П О С Т А Н О В А

Іменем України

04 лютого 2019 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :

судді-доповідача : Готри Т.Ю.,

суддів : Собослоя Г.Г., Куштана Б.П.,

з участю секретаря : Балаж Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Ужгородської місцевої прокуратури на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 12 грудня 2018 року, постановлену суддею Малюк В.М., в справі за позовом Ужгородської місцевої прокуратури до Ужгородської міської ради, ОСОБА_3, ОСОБА_4, про скасування рішень Ужгородської міської ради щодо відведення земельної ділянки та витребування її на користь територіальної громади міста Ужгорода,

в с т а н о в и в :

У грудні 2018 року Ужгородська місцева прокуратура звернулася до суду з позовом до Ужгородської міської ради, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про скасування рішень Ужгородської міської ради щодо відведення земельної ділянки та витребування її на користь територіальної громади міста Ужгорода. До позовної заяви додала заяву про забезпечення позову, в якій просила накласти арешт на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_1

Заяву мотивувала тим, що обставини справи свідчать про наявність дійсного спору між учасниками процесу та реальність загрози виникнення суттєвої шкоди інтересам сторони, яку представляє позивач, здійснюючи конституційну функцію, яка полягає у тому, що подальша реалізація у будь-який спосіб земельної ділянки може призвести до того, що втрачається сенс подальшого розгляду позовних вимог, а також може зробити неможливим відновлення порушених інтересів держави та виконання ймовірного рішення суду по заявленим позовним вимогам, у звязку із чим необхідним є запровадження заборони щодо вчинення дій, спрямованих на реалізацію предмету спору шляхом накладення арешту на спірну земельну ділянку.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 12 грудня 2018 року у задоволенні заяви Ужгородської місцевої прокуратури про забезпечення позову по даній справі - відмовлено.

В апеляційній скарзі Ужгородська місцева прокуратура просить скасувати зазначену ухвалу, як незаконну, та постановити нову ухвалу, якою її заяву про забезпечення позову задовольнити. Вказує на те, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи та ґрунтуються на неправильному застосуванні норм процесуального права, оскільки з матеріалів справи чітко вбачається, що земельна ділянка отримувалась із земель комунальної власності з метою подальшого відчуження, що вказує на достатні ризики можливого і подальшого відчуження її третім особам. Враховуючи те, що протягом розгляду справи судом, з боку відповідачів можуть вчинятися певні юридично значимі дії (відчуження земельної ділянки, передача у заставу, тощо), які фактично утруднять чи взагалі унеможливлять задоволення частини пред'явлених позовних вимог при юридичній можливості задоволення позову в момент його пред'явлення, є необхідним вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірну земельну ділянку.

Заслухавши доповідача, пояснення прокурора Романа М.С., який апеляційну скаргу підтримав, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд вважає, що скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви Ужгородської місцевої прокуратури про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не наведено достатніх підстав для необхідності застосування забезпечення позову та не надано належних і допустимих доказів, які б свідчили про наявність ризиків можливого істотного ускладнення чи унеможливлення виконання в подальшому рішення суду або ефективного захисту.

Проте, апеляційний суд не може погодитись з висновком суду першої інстанції, оскільки такого суд дійшов з порушенням норм процесуального права з огляду на наступне.

Під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

У п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз'яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач Ужгородська місцева прокуратура звернулася до суду з позовом до Ужгородської міської ради, ОСОБА_3, ОСОБА_4, в якому просила визнати поважними причини пропуску строку позовної давності; визнати незаконним та скасувати пункт 2.46 рішення 4 сесії 5 скликання Ужгородської міської ради від 23.05.2008 року за №727; визнати незаконним та скасування пункт 1.45 рішення 4 сесії 5 скликання Ужгородської міської ради від 17.10.2008 року за №866; витребувати від ОСОБА_4 земельну ділянку за кадастровим номером НОМЕР_1, площею 0,1 га, вартістю 882090 грн. на користь територіальної громади м. Ужгорода.

Позовну заяву обґрунтовувала тим, що вказані рішення Ужгородської міської ради прийняті всупереч вимогам земельного та містобудівного законодавства України, в зв'язку з чим їх слід визнати незаконними та скасувати, а спірну земельну ділянку витребувати від останнього набувача, оскільки право власності на неї набуто всупереч суспільним інтересам на підставі незаконного рішення, що суперечить інтересам держави та інтересам суспільства в цілому.

В заяві про забезпечення позову Ужгородська місцева прокуратура просила накласти арешт на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_1

Заяву мотивувала тим, що обставини справи свідчать про наявність дійсного спору між учасниками процесу та реальність загрози виникнення суттєвої шкоди інтересам сторони, яку представляє позивач, здійснюючи конституційну функцію, яка полягає у тому, що подальша реалізація у будь-який спосіб земельної ділянки може призвести до того, що втрачається сенс подальшого розгляду позовних вимог, а також може зробити неможливим відновлення порушених інтересів держави та виконання ймовірного рішення суду по заявленим позовним вимогам, у звязку із чим необхідним є запровадження заборони щодо вчинення дій, спрямованих на реалізацію предмету спору шляхом накладення арешту на спірну земельну ділянку, а тому просила заяву задовольнити.

Отже, висновок суду про те, що позивачем не наведено ґрунтовних підстав для застосування заходів забезпечення позову, не надано доказів, які мають підтвердити необхідність вжиття негайних заходів забезпечення позову, є помилковим і спростовується вище наведеними обставинами.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що ухвала суду першої інстанції у відповідності до ст. 374 ЦПК України підлягає скасуванню, з ухваленням з цього питання нового судового рішення, яким заяву Ужгородської місцевої прокуратури про забезпечення позову слід задовольнити та накласти арешт на земельну ділянку за кадастровим номером НОМЕР_1, що розташована у АДРЕСА_1

Керуючись ст.ст. 374, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Ужгородської місцевої прокуратури - задовольнити.

Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 12 грудня 2018 року - скасувати.

Заяву Ужгородської місцевої прокуратури про вжиття заходів забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на земельну ділянку за кадастровим номером НОМЕР_1, що розташована у АДРЕСА_1

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду на протязі тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 06 лютого 2019 року.

Суддя-доповідач :

Судді :