Провадження № 2/161/3557/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2019 року м.Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Присяжнюк Л.М.,

за участю секретаря судового засідання - Петрової В.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача Ковальчука І.С.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Волинській області» про скасування наказу про накладення дисциплінарного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

03 вересня 2019 року ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся в суд з позовом до Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Волинській області» (далі ДУ «ТМО МВС по Волинській області», відповідач) про скасування наказу про накладення дисциплінарного стягнення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач працював на посаді лікаря-терапевта поліклініки лікарні (з поліклінікою) у відповідача.

27 червня 2019 року відповідач виніс наказ №55-о/д, на підставі якого йому оголошено догану за неналежне виконання посадових обов`язків, наказ видано згідно протоколу засідання клініко-експертної комісії від 27 червня 2019 року №4.

Позивач вважає накладене дисциплінарне стягнення незаконним з тих підстав, що він законно та обґрунтовано 18 червня 2019 року направив у стаціонар хворого, а також видав листок тимчасової непрацездатності.

Крім того, позивач посилається на процесуальні порушення допущені під час здійснення дисциплінарного провадження, зокрема на те, що до складу клініко-експертної комісії увійшло 4 особи, двоє з яких були лікарями, які ініціювали дисциплінарне провадження стосовно позивача (лікарі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ).

З наведених підстав позивач просить суд визнати незаконним та скасувати вищенаведений наказ.

Позивач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні та у письмовому відзиві просив суд відмовити у задоволенні позову, посилаючись на законність оголошеної догани.

У відповіді на відзив та письмовому запереченні сторони наполягали на своїх попередніх позиціях щодо спору.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити, з таких підстав.

Судом встановлено та сторонами не заперечується, що позивач працював на посаді лікаря-терапевта поліклініки лікарні (з поліклінікою) у відповідача. На даний час позивач припинив трудові відносини з відповідачем.

З матеріалів справи слідує, що 27 червня 2019 року на адресу начальника ДУ «ТМО МВС по Волинській області» надійшли доповідні записки лікарів Савченко В.М. та Філіпчук Н.І., які повідомляли про допущені позивачем порушення галузевих нормативних документів та інструкцій під час:

1) направлення на стаціонар 18 червня 2019 року пацієнта ОСОБА_5 , 1968 року народження (а.с.15-16);

2) амбулаторного прийому 26 червня 2019 року пацієнта ОСОБА_6 , 1980 року народження (а.с.17-19).

Того ж дня, 27 червня 2019 року, у позивача були відібрані письмові пояснення з приводу направлення на стаціонар 18 червня 2019 року пацієнта ОСОБА_5 , 1968 року народження (а.с.19-20). Пояснення з приводу амбулаторного прийому 26 червня 2019 року пацієнта ОСОБА_6 , 1980 року народження, у позивача не відбиралася, і акт про відмову від надання пояснень не складався.

В подальшому, 27 червня 2019 року в приміщенні ДУ «ТМО МВС по Волинській області», на підставі вищенаведених доповідних записок було проведено засідання клініко-експертної комісії, яке зафіксоване у відповідному протоколі №4 (а.с.21-25).

Зі змісту цього протоколу слідує, що засідання проводилося комісією у складі чотирьох осіб, двоє з яких були лікарі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які повідомляли про допущені позивачем порушення галузевих нормативних документів та інструкцій у відповідних доповідних записках.

Підставою для проведення засідання комісії стали власне вищенаведені доповідні записки, і за результатом їх розгляду комісія одноголосно запропонувала винести позивачу догану за неналежне виконання своїх посадових обов`язків.

На підставі вищенаведеного, відповідачем був виданий наказ від 27 червня 2019 року №55-о/д «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 », позивачу оголошено догану (а.с.14). З цим наказом позивач ознайомлений під підпис 01 липня 2019 року (а.с.14 зворот).

Надаючи правову оцінку спірному рішенню відповідача, суд зазначає наступне.

Частиною першою статті 149 КЗпП України визначено, що до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення.

Всупереч вищенаведеному, відповідач не відібрав у позивача пояснення з приводу порушення амбулаторного прийому 26 червня 2019 року пацієнта ОСОБА_6 , 1980 року народження, про яке повідомлялося у відповідній доповідній записці.

Відсутні також докази ознайомлення позивача з відповідною доповідною запискою, а також докази відмови останнього надати свої письмові пояснення стосовно викладених у ній обставин.

Крім того, відповідно до пункту 4 Порядку контролю якості медичної допомоги, який затверджений наказом Міністерства охорони здоров`я України 28.09.2012 №752 (далі Порядок №752), контроль якості надання медичної допомоги здійснюється шляхом застосування методів зовнішнього та внутрішнього контролю якості медичної допомоги, самооцінки медичних працівників, експертної оцінки, клінічного аудиту, моніторингу системи індикаторів якості, атестації/сертифікації відповідно до вимог чинного законодавства України та законодавства Європейського Союзу.

Пунктом 5 Порядку №752 визначено, що внутрішній контроль якості надання медичної допомоги здійснюється керівництвом закладів охорони здоров`я та/або медичними радами закладів охорони здоров`я в межах повноважень, визначених законодавством, зокрема шляхом контролю за кваліфікацією лікарів, молодших спеціалістів з медичною освітою та професіоналів з вищою немедичною освітою, які працюють у закладі охорони здоров`я; самооцінки медичних працівників; організації надання медичної допомоги у закладі охорони здоров`я; моніторингу реалізації управлінських рішень; моніторингу дотримання структурними підрозділами закладу охорони здоров`я стандартів у сфері охорони здоров`я, клінічних протоколів; моніторингу системи індикаторів якості медичної допомоги; вивчення думки пацієнтів щодо наданої медичної допомоги.

