Справа № 691/293/19
Провадження № 2/691/329/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2019 року м. Городище

Городищенський районний суд Черкаської області у складі судді Синиці Л.П., за участю секретаря судових засідань Кочетової І.І., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Моторно-транспортного страхового бюро України про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

11.03.2019 року позивач звернувся до суду, та керуючись ст.4 ЦПК України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 1166, 1187 ЦК України, просив стягнути з відповідачів у справі ОСОБА_2 , Моторно-транспортного страхового бюро України, солідарно, 20879,55грн. матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 22 вересня 2018 року; 768,40грн. сплаченого судового збору; 1508,00грн. витрат на незалежну оцінку проведення матеріального збитку; 72,00грн. за поштове повідомлення.

В обґрунтування зазначає, що є власником автомобіля ЗАЗ 110206 д/н НОМЕР_1 . 22 вересня 2018 року сталася ДТП за участю транспортного засобу під керуванням відповідача ОСОБА_3 , який не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки та допустив зіткнення з його автомобілем. Постановою Городищенського районного суду від 26 грудня 2018 року відповідача ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП. Працівники поліції, після строків встановлених чинним законодавством на повідомлення страховика, повідомили його, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 , як власника транспортного засобу, не застрахована. Отже, внаслідок даного ДТП між ним та відповідачем ОСОБА_3 виникло деліктне зобов`язання із завдання шкоди. В листопаді 2018 року, замовив незалежну оцінку вартості завданого йому матеріального збитку, внаслідок ДТП. Відповідно до звіту про проведення незалежної оцінки вартості матеріального збитку завданого йому, як власнику автомобіля ЗАЗ 110206 д/н НОМЕР_1 , складеного СОД ОСОБА_5. , його вартість складає 20879,55грн.. Невиконання відповідачем, як власника наземного транспортного засобу обов`язку страхування цивільно-правової відповідальності, не позбавляє його права вимоги одержати відшкодування шкоди саме від нього, як заподіювача збитків, в рамках деліктного. зобов`язання. Крім того, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду, зокрема, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. За подачу позову до суду поніс витрати: сплатив судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп. провів незалежну оцінку вартості заподіяного йому матеріального збитку за здійснення якої сплатив 1508 гривень та направляв поштове письмове повідомлення відповідачу ОСОБА_3 про проведення даної процесуальної дії сплатив 72 гривні, та відповідно претендує на стягнення понесених судових витрат з відповідачів. Заходів забезпечення доказів або позову не здійснював. Іншого позову до відповідачів до суду з таким самим предметом не подавав.

До судового засідання сторони не з`явилися, повідомлені належно.

Позивач, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 повідомлявся належно та своєчасно, що підтверджено оголошенням на офіційному сайті Судової влади України (судові виклики поверталися без вручення з відміткою адресат відсутній) та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 297, з відміткою про отримання особисто 19.07.2019 (на 23.07.2019 року). Причини неприбуття не повідомив. Заяв та (або) клопотань про перенесення судового засідання, чи слухання справи за відсутності, з висловленням позиції щодо заявленого, не надходило. До суду відзив на позов не надходив.

Відповідач Моторне транспортне страхове бюро України повідомлялися належно та своєчасно, що підтверджено рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 207, з відміткою про отримання за дорученням 27.06.2019 року. Причини неприбуття не повідомили. Заяв та (або) клопотань про перенесення судового засідання, чи слухання справи за відсутності, не надходило.

10.05.2019 року надійшов відзив на позовну заяву, що прийнятий судом, та в якому МТСБУ вказали, що не погоджуються з викладеним обставинами та позовними вимогами зважаючи на те, що в дорожньо-транспортній пригоді, що мала місце 22.09.2018 року за участю транспортного засобу транспортного засобу «ЗA3», державний номер НОМЕР_1 має нести відповідальність винна особа в дорожньо-транспортній пригоді, ОСОБА_2 .. Вказують, що для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику, в даному випадку МТСБУ, заяву про страхове відшкодування, однак ОСОБА_2 та позивач з повідомленням та заявою до МТСБУ не зверталися. Станом на момент звернення з позовом до суду позивач не скористався своїм правом подання заяви про виплату страхового відшкодування до МТСБУ, тобто не скористався свої правом на вирішення спору в досудовому порядку, чим порушує порядок та умови отримання страхового відшкодування передбаченого Законом № 1961-IV, право особи на звернення до суду з вимогою про захист свого цивільного права виникає з моменту, коли право цієї особи було порушено, тобто з моменту відмови страховика у виплаті страхового відшкодування. Вважають подання позову до МТСБУ є передчасним у зв`язку з не зверненням позивача до МТСБУ з відповідною заявою в строки передбачені законом. Позивачем взагалі не було повідомлено про настання страхового випадку, що унеможливлює розрахунок страхового відшкодування у зв`язку з повним відновленням пошкодженого транспортного засобу, що підтверджує акт виконаних робіт наданий до матеріалів справи. Внаслідок невиконання позивачем обов`язків передбачених нормами Закону №1961-ІУ були позбавлені можливості у визначенні розміру страхового відшкодування, тому просять відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі до Моторного (транспортного) страхового бюро України.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши доводи позову, відзиву на позовні вимоги, урахувавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до такого.

22.09.2018 року о 20год. 55хв. ОСОБА_2 , в м . Городище, Черкаської області , по вул. Миру , не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, та допустив зіткнення з автомобілем ЗАЗ 110206 д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався попереду в попутному напрямку та повертав ліворуч в задню ліву частину автомобіля, автомобілі отримали механічні пошкодження, з матеріальними збитками.

