ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2019 року

м.Суми

Справа №591/6256/17

Номер провадження 22-ц/816/5451/19

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Кононенко О. Ю. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенка В. І. , Ткачук С. С.

з участю секретаря судового засідання -Чуприни В.І.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Комунальний заклад культури Сумської обласної ради-Сумський обласний академічний театр драми та музичної комедії ім. М.С.Щепкіна,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Зарічного районного суду м.Суми від 23 жовтня 2019 року у складі судді Шелєхової Г.В., ухвалене у м. Суми, повний текст якого складено 23 жовтня 2019 року,

в с т а н о в и в :

У листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до КЗ культури Сумської обласної ради-Сумський обласний академічний театр драми та музичної комедії ім. М.С.Щепкіна, змінивши та уточнивши свої вимоги в заяві від 29 січня 2018 року, просив поновити його на посаді артиста-вокаліста КЗ Сумський обласний академічний театр драми та музичної комедії ім. М.С. Щепкіна та стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 01 грудня 2017 року по день ухвалення рішення.

Свої вимоги мотивував тим, що з 01 лютого 2008 року він був прийнятий відповідачем на посаду артиста-вокаліста. В листопаді 2016 року директор театру повідомив про необхідність підписання контрактів, в разі не підписання - працівники підлягають звільненню. Таким чином, позивач був змушений підписати контракт, який не містив номера, дати та строку дії. Незважаючи на завіряння директора щодо недопущення звільнення працівників театру по закінченню строку дії контракту, 22 вересня 2017 року позивач отримав повідомлення про звільнення 30 листопада 2017 року у зв`язку з закінченням строку дії контракту від 29 листопада 2016 року. Оскільки підписати контракт він був змушений під загрозою звільнення і при цьому був впевнений, що до контракту будуть внесені відповідні зміни, які погоджені профспілками, вважав звільнення незаконним. Незважаючи на те, що він займав виборну посаду заступника голови профспілки «Захист справедливості», за згодою на його звільнення до профспілки та до вищестоящого виборного органу (об`єднання профспілок) відповідач не звертався.

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 23 жовтня 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено у зв`язку з необгрунтованістю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на незаконність рішення суду, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

При цьому вказує, що суд не надав належну оцінку його доводам про те, що він є членом виборного профспілкового органу театру, проте відповідач не звертався за погодженням його звільнення до профспілкового органу. Крім того, суд не врахував, що введення контрактної форми в театрі не відповідало вимогам Колективного договору між адміністрацією та профспілковими комітетами, а форма укладеного з ним контракту була розроблена без дотримання встановленого порядку. Зазначає, що був звільнений на підставі ч.2 ст.36 КЗпП України, а не п.9 ст. 36 КЗпП України, як зазначив суд в мотивувальній частині рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Клопотання ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи задоволенню не підлягає, так як доказів поважності причин неявки представника ОСОБА_2 в судове засідання, а саме посвідчення про відрядження, він не надав.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника КЗ культури Сумської обласної ради-Сумський обласний академічний театр драми та музичної комедії ім. М.С.Щепкіна Демченка М.О., який проти скарги заперечував, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 01 лютого 2008 року був прийнятий на посаду артиста-вокаліста першої категорії на умовах безстрокового трудового договору до Сумського Обласного Академічного Театру Драми та музичної комедії ім. М.С. Щепкіна (т.1, а.с. 95).

06 вересня 2016 року позивач був письмово попереджений про наступну зміну з 10 листопада 2016 року істотних умов праці. З попередженням позивач ознайомився 06 вересня 2016 року (т.1, а.с. 145).

06 вересня 2016 року ОСОБА_1 подав письмову заяву про те, що згоден на зміну істотних умов праці припинення безстрокового трудового договору та укладення контракту на один рік без проведення конкурсу з 10 листопада 2016 року (т.1, а.с. 146).

Як вбачається з протоколу, 10 листопада 2016 року відбулися збори творчого колективу театру щодо розробки змін до контрактів, запропонованих на підпис працівникам творчого складу Сумський обласний академічний театр драми та музичної комедії ім. М.С.Щепкіна (т.1, а.с. 100-102).

29 листопада 2016 року позивач підписав контракт № 138/16 зі строком дії з 30 листопада 2016 року по 30 листопада 2017 року (т.1, а.с. 147-150).

29 листопада 2016 року наказом № 263-к звільнено ОСОБА_1 з посади артиста-вокаліста першої категорії згідно з п. 9 ч. 1 ст. 36 КЗпП України (т. 1, а.с. 151).

Наказом від 29 листопада 2016 року № 264-к його було прийнято з 30 листопада 2016 року на роботу до театру на посаду артиста-вокаліста 1 категорії, строком на 1 рік, без проведення конкурсу, на умовах укладеного з ним контракту (т. 1, а.с. 152).

22 вересня 2017 року позивачу вручене повідомлення № 341 про те, що 30 листопада 2017 року його буде звільнено з посади артиста-вокаліста першої категорії по закінченню дії контракту за п. 2 ст. 36 КЗпП України (т.1, а.с. 155).

Наказом № 167-к від 22 листопада 2017 року позивача звільнено з посади артиста-вокаліста першої категорії 30 листопада 2017 року у зв`язку із закінченням строку дії контракту, п. 2 ст. 36 КЗпП України (т.1, а.с. 156).

Рішення суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову мотивоване тим, що укладення з позивачем контракту відповідає вимогам законодавства, при звільненні ОСОБА_1 з роботи відповідач діяв правомірно.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з таким висновком місцевого суду, виходячи з наступного.

