Номер провадження: 22-ц/813/3327/19
Головуючий у першій інстанції Шенцева О. П.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.09.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Таварткіладзе О.М.,

суддів: Заїкіна А.П., Погорєлової С.О.,

за участю секретаря судового засідання: Віцько А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Приморський районного суду м. Одеси від 06 грудня 2018 року про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди у зв`язку з порушенням права власності,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до Приморський районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди у зв`язку з порушенням права власності.

В межах розгляду цієї справи, ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 23.03.2016 року заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову задоволено.

Накладено арешт на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 .

Заочним рішенням Приморський районного суду м. Одеси від 21 червня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду у розмірі 103562,40 грн.та моральну шкоду у розмірі 5 000 грн. В іншій частині позову відмовлено.

Постановою апеляційного суду Одеської області від 20.09.2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Заочне рішення Приморський районного суду м. Одеси від 21.06.2016 року скасовано та ухвалено нове судове рішення. Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної та моральної шкоди задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі 5000 грн. В решті позову відмовлено.

У жовтні 2017 року ОСОБА_3 звернулася до Приморський районного суду м. Одеси із заявою про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 23.03.2016 року у вигляді арешту нерухомого майна Ѕ частини квартири АДРЕСА_1 та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна, запис від 31.03.2017 року за № 13979443 про арешт Ѕ частини квартири АДРЕСА_1 , посилаючись на те, що вона є новим власником Ѕ частини вказаної квартири, яку придбала на електронних торгах 24.07.2017 року.

Ухвалою Приморський районного суду м. Одеси від 06 грудня 2018 року заяву ОСОБА_3 про скасування заходів забезпечення позову задоволено. Скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Приморський районного суду м. Одеси від 23.03.2016 року, у вигляді арешту нерухомого майна, а саме на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 . Виключено з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна, запис від 31.03.2017 року за № 13979443 про арешт Ѕ частини квартири АДРЕСА_1 .

Не погоджуючись з такою ухвалою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Приморський районного суду м. Одеси від 06 грудня 2018 року про скасування заходів забезпечення позову та відмовити у задоволенні такого клопотання ОСОБА_3 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, виходячи з наведених у цій постанові підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 п.2 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо, зокрема справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Задовольняючи заяву ОСОБА_3 та скасовуючи заходи забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_3 є новим власником Ѕ частини квартири АДРЕСА_1 , яку придбала на електронних торгах. Випадково дізнавшись (під час отримання свідоцтва), що на дане майно накладено арешт, заявник звернулася до суду із заявою про його зняття, у з`вqqqязку з чим заява підлягає задоволенню.

Однак, з таким висновком суду першої інстанції погодитись не можна виходячи з наступного.

Забезпечення позову регулюється розділом 1 главою 10 ЦПК України.

Відповідно до ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.1 п.1 ст.150 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до розяснень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Як вбачається зі положень, закріплених в ст. 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала. Ухвала суду про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, або про відмову в скасуванні забезпечення позову може бути оскаржена. У разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

З матеріалів справи вбачається, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 існує спір про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Ціна позову, згідно вимог позивача становила 142 074,40 грн.матеріальної шкоди та 300 000 грн. моральної шкоди.

В рамках вказаної справи, ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 23.03.2016 року було накладено арешт на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 (а.с.81, том2).

Заочним рішенням Приморський районного суду м. Одеси від 21 червня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду у розмірі 103562,40 грн.та моральну шкоду у розмірі 5 000 грн. В іншій частині позову відмовлено.

У вересні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про перегляд заочного рішення, проте ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 28.11.2016 року заяву ОСОБА_1 залишено без задоволення (а.с.131, том 2).

Разом з тим, під час виконання судового рішення першої інстанції, в межах виконавчого провадження, державним виконавцем було накладено арешт на майно ОСОБА_1 , зокрема на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 .

Вподальшому, 09.08.2017 року старшим державним виконавцем Приморського ВДВС м.Одеси ГТУЮ в Одеській області при примусовому виконанні виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошової суми у розмірі 103 562,40 матеріальної шкоди та 5000 грн. моральної шкоди, складено відповідний акт про реалізацію нерухомого майна, а саме: Ѕ частини квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 51,0 кв.м., що належить ОСОБА_1 .

