Провадження № 2/263/2619/2019
У Х В А Л А
30 вересня 2019 року м. Маріуполь
Суддя Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області Хараджа Н.В., ознайомившись із заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та визнання права спільної сумісної власності на майно, поділ майна подружжя,
В С Т А Н О В И Л А:
До Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , в якій позивачка просить суд встановити факт проживання однією сім`єю без шлюбу з липня 2006 року по 24.11.2009 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , визнати житловий будинок АДРЕСА_1 , спільним сумісним майном здійснити поділ спільного сумісного майна, визнавши за позивачкою Ѕ частку на житловий будинок АДРЕСА_1 , визнати за відповідачем право власності на автомобіль «Scoda Octavia», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та стягнути з нього Ѕ вартості автомобіля.
Крім того, до позову також була додана заява про його забезпечення шляхом накладення арешту на житловий будинок АДРЕСА_1 .
Ознайомившись із заявою про забезпечення позову, суд дійшов до наступного.
Згідно ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо їх невжиття може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.
Згідно ч.1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити, зокрема: предмет позову, ціну позову, про забезпечення якого просить заявник.
Відповідно до положень п. 3 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
У поданій заяві зазначено, що власником вказаного будинку є ОСОБА_2 на підтвердження чого додано інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 27.06.2019 року, проте відповідно до аналогічної довідки з вказаних реєстрів від 30.09.2019 року за № 182899940, житловий будинок АДРЕСА_1 на праві приватної власності належить ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 03.08.2019 року.
Таким чином вбачається, що на теперішній час спірний будинок н АДРЕСА_2 відповідачу, тож не можу бути предметом даного позову.
Згідно ч.9 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.
З урахуванням викладеного, дану заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та визнання права спільної сумісної власності на майно, поділ майна подружжя, слід повернуто заявнику.
Керуючись ст.ст. 151 -153 ЦПК України, суддя
Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та визнання права спільної сумісної власності на майно, поділ майна подружжя, повернути заявникові.
Ухвала може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду протягом 15 днів з дня її складання.

Суддя: Н.В. Хараджа