Справа № 654/1993/19
Провадження №2/654/852/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2019 року

Голопристанський районний суд Херсонської області

в складі: головуючого - судді Сіянка В. М.

за участю секретаря - Петришак В.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Гола Пристань Херсонської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, -

У С Т А Н О В И В:

07.06.2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 17 березня 2017 року між ним та відповідачем був укладений договір позики, за яким позивач надав ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 46000,00 гривень, а остання в свою чергу зобов`язалася повернути вказану суму в строк до 01.09.2017р. Однак, до теперішнього часу цього обов`язку не виконала та в добровільному порядку віддавати кошти наміру не має. Вказані обставини підтверджуються власноручно написаною розпискою позичальника та можуть бути підтверджені показами свідків, які були присутні під час надання коштів. В зв`язку з небажанням відповідачем повертати позику, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_2 на його користь суму боргу в розмірі 46000,00 грн., а також на підставі ст. 625 ЦК України: інфляційні втрати за період з жовтня 2017 по квітень 2019р. в сумі 7871,94 грн., 3% річних за 587 днів прострочення зобов`язання в сумі 2219,34 грн., та пеню за таку ж кількість днів в сумі 27002,00 грн.

В судове засідання позивач не з`явився. Згідно долученої до справи письмової заяви, ОСОБА_1 просив розглянути справу за його відсутності у зв`язку з зайнятістю на роботі. На задоволенні позовних вимог наполягає.

В судовому засіданні відповідач та її представник позовні вимоги не визнали з підстав зазначених у відзиві, який було долучено до матеріалів справи в судовому засіданні 16.07.2019р. В задоволенні позовних вимог просили відмовити в повному обсязі, оскільки зобов`язання по поверненню суми позики були повністю виконані ОСОБА_2 31.08.2017р., підтвердженням чого є квитанція.

Заслухавши пояснення відповідача та її представника, вивчивши матеріали справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що заявлений позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Статтею 1047 ЦК України передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Договір позики вважається укладеним в момент здійснення дій з передачі предмета договору на основі попередньої домовленості (пункт 2 частини першої статті 1046 ЦК України).

Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, а й передачі грошової суми позичальнику.

Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договір позики є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за ним, у тому числі повернення предмета позики або визначеної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми.

Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти їх справжню правову природу, незважаючи на найменування документа, і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки.

Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Судом встановлено, що 17.03.2017р. ОСОБА_2 була написана розписка, згідно змісту якої вбачається, що в день її написання відповідач позичила грошові кошти в сумі 46000,00 гривень у ОСОБА_1 та зобов`язалася повернути вказану суму до 01 вересня 2017 року.

У силу ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ч.3 ст. 1049 ЦК України, позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.(ст. 530 ЦК України).

На підтвердження виконання свого обов`язку по поверненню коштів ОСОБА_1 , відповідач надала до суду квитанцію до прибуткового касового ордеру від 31 серпня 2017 року, згідно якої касиром ОСОБА_5 було прийнято від ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 46000,00 гривень. Підставою таких дій зазначено повернення позики згідно договору №4-17 від 17.03.2017р.

За загальним правилом, наведеним у статті 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Отже, ОСОБА_2 було надано до суду відповідний документ (квитанцію), як доказ повного та своєчасного виконання нею свого зобов`язання. Дані обставини позивачем не спростовані, належність та достовірність вказаного письмового доказу не заперечувалась. Крім цього, суд бере до уваги, що відповідно до ч.2-3 ст. 545 ЦК України, якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку.

Оригінал боргового документу жодна із сторін до суду не надала.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, суд зазначає, що в ході розгляду справи позивачем не було надано оригіналу розписки, наявність якої у нього підтверджувала б невиконання ОСОБА_2 боргових зобов`язань, а також не спростовано письмові докази відповідача щодо своєчасного та повного повернення нею суми позики.

За цих обставин, суд приходить до висновку про недоведеність позовних вимог та вважає за необхідне в їхньому задоволенні відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 509, 526, 530, 545, 1046, 1047, 1049 ЦК України, ст.ст. 12, 81, 89, 141, 263-265, 354-355 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Херсонського апеляційного суду безпосередньо або через Голопристанський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В. М. Сіянко