Проведення аукціону з реалізації арештованого майна здійснював ДП «Сетам». Електронні торги відбулися 24.07.2017 року, через мережу Інтернет. Переможцем торгів стала ОСОБА_3 , яка придбала вказану частку квартири за 195 050 грн.

108 562,40 грн. державним виконавцем перераховано на рахунок ОСОБА_2 (а.с.164, том 2).

Постановою старшого державного виконавця Приморського ВДВС м.Одеса ГТУЮ в Одеській області Яцина О.С. від 16.08.2017 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 52004888 у зв`язку з його виконанням та знято арешт з майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, накладений постановою державного виконавця від 04.10.2016 року у межах суми 108 562,40 грн. (а.с.130, том 3).

11 серпня 2017 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу на заочне рішення Приморського районного суду м.Одеси від 21 червня 2016 року.

Постановою апеляційного суду Одеської області від 20 вересня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Заочне рішення Приморського районного суду м.Одеси від 21 червня 2016 року скасовано та ухвалено нове судове рішення. Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної та моральної шкоди задоволено частково. Стягнуто зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі 5000 грн. В решті позову відмовлено.

30.10.2017 року ОСОБА_3 звернулася до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Приморський районного суду м. Одеси від 23.03.2016 року (а.с.126, том 3).

Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 06 грудня 2018 року заяву ОСОБА_3 про скасування заходів забезпечення позову задоволено. Скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Приморський районного суду м. Одеси від 23.03.2016 року у вигляді арешту нерухомого майна, а саме на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 . Виключено з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна, запис від 31.03.2017 року за № 13979443 про арешт Ѕ частини квартири АДРЕСА_1 (том 3, а.с.164-165).

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 подала позов до Приморського ВДВС м.Одеси ГТУЮ в Одеській області, ДП «Сетам», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання електронних торгів, акту, свідоцтва про право власності недійсними, витребування майна та визнання права власності.

Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 26.10.2017 року відкрито провадження за вищевказаною позовною заявою.

Рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 07 грудня 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано електронні торги від 24.07.2017 року, які оформлені протоколом за № 274105 недійсними. Визнано акт про проведені торги від 06.09.2017 року на підставі протоколу № 274105 від 24.07.2017 року недійсними. Визнано свідоцтво про право власності на Ѕ частку квартири АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_3 - недійсним. Скасовано рішення про державну реєстрацію права власності на Ѕ частку квартири АДРЕСА_1 на ім.»я ОСОБА_3 за № 369965730 від 07.09.2017 року. Витребувано із чужого незаконного володіння ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 Ѕ частку квартири АДРЕСА_1 та визнано за ОСОБА_1 право власності на вказану частку квартири.

На вказане рішення, державним підприємством «Сетам» була подана апеляційна скарга, по якій 29 травня 2019 року Одеським апеляційним судом відкрито апеляційне провадження, яке на даний час триває.

Відповідно до ч.1 ст.158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 учасником цивільної справи в межах якої забезпечувався позов шляхом накладеня арешту на спірну частку квартири не була, а набула право власності на спірну частку квартири вже за результатами електронних торгів, які були організовані в межах виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошових коштів, про що ОСОБА_3 не могла не знати.

Крім того, ОСОБА_3 також не могла не знати на час звернення до суду першої інстанції про скасування заходів забезпечення позову в межах цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів, про наявність невирішеного спору за позовом ОСОБА_1 про скасування електронних торгів та витребування спірного майна у ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 , та визнання права власності за останньою.

Враховуючи наведені обставини, ОСОБА_3 , як новий власник чатки спірної квартири, якщо вважає свої права порушеними, має право звернутися до суду з відповідним позовом про звільнення належної частки майна з-під арешту.

За таких обставин, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, ухвала суду першої інстанції скасуванню з прийняттям постанови про відмову у задоволені заяви ОСОБА_3 про скасування заходів забезпечення позову.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.367, 374, 376, 381, 383 ЦПК України, Одеський апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Приморський районного суду м. Одеси від 06 грудня 2018 року про скасування заходів забезпечення позову - скасувати.

У задоволені заяви ОСОБА_3 про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 23.03.2016 року у вигляді арешту нерухомого майна Ѕ частини квартири АДРЕСА_1 та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна, запис від 31.03.2017 року за № 13979443 про арешт Ѕ частини квартири АДРЕСА_1 - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення складено: 23.09.2019 року.

Головуючий О.М. Таварткіладзе

Судді: А.П. Заїкін

С.О. Погорєлова