КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

17 грудня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах: головуючого Сліпченка О.І., Сушко Л.П., Гуля В.В.

за участю секретаря: Пітенко І.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 07 жовтня 2019 року у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві про встановлення факту, що має юридичне значення.

Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд,-

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернулася із вищевказаною заявою.

Просила встановити факт належності їй заробітку отриманого в період з 01 січня 1990 року по 30 червня 1991 року в Українському науково-дослідному інституті переробки волокон.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 07 жовтня 2019 року у відкритті провадження відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, яку обґрунтовано тим, що місцевий суд допустився порушення норм процесуального права.

Зауважує, що встановлення факту належності їй заробітку не віднесено до повноважень жодного із суб`єктів владних повноважень, а тому висновок місцевого суду, щодо необхідності розгляду заяви в порядку адміністративного судочинства вважає помилковим.

Просить скасувати ухвалу місцевого суду, а справу направити на продовження розгляду.

Відзив на апеляційну скаргу у визначений судом строк не надходив.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підтримали позицію висловлену в апеляційній скарзі.

Інші належним чином повідомлені учасники справи не з`явились.

У відповідності до вимог статті 130, 372 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, а тому колегія суддів вважає можливим слухати справу у їх відсутності.

Апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно вимог ст. 263 ЦПК України, - судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення не відповідає.

Відмовляючи у відкритті провадження, суд першої інстанції виходив з того, що відмова відповідного органу у встановленні факту трудового стажу повинна оскаржуватись в порядку адміністративного судочинства, а відтак і заява про встановлення вказаного факту також повинна розглядатись в порядку адміністративного судочинства.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч.1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо:

1) заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства;

2) є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили, за тими самими вимогами;

3) у провадженні цього чи іншого суду є справа зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав;

4) є рішення третейського суду, прийняте в межах його компетенції, щодо спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, за винятком випадків, коли суд відмовив у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду або скасував рішення третейського суду і розгляд справи в тому самому третейському суді виявився неможливим;

5) є рішення суду іноземної держави, визнане в Україні в установленому законом порядку, щодо спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав;

6) настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які звернулися із позовною заявою або до яких пред`явлено позов, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Відповідно до ч. 4 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Колегія суддів зауважує, що норми чинного законодавства не дають можливості заявнику звернутись із заявою про встановлення факту в порядку адміністративного судочинства, а тому посилання місцевого суду на необхідність звернення позивача до адміністративного суду є хибними.

Крім того, апелянт вказує, що його вимоги не спрямовані на встановлення трудового стажу, а посилається на необхідність встановлення зазначеного факту для проведення перерахунку призначеної пенсії.

Місцевий суд повинен був дослідити під час вирішення питання про відкриття провадження саме відповідність заяви вимогам ст. 315 ЦПК України та з`ясувати, чи наявний спір про право в даному випадку, однак зазначені вимоги норм процесуального законодавства не були відображені в судовому рішенні.

Оскільки висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, а ухвалене судове рішення вимогам процесуального права, то наявні підстави для його скасування у відповідності до ст. 379 ЦПК України та направленню справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.367, 374, 379, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 07 жовтня 2019 року скасувати, а справу направити на продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційноїінстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягомтридцятиднів.

Головуючий

Судді: