Справа № 755/4543/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" грудня 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді Арапіної Н.Є.

з секретарями Юдицьким К.О., Бурлака Д.О.

за участі

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідачів ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання договору купівлі-продажу недійсним, визнання майна спільною сумісною власності подружжя, стягнення компенсації у рахунок вартості частини у праві спільної сумісної власності відчуженого автомобіля та зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання майна спільною сумісною власності подружжя та поділ майна подружжя, в с т а н о в и в:

позивач ОСОБА_3 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про поділ спільного майна подружжя, визнання договору купівлі-продажу недійсним. Свої вимоги мотивувала тим, що з 03 листопада 2007 року по 26 травня 2016 року позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_4 . Під час шлюбу, а саме в 2011 році відповідач придбав у власність автомобіль марки «KIA SOUL», 2011 року випуску, д/н НОМЕР_1 . Однак 08 квітня 2016 року між відповідачами було укладено договір купівлі-продажу зазначеного автомобіля, який є недійсним, оскільки був укладений без згоди позивача та не був спрямований на настання реальних правових наслідків. У зв`язку з чим просить визнати недійсним договір купівлі-продажу транспортного засобу від 08 квітня 2016 року, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , у прядку поділу майна подружжя визнати за позивачем право власності на Ѕ частину автомобіля марки «KIA SOUL», 2011 року випуску, д/н НОМЕР_1 , нoмер кузова НОМЕР_2 .

Під час підготовчого судового засідання позивач подала заяву про зміну предмету позову та заяву про уточнення позовних вимоги, відповідно до яких остаточно просить визнати недійсним договір купівлі-продажу № 5564/01/8044 від 08 квітня 2016 року, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , визнати спільною сумісною власністю подружжя автомобіль марки «KIA SOUL», 2011 року випуску, д/н НОМЕР_1 , нoмер кузова НОМЕР_2 , в порядку поділу майна подружжя стягнути з ОСОБА_4 компенсацію у рахунок вартості 1/2 частини у праві спільної сумісної власності відчуженого автомобіля марки «KIA SOUL», 2011 року випуску, нoмер кузова НОМЕР_2 у розмірі 118 510,00 грн.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 06 квітня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити у порядку загального позовного провадження.

06 квітня 2018 року ухвалою суду у задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_6 про забезпечення позову відмовлено.

14 вересня 2018 року ухвалою суду витребувано у Регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ в місті Києві (01011, вул. Арсенальна, 9/11, м. Київ): 1.належним чином завірені документи, на підставі яких було здійснено реєстрацію автомобіля «KIA SOUL», 2011 року випуску, д/н НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в тому числі облікової картки на автомобіль та договору купівлі-продажу із додатками; 2.належним чином завірені документи, на підставі яких було здійснено реєстрацію автомобіля «KIA SOUL», 2011 року випуску, д/н НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , в тому числі облікової картки на автомобіль та договору купівлі-продажу із додатками.

Крім того, 14 вересня 2018 року ухвалою суду витребувано у Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» (04070, вул. Іллінська, 8, м. Київ): 1.належним чином завірену інформацію щодо наявності страхових полісів, оформлених AT «Страхова компанія «АХА Страхування» на автомобіль «KIA SOUL», 2011 року випуску, д/н НОМЕР_1 у період з 01 березня 2016 року по 26 березня 2018 року із обов`язковим зазначенням номеру полісу, особи з якою було укладено договір, строк дії договору, предмет та іншу відому інформацію; 2.належним чином завірену інформацію щодо особи, з якою було оформлено страхові поліси № АС6421028, № АІ8726822, № АІ9970915, № АІ9970916, № АІ 8531223 та на яких умовах.