Постановою Городищенського районного суду Черкаської області від 26.12.2018 року ОСОБА_2 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП, та у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, матеріали адміністративної справи № 691/1648/18, провадження № 3/691/698/18, в суді закрито (постанова вступила в законну силу 28.01.2019 року).

Частиною 4 статті 82 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

За нормами ст.1187 ЦК України, визначено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

У відповідності до ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Статтею 1192 ЦК України, передбачено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно Звіту про проведення незалежної оцінки вартості матеріального збитку завданого власникові автомобіля ЗАЗ 110206 реєстраційний номер НОМЕР_1 , виконаного оцінювачем ОСОБА_5 (кваліфікаційне свідоцтво оцінювача МФ№3167 від 12.02.2005 року, за напрямком оцінки майна «Оцінка об`єктів в матеріальній формі», посвідчення про підвищення кваліфікації МФ №10099 - ПК від 02.03.2017 року, свідоцтво про реєстрацію в Державному реєстрі оцінювачів №3045 від 16.06.2005 року), за висновком вартість матеріального збитку об`єкту оцінки становить 20879,55 грн..

На момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди у винуватця ДТП, відповідача ОСОБА_2 не встановлено наявності поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до преамбули Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 р. № 1961-IV, вказаний нормативно-правовий акт регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

За нормами 3 Закону № 1961-IV обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

У відповідності до п. 21.1. ст. 21 Закону № 1961-IV з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТСБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування.

Статтею 6 Закону № 1961-IV передбачено, що страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.

За нормами п.22.1. ст.22 Закону № 1961-ІV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до п.36.2 Закону України № 1961-ІV Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

У відповідності до п.39.1. ст.39 Закону № 1961- ІV Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

За нормами ст.41 Закону № 1961-IV, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: а) транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі; б) невстановленим транспортним засобом, крім шкоди, яка заподіяна майну та навколишньому природному середовищу; в) транспортним засобом, який вийшов з володіння власника не з його вини, а у результаті протиправних дій іншої особи; г) особами, на яких поширюється дія пункту 13.1 статті 13 цього Закону; ґ) у разі недостатності коштів та майна страховика - учасника МТСБУ, що визнаний банкрутом та/або ліквідований, для виконання його зобов`язань за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності; д) у разі надання страхувальником або особою, відповідальність якої застрахована, свого транспортного засобу поліцейським та медичним працівникам закладів охорони здоров`я згідно з чинним законодавством.

Вказана норма Закону № 1961-ІV передбачає чіткий перелік випадків, за яких Моторне (транспортне) страхове бюро України відшкодовує шкоду за рахунок коштів фонду захисту потерпілих.

Відповідно до п.2.1 ст.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про страхування», цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.

За нормами п.33.1.4 ст.33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний: невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу.

За змістом ст.35.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

У відповідності до п.5 ч.1 ст.26 Закону України «Про страхування» та п.5 ч.1, ст.991 ЦК України підставою для відмови страховика у здійсненні страхових виплат або страхового відшкодування є: несвоєчасне повідомлення страхувальником про настання страхового випадку без поважних на це причин або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків.

Як зазначено у п.16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013 року у разі невиконання особою, відповідальність якої застрахована, обов`язку письмового надання страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у передбачених випадках - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, шкода відшкодовується завдавачем шкоди.

Станом на 11.03.2019 року (момент звернення з позовом до суду) позивач не скористався своїм правом подання заяви про виплату страхового відшкодування до МТСБУ, тобто не скористався свої правом на вирішення спору в досудовому порядку, у відповідності до порядку та умов отримання страхового відшкодування передбаченого Законом № 1961-IV, право особи на звернення до суду з вимогою про захист свого цивільного права виникає з моменту, коли право цієї особи було порушено, тобто з моменту відмови страховика у виплаті страхового відшкодування, тому вимога позивача щодо відшкодування матеріальних збитків з МТСБУ за пошкоджений автомобіль ЗАЗ 110206 д.н.з. НОМЕР_1 , задоволенню не підлягає.

Однак, з урахуванням встановленого, заявлена позивачем (потерпілим в ДТП, що сталася 22.09.2018 року), майнова шкода підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_2 (особи винної у вчиненні ДТП, що сталася 22.09.2018 року) у розмірі, доведеному належними і допустимими доказами на підтвердження понесення втрат, яких він зазнав.

Суд звертає увагу, що ВСУ у постанові по справі № 6-2808цс15 від 20.01.2016р. зробив правовий висновок, що право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним, тобто останній вправі одержати повне відшкодування шкоди безпосередньо від особи, яка її завдала, незалежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність такої особи.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення та стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача грошових коштів в сумі 20879грн. 55коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

Судові витрати у справі, а саме сплачений позивачем судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп., за поштове повідомлення 72грн. 00коп. та витрати за проведення незалежної оцінки матеріального збитку в сумі 1508 грн. 00 коп., у відповідності до ст.141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 259, 263-265, 268 ЦПК України, ст. ст. 23, 625, 992, 1166, 1167, 1187, 1194 ЦК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , жителя АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , жителя АДРЕСА_2 , матеріальну шкоду завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 22 вересня 2018 року в сумі 20879 (двадцять тисяч вісімсот сімдесят дев`ять) 55 коп., та судові витрати у розмірі 2348 (дві тисячі триста сорок вісім) грн. 40 коп..

В іншій частині позовних вимог, відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції, протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкриті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л. П. Синиця