Підставою припинення трудового договору згідно з п. 2 ч. 1 ст. 36 КЗпП України є закінчення його строку (пункти 2 і 3 статті 23 КЗпП України), крім випадків, коли трудові відносини фактично тривають і жодна з сторін не поставила вимогу про їх припинення.

Особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України (ч. 3 ст. 21 КЗпП України).

Відповідно до п.3 розділу ІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо запровадження контрактної форми роботи у сфері культури та конкурсної процедури призначення керівників державних та комунальних закладів культури» від 28 січня 2016 року № 955-VIII, до 24 лютого 2017 року з працівниками художнього та артистичного персоналу, які перебували у трудових відносинах з державними та комунальними закладами культури, протягом 1 року з дня набрання чинності законом повинні бути укладені контракти строком від 1 до 3 років без проведення конкурсу.

Аналогічна норма закріплена в п. 5 розділу 1 Порядку формування на конкурсній основі кадрового складу художнього та артистичного персоналу державних та комунальних закладів культури Міністерства культури України, затвердженого наказом від 01 липня 2016 року № 497.

Наказом Міністерства культури України від 02 серпня 2016 року № 624 затверджено форму контракту з професійними творчими працівниками державних та комунальних закладів культури.

Згідно з п. 8 розділу 6 цієї форми, після настання дати закінчення строку дії контракту такий контракт вважається продовженим на строк, на який він був укладений, якщо жодна зі сторін за 30 календарних днів до цієї дати письмово не поінформувала іншу сторону про своє бажання припинити дію контракту.

Відповідно до зазначених положень закону, з позивачем був припинений безстроковий трудовий договір та укладено контракт на один рік без проведення конкурсу.

29 листопада 2016 року наказом № 263-к позивача звільнено з посади артиста-вокаліста першої категорії згідно з п. 9 ч. 1 ст. 36 КЗпП (т. 1, а.с. 151).

Так, судом першої інстанції правильно встановлено, що звільнення позивача 29 листопада 2016 року саме на підставі п. 9 ст. 36 КЗпП України кореспондується з п. п. 2, 3 Прикінцевих положень Закону України № 955-VIII від 28 січня 2016 року.

З матеріалів справи вбачається, що цього ж дня, 29 листопада 2016 року між сторонами був підписаний контракт № 138/16 зі строком дії з 30 листопада 2016 року по 30 листопада 2017 року, який має всі передбачені діючим законодавством реквізити (т.1, а.с. 147-150).

Наказом від 29 листопада 2016 року № 264-к ОСОБА_1 прийнято з 30 листопада 2016 року на роботу до театру на посаду артиста-вокаліста 1 категорії, строком на 1 рік, без проведення конкурсу, на умовах укладеного з ним контракту (т.1, а.с. 152).

Раніше, а саме 06 вересня 2016 року ОСОБА_1 подав письмову заяву про те, що згоден на зміну істотних умов праці припинення безстрокового трудового договору та укладення контракту на один рік без проведення конкурсу (т.1, а.с. 146).

На підставі цих доказів, та враховуючи, що позивач не звертався до адміністрації театру з проханням внести зміни до контракту, умови укладеного контракту до суду не оскаржував, суд першої інстанції обґрунтовано вважав, що позивач та відповідач погодили умови подальшої роботи ОСОБА_1 за контрактом.

З матеріалів справи вбачається, що 22 вересня 2017 року позивачу вручене повідомлення № 341 про те, що 30 листопада 2017 року його буде звільнено з посади артиста-вокаліста першої категорії по закінченню дії контракту за п. 2 ст. 36 КЗпП України, тобто роботодавець поставив вимогу про припинення трудових відносин та повідомив про своє бажання припинити дію контракту (т.1, а.с. 155).

Наказом № 167-к від 22 листопада 2017 року ОСОБА_1 звільнено з посади артиста-вокаліста першої категорії 30 листопада 2017 року у зв`язку із закінченням строку дії контракту, п.2 ст.36 КЗпП України (т.1, а.с. 156).

Припинення строкового трудового договору (контракту) не потребує згоди профспілки, тому доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 , як член виборного профспілкового органу театру був звільнений без згоди профспілки та вищестоящого виборного органу (об`єднання профспілок), на правильність ухваленого рішення не впливає.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що введення контрактної форми в театрі не відповідало вимогам Колективного договору між адміністрацією та профспілковими комітетами, а форма укладеного з ним контракту була розроблена без дотримання встановленого порядку, є безпідставним, оскільки, як вже зазначалось вище, позивач не звертався до адміністрації театру з проханням внести зміни до контракту, умови укладеного контракту виконував та до суду не оскаржував, тому суд першої інстанції обґрунтовано вважав, що позивач погодився з умовами роботи за контрактом.

Ухвалюючи рішення, суд належним чином дослідив обставини справи та застосовував норми матеріального права до спірних правовідносин, дав оцінку всім основним доводам позовної заяви, зокрема посиланню позивача на ч. 3 ст. 41 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності».

При цьому суд обґрунтовано виходив з того, що звільнення позивача здійснено з дотриманням вимог трудового законодавства, тому відсутні підстави для поновлення його на посаді артиста-вокаліста КЗ Культури Сумської обласної ради-Сумський обласний академічний театр драми та музичної комедії ім. М.С.Щепкіна та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, дотримуючись принципу змагальності, на підставі наданих сторонами доказів, ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 367 - 369, п.1 ч.1 ст. 374, ст. ст. 375, 381- 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 23 жовтня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і на неї може бути подана касаційна скарга протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий - О.Ю. Кононенко

Судді : В.І. Криворотенко

С.С. Ткачук