16 січня 2019 року протокольною ухвалою суду зустрічну позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання майна спільною сумісною власності подружжя та поділ майна подружжя прийнято до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання договору купівлі-продажу недійсним, визнання майна спільною сумісною власності подружжя, стягнення компенсації у рахунок вартості частини у праві спільної сумісної власності відчуженого автомобіля. Свої вимоги мотивував тим, що з 03 листопада 2007 року відповідач перебував у зареєстрованому шлюбі з позивачем, який рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 26 травня 2016 року було розірвано. За час перебування у шлюбі сторонами було придбано таке майно, а саме: холодильник Whirlpool, духовку, газову плиту, кухонний стіл з матовим склом білого кольору, чотири стільці, пральну машину Samsung, шафу з дзеркалом, двоспальне ліжко, комод з дзеркалом, два пуфики, матрас та ноутбук Toshiba, загальною вартістю 99 700,00 грн. 29 вересня 2016 року позивачем було виявлено відсутність зазначеного майна. Крім того, 10 квітня 2016 року відповідач привласнила спільні грошові кошти у розмірі 3 000,00 доларів США.У зв`язку з чим просить визнати ОСОБА_4 право власності на 1/2 частину спірного майна: холодильник Whirlpool, духовку, газову плиту, кухонний стіл з матовим склом білого кольору, чотири стільці, пральну машину Samsung, шафу з дзеркалом, двоспальне ліжко, комод з дзеркалом, два пуфики, матрас та ноутбук Toshiba; стягнути з ОСОБА_3 1 500 (одну тисячу п`ятсот) доларів США, що на момент пред`явлення зустрічного позову за курсом НБУ еквівалентно 42 180 грн. 00 коп.

Під час підготовчого судового засідання відповідач подав заяву про зміну предмету позову та просить визнати спільною сумісною власністю подружжя: холодильник Whirlpool, духовку, газову плиту, кухонний стіл з матовим склом білого кольору, чотири стільці, пральну машину Samsung, шафу з дзеркалом, двоспальне ліжко, комод з дзеркалом, два пуфики, матрас та ноутбук Toshiba, загальною вартістю 99 700,00 грн. Поділити спільне майно подружжя: холодильник Whirlpool, духовку, газову плиту, кухонний стіл з матовим склом білого кольору, чотири стільці, пральну машину Samsung, шафу з дзеркалом, двоспальне ліжко, комод з дзеркалом, два пуфики, матрас та ноутбук Toshiba, шляхом стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 грошової компенсації Ѕ частини вартості спірного майна у розмірі 49 850 грн. 00 коп. Визнати спільною сумісною власністю подружжя 3 000 (три тисячі) доларів США, що на дату подання заяви про зміну предмету зустрічної позовної заяви за курсом НБУ еквівалентно 81 000 грн. 00 коп. Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 1 500 доларів США, що на дату подання заяви про зміну предмету зустрічної позовної заяви за курсом НБУ еквівалентно 40 500 грн. 00 коп.

Крім того, 14 лютого 2019 року протокольною ухвалою суду підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні.

Ухвалою суду від 05 березня 2019 року провадження у справі зупинено на час проведення судової товарознавчої експертизи.

11 липня 2019 року ухвалою суду відновлено провадження по справі.

12 грудня 2019 року розгляд справи закінчено ухваленням рішення по суті вимог.

Позивач в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи. Представництво інтересів здійснював ОСОБА_1 .

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав первісні позовні вимоги. Дав пояснення, аналогічні викладеним у позові. Зустрічні позовні вимоги не визнав повністю. Додатково пояснив, що надані відповідачем докази не підтверджують зустрічні позовні вимоги.

Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи. Представництво інтересів здійснювала ОСОБА_2 .

Представник відповідачів ОСОБА_2 первісні позовні вимоги не визнала. Пояснила, що спірний автомобіль є особистою власністю відповідача, що підтверджується наданими документами. Тому позивач погодилась з продажем автомобіля. Довідки Вінницької торгово-промислової палати від 02 березня 2018 року про вартість автомобіля не відображає дійсну вартість, оскільки не зазначено знос автомобіля. Підтримала зустрічні позовні вимоги. Дала пояснення, аналогічні викладеним у зустрічному позові.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні правовідносини.

З 03 листопада 2007 року позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 , який рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 26 травня 2016 року було розірвано (а.с. 21-22, том 1).

