19 квітня 2018 року (а.с.16).
Від шлюбу мають дитину, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ОК № 280548, виданим 28 травня 2013 року виконавчим комітетом Вороньківської сільради Бориспільського району Київської області (а.с.5).
Згідно довідки № 02-31/1516, виданої 22.11.2018 р. виконкомом Вороньківської сільради (а.с.7), малолітня ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрована та постійно проживає за місцем реєстрації матері ОСОБА_1, за адресою: Київська область, Бориспільський район, с. Вороньків, вул.. Горова, 27-а.
Та обставина, що малолітня дочка проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні, відповідачем не оспорюється.
Згідно з вимогами ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.
Відповідно до ст.ст.180 Сімейного кодексу України батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно з ч.1 ст.181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.
Як передбачено ч.2 та 3 вказаної статті за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.
За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Відповідно до ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
За змістом ч.2 вказаної статті, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Згідно ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Будь-яких доказів того, що відповідач добровільно надає матеріальну допомогу позивачу на утримання малолітньої дитини, а також, що на утриманні відповідача є інші непрацездатні особи, суду надано не було.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідно до вище вказаних вимог чинного законодавства позивач має право на отримання від відповідача аліментів на утримання дитини, а відповідач, що за своїм сімейним та матеріальним станом, який інших утриманців не має, може сплачувати аліменти в визначеному позивачем розмірі - 1/4 частки його заробітку (доходу).
При цьому суд враховує вимоги ст.13 ЦПК України, відповідно до якої суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог, а також враховує, що з 01.12.2018 року було встановлено прожитковий мінімум для дітей до 6 років в розмірі 1626 гривень, а також, що прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, а, відповідно, мінімальний розмір пенсії, становить 1497 гривень, а отже визначений позивачем розмір аліментів не перевищує 50% від доходу відповідача.
За змістом ст.191 Сімейного кодексу України суд стягує аліменти від дня пред'явлення позову.
Судові витрати по сплаті судового збору в сумі 704 гривні 80 копійок підлягають компенсації за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, оскільки: позивач та відповідач звільнені від сплати судового збору.
Відповідно до вимог пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 141, 180, 181, 182, 183,191 Сімейного кодексу України та ст.ст.2,12,13,81,82,89,141,223, 258,259,263-265,266,273,280-281,430 ЦПК України, суд
Позов задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, НОМЕР_1, виданий 23.09.1999 Бориспільським МРВ ГУ МВС України в Київській області, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_6, на користь ОСОБА_2 наталії Володимирівни, ІНФОРМАЦІЯ_7, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_6, аліменти на дочку ОСОБА_4, 14 травня 2013 року, в розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 22.11.2018 року та до досягнення дитиною повноліття.
Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Заочне рішення може бути переглянуте Бориспільським міськрайонним судом Київської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга Київському апеляційному суду через Бориспільський міськрайонний суд протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлений 01.02.2019.

Суддя: ОСОБА_5