Справа № 493/1976/19
Провадження № 2-о/493/110/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2019 року м. Балта Одеської області

Балтський районній суд Одеської області в складі:

головуючої-судді Мясківської І.М.

при секретарі Пінул І.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Балта цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису, за участі заінтересованих осіб: Балтського ВП ГУНП в Одеській області, ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій просить видати обмежувальний припис відносно ОСОБА_2 на строк 6 місяців, яким визначити заходи тимчасового обмеження його прав, а саме: заборонити ОСОБА_2 з`являтися за адресою її місця проживання по АДРЕСА_1 та заборонити ОСОБА_2 в будь-який спосіб контактувати з нею та її дітьми: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування вказаних вимог зазначає, що перебувала з ОСОБА_2 у фактичних шлюбних відносинах. Майже кожного дня між нею та ОСОБА_2 відбувалися сварки в присутності її малолітніх дітей.

Наразі вона з ОСОБА_2 разом не проживають, проте, ОСОБА_2 продовжує конфлікт постійно погрожуючи побиттям і навіть убивством.

Через часті сварки та психологічні тиски зі сторони ОСОБА_2 , її діти бояться залишатися вдома одні.

З вищевказаних причин, неодноразово зверталася до поліції, за що ОСОБА_2 притягувався до адміністративної відповідальності, однак його поведінка не змінюється.

Таким чином, ОСОБА_1 вважає, що є особою, яка зазнала домашнього насильства.

ОСОБА_1 в судовому засіданні заяву підтримала та просить її задовольнити в повному обсязі.

Заінтересована особа - представник Балтського ВП ГУНП в Одеській області в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_2 постійно влаштовує сварки зі своєю цивільною дружиною, за що притягувався до адміністративної відповідальності.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що з ОСОБА_1 сумісно проживали декілька років. Разом їздили за кордон на заробітки, а коли повернулися в с. Оленівка Балтського району Одеської області придбали деякі речі та автомобіль. З приводу розподілу речей між ними виникали конфлікти. Лакізу та її дітей вважає своєю сім`єю. Приходить до них додому не з ціллю їх налякати, тільки побачити, інколи чимось допомогти по господарству. В цілому проти обмежувального припису не заперечував.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що проживає в м. Ананьїв Одеської області, товаришує з ОСОБА_1 . Через конфлікти в сім`ї, ОСОБА_1 привезла до неї свого малолітнього сина ОСОБА_4 в пригніченому стані. Дитина боїться ОСОБА_2 та не хоче повертатися додому.

Заслухавши пояснення заявника та заінтересованих осіб, свідка, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебувала у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_2 . Через розлад стосунків, постійні сварки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 припинили спільне проживання.

З приводу розподілу спільного майна між сторонами виникають конфлікти, свідками яких стають неповнолітні діти ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Так, ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння влаштував сварку відносно ОСОБА_1 та розбив вікно у її будинку, тобто вчинив домашнє насилля економічного та психологічного характеру.

26.10.2019 року Балтським ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_2 було видано терміновий заборонений припис терміном на 10 діб.

02.11.2019 року біля 17:30 години ОСОБА_2 під час розмови з колишньою співмешканкою ОСОБА_1 погрожував фізичною розправою, тобто вчинив домашнє насилля психологічного характеру.

Розділом IV глави 13 ЦПК України визначено порядок розгляду судом справ про видачу і продовження обмежувального припису.

Відповідно до ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Основним нормативно-правовим актом, яким регулюються спірні правовідносини, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» Цей Закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

Згідно з пунктами 3, 4, 14 та 17 частини першої статті Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Економічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 24 Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника.

За пунктом 7 частини першої статті 1 Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Згідно з частиною третьою статті 26 цього Закону рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

У пункті 9 частини першої статті 1 згаданого Закону оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Крім вимог Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спірних правовідносин підлягають застосуванню правила Сімейного кодексу України.

За правилами статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Зважаючи на наведені правила Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків.

Суди під час вирішення такої заяви мають надавати оцінку всім обставинам та доказам у справі, вирішувати питання про дотримання прав та інтересів дітей і батьків, а також забезпечити недопущення необґрунтованого обмеження одного із батьків у реалізації своїх прав відносно дітей у разі безпідставності та недоведеності вимог заяви іншого з батьків.

Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

Судовим розглядом встановлено, що 25.10.2019 року ОСОБА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння влаштував сварку відносно ОСОБА_1 та розбив вікно у її будинку, тобто вчинив домашнє насилля економічного та психологічного характеру.

02.11.2019 року біля 17:30 години ОСОБА_2 під час розмови з колишньою співмешканкою ОСОБА_1 погрожував фізичною розправою, тобто вчинив домашнє насилля психологічного характеру.

Враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.

Частиною 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - подружжя, батьки (мати, батько) і дитина (діти).

Частинами 2, 3, 4 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків:

1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою;

2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи;

3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною;

4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою;

5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею;

6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи).

Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

Згідно ст. 350-6 ЦПК України розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців.

Враховуючи усі надані заявником докази, з огляду на встановлені судом обставини, суд, приходить до висновку, що наявні обґрунтовані ризики вчинення ОСОБА_2 домашнього насильства щодо заявника, та її неповнолітніх дітей, тому суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви та необхідність видачі обмежувального припису відносно ОСОБА_2 шляхом встановлення декількох заходів тимчасового обмеження прав кривдника та покладення на нього обов`язків.

Відповідно до ч. 3 ст. 650-5ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави.

Згідно із ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 259, 294, 350-1 - 350-8 ЦПК України, Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису, за участі заінтересованих осіб: Балтського ВП ГУНП в Одеській області, ОСОБА_2 - задовольнити.

Видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , на строк шість місяців, яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав:

1.Заборонити ОСОБА_2 з`являтися за адресою місця проживання ОСОБА_1 за адресою:

АДРЕСА_3 .Заборонити ОСОБА_2 в будь-який спосіб контактувати з ОСОБА_1 та її дітьми: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Зобов`язати Балтський ВП ГУНП в Одеській області взяти ОСОБА_2 на профілактичний облік.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання (ч.4 ст. 350-6 ЦПК України).

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, віднести на рахунок держави.

Копії рішення суду вручаються учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, негайно після проголошення такого рішення. Учасникам справи, які не були присутні у судовому засіданні, копія рішення суду надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення негайно, але не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення.

Про видачу обмежувального припису не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомити уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також районні державні адміністрації та виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад за місцем проживання (перебування) заявника.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк апеляційної скарги з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

СУДДЯ