Згідно листа Регіонального сервісного центру в м. Києві Міністерства внутрішніх справ України від 27 серпня 2018 року в період з 03 листопада 2007 року по 26 травня 2016 року на ім`я ОСОБА_4 було зареєстровано один транспортний засіб, а саме: автомобіль марки «KIA SOUL», 2011 року випуску, д/н НОМЕР_1 , на підставі довідки-рахунку КІМ № 679761 від 17 березня 2011 року та акту прийому-передачі НДЦ 908408 від 26 лютого 2011 року (а.с. 74, том 1).

08 квітня 2016 року між відповідачем ОСОБА_4 та відповідачем ОСОБА_5 укладено договір купівлі-продажу № 5564/01/8044, відповідно до умов якого відповідач ОСОБА_5 придбав автомобіль марки «KIA SOUL», 2011 року випуску, нoмер кузова НОМЕР_2 (а.с. 113, 114, том 1).

Позивач просить визнати недійсним договір купівлі-продажу № 5564/01/8044 від 08 квітня 2016 року, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та визнати спільною сумісною власністю подружжя автомобіль марки «KIA SOUL», 2011 року випуску, д/н НОМЕР_1 , нoмер кузова НОМЕР_2 .

В обґрунтування позовних вимог посилалася на придбання транспортного засобу під час перебування у шлюбі та його відчуження без письмової згоди позивача.

Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Представник відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 скористався своїм правом подачі відзиву до позову, в якому заперечує проти задоволення позову та зазначає, що спірний автомобіль є його особистою власністю, оскільки придбаний за кошти отримані від продажу автомобіля марки «Daewoo Sens», 2004 року випуску, який було ним придбано до реєстрації шлюбу з позивачем. Крім того, між позивачем та відповідачем ОСОБА_4 фактично існувала згода про те, що спірний автомобіль є особистою власністю відповідача ОСОБА_4 .

На підтвердження відзиву представник відповідачів надав суду квітанції про переказ коштів (а.с.169-170), договір № від 12 березня 2011 року купівлі-продажу автомобіля, укладеного між ТОВ «Фалькон-Авто» та відповідачем ОСОБА_4 відповідно до якого відповідач ОСОБА_4 придбав автомобіль марки «KIA SOUL», 2011 року випуску, д/н НОМЕР_1 вартістю 126400,00 грн. (а.с. 219-223, том 1), видаткову накладну № 4499 від 07 грудня 2004 року про видачу відповідачу ОСОБА_4 автомобіля марки «Daewoo Sens», 2004 року випуску вартістю 38 265,00 грн. (а.с. 134, 135, том 1).

Відповідач ОСОБА_5 скористався своїм правом подачі відзиву до позову, в якому заперечує проти задоволення позову та зазначає, що між позивачем та відповідачем ОСОБА_4 фактично існувала згода про те, що спірний автомобіль є особистою власністю відповідача ОСОБА_4 .

Між сторонами виник спір з приводу сімейних правовідносин, предметом доказування є доведення, що придбаний спірний автомобіль є спільною сумісною власністю подружжя та відчужений без згоди одного з подружжя.

Згідно ст. 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (ст. 63 Сімейного кодексу України).

Отже, за змістом зазначених норм матеріального права належність подружжю майна, придбаного за час шлюбу за спільні кошти подружжя, на праві спільної сумісної власності законодавством презюмується, якщо інше не встановлено судом при розгляді справи.

Відповідно до ст. 65 Сімейного кодексу України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена.

Тобто, із зазначеного слідує, що у разі, коли одним із подружжя відчужується автомобіль, який є об`єктом спільної сумісної власності, письмова згода другого з подружжя має бути посвідчена нотаріально.

В силу ч.2 ст. 65 Сімейного кодексу України дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним, як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового.

Відповідно до ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників. Згода співвласників на вчинення правочину щодо розпорядження спільним майном, який підлягає нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, має бути висловлена письмово і нотаріально посвідчена.

Автомобіль «KIA SOUL», 2011 року випуску, нoмер кузова НОМЕР_2 , придбано ОСОБА_3 та ОСОБА_4 17 березня 2011 року, тобто під час перебуванні у шлюбі, тому спільна сумісна власність презюмується.