А у пунктах 7,8 Порядку №752 передбачено, що контроль якості надання медичної допомоги здійснюється за такими складовими: структура, процес та результати медичної допомоги; організація надання медичної допомоги; контроль за реалізацією управлінських рішень; відповідність кваліфікаційним вимогам медичних працівників, у тому числі керівників закладів охорони здоров`я; вивчення думки пацієнтів щодо наданої медичної допомоги; забезпечення прав та безпеки пацієнтів під час надання їм медичної допомоги.

Контроль якості наданої медичної допомоги проводиться у випадках смерті пацієнтів, первинного виходу на інвалідність осіб працездатного віку, розбіжності встановлених діагнозів, недотримання закладами охорони здоров`я стандартів медичної допомоги (медичних стандартів), клінічних протоколів, табелів матеріально-технічного оснащення, а також у випадках, що супроводжувалися скаргами пацієнтів та/або близьких осіб, які доглядають за пацієнтами, шляхом клініко-експертної оцінки якості та обсягів медичної допомоги.

Клініко-експертна оцінка якості та обсягів медичної допомоги здійснюється шляхом експертизи клінічних питань діагностики, лікування та реабілітації медичними радами закладів охорони здоров`я, клініко-експертними комісіями Міністерства охорони здоров`я України та/або управлінь охорони здоров`я протягом 30 днів з дня надходження відповідного звернення або з ініціативи Міністерства охорони здоров`я України, про що складається висновок за результатами клініко-експертної оцінки за формою, наведеною в додатку до цього Порядку.

З аналізу вищенаведених підзаконних нормативно-правових актів слідує, що контроль якості надання медичної допомоги, зокрема у разі розбіжності встановлених діагнозів, недотримання стандартів медичної допомоги (медичних стандартів), клінічних протоколів, здійснюється медичними радами закладу охорони здоров`я (внутрішній контроль), або клініко-експертними комісіями МОЗ чи відповідними управлінням охорони здоров`я (зовнішній контроль), про що складається відповідний висновок, за формою, який вказаний у додатку до Порядку №752.

Крім того, Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 05 лютого 2016 року №69 затверджено Положення про медичну раду закладу охорони здоров`я, яке визначає порядок проведення внутрішнього контролю якості надання медичної допомоги та медичного обслуговування закладами охорони здоров`я незалежно від форми власності та підпорядкування.

Суд окремо зауважує, що вказані підзаконні нормативно-правові акти поширюють свою дію на заклади охорони здоров`я незалежно від форми власності та підпорядкування, про що прямо зазначено у них, а отже вони обов`язкові і для відповідача.

Всупереч вищенаведеному, внутрішній контроль якості наданої медичної допомоги лікарем ОСОБА_1 (позивачем) проводився не медичною радою ДУ «ТМО МВС по Волинській області», а клініко-експертною комісією відповідача, тобто не уповноваженим на те органом.

Доказів формування відповідачем медичної ради закладу охорони здоров`я, як це передбачено Порядком №752 та Положенням про медичну раду закладу охорони здоров`я, відповідач суду не надав.

Крім того, за результатом проведення такого внутрішнього контролю не був складений висновок за результатами клініко-експертної оцінки за формою, яка визначена у додатку до Порядку №752, а протокол засідання клініко-експертної комісії таким висновком не є.

До того ж, суд вважає слушними доводи позивача про те, що в засіданні клініко-експертної комісії брали участь 4 члени комісії, з яких 2 осіб (лікарі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ) були власне ініціаторами притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, оскільки вони складали відповідні доповідні записки.

В наведеному випадку, на переконання суду, лікарі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не могли бути об`єктивними під час засідання клініко-експертної комісії, оскільки вони вже наперед виклали свою позицію стосовно позивача у доповідних записках.

Суд зауважує, що у випадку неможливості сформувати орган, який був би уповноважений проводити внутрішній контроль якості надання медичної допомоги лікарем ОСОБА_1 з незалежних осіб, тобто без участі лікарів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , відповідач не був позбавлений можливості провести відповідний зовнішній контроль, як це передбачено Порядком №752.

Підсумовуючи вищевикладене, оскільки під час здійснення дисциплінарного провадження стосовно позивача у нього не були відібрані письмові пояснення з приводу амбулаторного прийому пацієнта 26 червня 2019 року, щодо нього не був проведений уповноваженим органом внутрішній чи зовнішній контроль якості надання медичної допомоги, із складанням відповідного висновку, а участь в прийнятті рішення стосовно накладення дисциплінарного стягнення брали особи, які ініціювали відповідні дисциплінарне провадження, суд дійшов висновку, що дисциплінарне стягнення на позивача було накладено передчасно, а тому позовні вимоги слід задовольнити.

У зв`язку з наведеними грубими процесуальними порушеннями під час здійснення дисциплінарного провадження стосовно позивача та задоволенням позову у зв`язку з цим, суд вважає за необхідним не надавати свою оцінку суті можливого правопорушення, яке кваліфікувалося позивачу, оскільки права та законні інтереси позивача повністю поновлені за фактом задоволення позову з цієї підстави.

На підставі ч.8 ст.141, пункту 5 частини сьомої статті 265 ЦПК України, у зв`язку з надходженням від сторони позивача до закінчення судових дебатів відповідної заяви, слід призначити судове засідання для вирішення питання про судові витрати, після ухвалення рішення у справі.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 141, 265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Позов задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати наказ начальника Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Волинській області» №55-о/д від27 червня 2019 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 ».

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено та підписано 23.12.2019 р.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Л.М. Присяжнюк