Відповідачем не доведено, що спірний автомобіль є його особистою власністю, оскільки придбаний за кошти отримані від продажу автомобіля марки «Daewoo Sens», 2004 року випуску, який було ним придбано до реєстрації шлюбу з позивачем.

Крім того, відповідачем не доведено, що між гим та позивачем фактично існувала згода про те, що спірний автомобіль є особистою власністю відповідача ОСОБА_4 .

Враховуючи те, що спірне майно є цінним, набуте під час шлюбу і відповідно до вимог статей 60, 63, 65 СК України, є спільною сумісною власністю подружжя. Відчуження цінного майна (за договором купівлі-продажу), що є спільною сумісною власністю подружжя, одним із них, без згоди на те іншого подружжя є підставою для визнання такого договору недійсним відповідно до частини першої статті 203, частини першої статті 215 ЦК України.

Положеннями ч. 1 ст. 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою ст. 203 цього Кодексу.

При цьому, відповідно до вимог ч.ч. 1-3, 5 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» відповідно до статей 215 та 216 ЦК суди розглядають справи за позовами: про визнання оспорюваного правочину недійсним і застосування наслідків його недійсності, про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину.

Вимога про встановлення нікчемності правочину підлягає розгляду в разі наявності відповідного спору. Такий позов може пред`являтися окремо, без застосування наслідків недійсності нікчемного правочину. У цьому разі в резолютивній частині судового рішення суд вказує про нікчемність правочину або відмову в цьому.

Відповідно до п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» у разі якщо під час розгляду спору про визнання правочину недійсним як оспорюваного та застосування наслідків його недійсності буде встановлено наявність підстав, передбачених законодавством, вважати такий правочин нікчемним, суд, вказуючи про нікчемність такого правочину, одночасно застосовує наслідки недійсності нікчемного правочину.

Як роз`яснено у п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року № 11, вирішуючи питання про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71 СК щодо обов`язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.

З урахуванням встановлених обставин позовні вимоги про визнання недійсним договору купівлі-продажу № 5564/01/8044 від 08 квітня 2016 року автомобіля марки «KIA SOUL», 2011 року випуску, нoмер кузова НОМЕР_2 , укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , та визнання спільним сумісним майном ОСОБА_3 до ОСОБА_4 автомобіля марки «KIA SOUL», 2011 року випуску, номер кузова НОМЕР_2вартістю 50 000 (п`ятдесят тисяч) грн. підлягають задоволенню.

Крім того, позивач просить в порядку поділу майна подружжя стягнути з ОСОБА_4 компенсацію у рахунок вартості 1/2 частини у праві спільної сумісної власності відчуженого автомобіля марки «KIA SOUL», 2011 року випуску, нoмер кузова НОМЕР_2 у розмірі 118 510,00 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначила про її право на грошову компенсації у зв`язку з відчуження спірного автомобіля не в інтересах сім`ї.

На підтвердження вартості спірного автомобіля позивач надала суду лист Вінницької торгово-промислової палати від 02 березня 2018 року, відповідно до якого вартість автомобіля марки «KIA SOUL», 2011 року випуску, станом на 01 березня 2018 року становить у розмірі 237 020,00 грн. (а.с. 24, 25, том 1).

Представник відповідача заперечувала проти вартості спірного автомобіля у розмірі 237 020,00 грн., оскільки відповідно до договору № від 12 березня 2011 року купівлі-продажу автомобіля, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фалькон-Авто» та відповідачем ОСОБА_4 вартість автомобіля становить у розмірі 126400,00 грн.

Ухвалою суду від 05 березня 2019 року призначено по справі судову товарознавчу експертизу, на вирішення якої поставити такі питання: 1. Яка вартість автомобіля «KIA SOUL» 2011 року випуску, номер кузова НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , станом на 08 квітня 2016 року ?2 Яка вартість автомобіля «KIA SOUL» 2011 року випуску, номер кузова НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_1 станом на момент проведення експертизи?

Однак 08 липня 2019 року Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз повернуто цивільну справу без виконання через невиконання клопотання експерта про забезпечення натурного огляду та надання додатковим матеріалів.

В судовому засіданні сторони не наполягали на проведенні судової товарознавчої експертизи.

В матеріалах справи міститься договір купівлі-продажу № 5564/01/8044 від 08 квітня 2016 року, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , відповідно до якого вартість автомобіля марки «KIA SOUL», 2011 року випуску, нoмер кузова НОМЕР_2 , становить у розмірі 50 000,00 грн.

З урахуванням неможливості огляду та визначення вартості спірного автомобіля у зв`язку з його продажем, не доведенням позивачем ринкової вартості спірного автомобіля на момент його продажу відповідачем, з метою захисту прав та інтересів позивача, суд вважає за можливе прийняти до уваги вартість спірного автомобіля, яка зазначена у договорі купівлі-продажу № 5564/01/8044 від 08 квітня 2016 року у розмірі 50 000,00 грн.

За урахуванням викладеного позовні вимоги про стягнення компенсації у рахунок вартості частини у праві спільної сумісної власності відчуженого автомобіля підлягають задоволенню частково: стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_3 , 1981 року народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , компенсацію у рахунок вартості 1/2 частини у праві спільної сумісної власності відчуженого автомобіля марки «KIA SOUL», 2011 року випуску, нoмер кузова НОМЕР_2 у розмірі 25000 (двадцять п`ять тисяч) грн.00 коп. В решті позовних вимог відмовити.

За встановлених обставин суд приходить висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання майна спільною сумісною власності подружжя, стягнення компенсації у рахунок вартості частини у праві спільної сумісної власності відчуженого автомобіля частково: визнати спільним сумісним майном ОСОБА_3 до ОСОБА_4 автомобіль марки «KIA SOUL», 2011 року випуску, номер кузова НОМЕР_2вартістю 50 000 (п`ятдесят тисяч) грн. Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_3 , 1981 року народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , компенсацію у рахунок вартості 1/2 частини у праві спільної сумісної власності відчуженого автомобіля марки «KIA SOUL», 2011 року випуску, нoмер кузова НОМЕР_2 у розмірі 25000 (двадцять п`ять тисяч) грн.00 коп. В решті позовних вимог відмовити.

Відповідач звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_3 про визнання майна спільною сумісною власності подружжя та поділ майна подружжя.

За зустрічною позовною заявою відповідач просить визнати спільною сумісною власністю подружжя: холодильник Whirlpool, духовку, газову плиту, кухонний стіл з матовим склом білого кольору, чотири стільці, пральну машину Samsung, шафу з дзеркалом, двоспальне ліжко, комод з дзеркалом, два пуфики, матрас та ноутбук Toshiba, загальною вартістю 99 700,00 грн.

В обґрунтування зустрічних позовних вимог відповідач посилався на придбання спірного майна під час перебування у шлюбі та його викрадення позивачем.

На підтвердження заявлених зустрічних вимог відповідач надав суду лист Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області від 20 жовтня 2016 року щодо звернення ОСОБА_4 з приводу того, що колишня дружина ОСОБА_7 із спільної квартири забрала всю побутову техніку, меблі та пошкодила замок на вхідних дверях, зареєстрованого ЖЄО № 27302 встановлено, що відносини носять цивільно-правовий характер (а.с. 151, том 1), лист з текстом «Пробач, моя життєва ситуація склалася так, що я змушена була забрати все. Якщо ти з розумінням до цього віднесешся, я забуду, що в тебе є машина» (а.с. 152, том 1), фотознімки квартири (а.с. 153-156, 173-176, том 1), лист Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві від 13 квітня 2016 року, відповідно до якого зареєстровані матеріали ЖЄО № 27302 направлено за територіальністю до Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області (а.с. 177, том 1), лист Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області від 16 травня 2016 року, відповідно до якого звернення ОСОБА_4 щодо викрадення грошей дружиною ОСОБА_3 зареєстровано в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області за № 19298 від 20 квітня 2016 року та під час розгляду встановлено відсутність ознак кримінального правопорушення (а.с. 178, том 1).

Однак відповідач не надав суду належних та допустимих доказів придбання спірного майна під час перебування у зареєстрованому шлюбі з позивачем, чим не виконано вимоги ст. 12 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За встановлених обставин суд приходить висновку про відмову у задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання майна спільною сумісною власності подружжя за недоведеністю.

Оскільки вимоги відповідача за зустрічним позовом про стягнення поділ майна подружжя є похідними від позовних вимог про визнання майна спільною сумісною власності подружжя, вони задоволенню не підлягають.

Позовні вимоги про визнання спільною сумісною власністю подружжя грошових коштів в сумі 3 000 (три тисячі) доларів США, що еквівалентно 81 000 грн. 00 коп., які зберігалися у квартирі за адресою: АДРЕСА_3 , та стягнення з позивача 1 500 доларів США, що еквівалентно 40 500 грн. 00 коп. не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів наявності зазначених коштів у подружжя.

За встановлених обставин суд приходить висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання договору купівлі-продажу недійсним, визнання майна спільною сумісною власності подружжя, стягнення компенсації у рахунок вартості частини у праві спільної сумісної власності відчуженого автомобіля частково: визнати договір купівлі-продажу транспортного засобу № 5564/07/8044 від 08 квітня 2016 року, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , недійсним. Визнати спільним сумісним майном ОСОБА_3 до ОСОБА_4 автомобіль марки «KIA SOUL», 2011 року випуску, нoмер кузова НОМЕР_2вартістю 50 000 (п`ятдесят тисяч) грн. Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_3 , 1981 року народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , компенсацію у рахунок вартості 1/2 частини у праві спільної сумісної власності відчуженого автомобіля марки «KIA SOUL», 2011 року випуску, нoмер кузова НОМЕР_2 у розмірі 25000 (двадцять п`ять тисяч) грн.00 коп. В решті позовних вимог відмовити. У задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання майна спільною сумісною власності подружжя та поділ майна подружжя відмовити.

При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір за позовні вимоги немайнового характеру у розмірі 704 грн. 80 коп. відповідно до Закону України "Про судовий збір".

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір немайнового характеру на користь позивача в сумі 768 грн. 40 коп.

Крім того, при поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір за позовні вимоги майнового характеру у розмірі 1185,10 грн. відповідно до Закону України "Про судовий збір".

У зв`язку з тим, що позовні вимоги майнового характеру задоволено частково, тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір майнового характеру виходячи з такого розрахунку.

Загальна сума задоволених вимог позивача складає в розмірі 25000,00 грн., а тому з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в сумі 248,87 грн. (118510,00 грн. х 100% : 25000,00 грн. = 21 % х 1185,10 грн.).

Керуючись ст. ст. 60, 63, 65 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 203, 215, 216, 369, 387, 388 ЦК України, п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2009 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», п.п. 5, 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 95, 133, 141, 223, 229, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання договору купівлі-продажу недійсним, визнання майна спільною сумісною власності подружжя, стягнення компенсації у рахунок вартості частини у праві спільної сумісної власності відчуженого автомобіля задовольнити частково.

Визнати договір купівлі-продажу транспортного засобу № 5564/07/8044 від 08 квітня 2016 року, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , недійсним.

Визнати спільним сумісним майном ОСОБА_3 до ОСОБА_4 автомобіль марки «KIA SOUL», 2011 року випуску, нoмер кузова НОМЕР_2вартістю 50 000 (п`ятдесят тисяч) грн.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_3 , 1981 року народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , компенсацію у рахунок вартості 1/2 частини у праві спільної сумісної власності відчуженого автомобіля марки «KIA SOUL», 2011 року випуску, нoмер кузова НОМЕР_2 у розмірі 25000 (двадцять п`ять тисяч) грн.00 коп.

В решті позовних вимог відмовити.

У задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання майна спільною сумісною власності подружжя та поділ майна подружжя відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_3 , 1981 року народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , витрати зі сплати судового збору за позовні вимоги немайнового характеру у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп. та витрати зі сплати судового збору за позовні вимоги майнового характеру у розмірі 248 (двісті сорок вісім) грн. 87 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 20 грудня 2019 року.

Суддя Н.Є.Арапіна