КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/5152/19
Провадження № 6/552/193/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.09.2019 року Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді Кузіної Ж.В.

секретаря Дубовик І.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні подання державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Гизила Д.А. про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України,

ВСТАНОВИВ:

17 вересня 2019 року до Київського районного суду м. Полтави надійшло подання державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України посилаючись на те, що на виконанні відділу перебуває зведене виконавче провадження № 59925772 щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 кошти в сумі 50500 грн. Постановою від 08.11.2016 року відкрито виконавче провадження, постановою від 29.08.2019 року змінено боржника з ОСОБА_3 на ОСОБА_1 та постановою від 30.08.2019 року накладено арешт на майно боржника. ОСОБА_1 ухиляється від виконання рішення суду, не вчиняє жодних дій спрямованих на виконання судового рішення, а тому просив тимчасово - до виконання зобов`язань, обмежити у праві виїзду за межі України.

У судове засідання державний виконавець не з`явився, надав заяву про розгляд справи у відсутність представника виконавчої служби, подання підтримує.

Сторони виконавчого провадження на підставі ст. 441 ЦПК України в судове засідання не викликалися.

Суд, дослідивши матеріали подання, дійшов до висновку, що подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на виконанні відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області перебуває зведене виконавче провадження № 59925772 щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 в сумі 50500 грн.

До складу зведеного виконавчого провадження входить:

- виконавче провадження № 52827521 з примусового виконання виконавчого листа № 527/3284/13-ц від 04.02.2014 року, виданого Глобинським районним судом Полтавської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 в сумі 500,00 грн.;

- виконавче провадження № 52827655 з примусового виконання виконавчого листа № 527/3284/13-ц від 04.02.2014 року виданого Глобинським районним судом Полтавської області про стягнення боргу з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 в сумі 50000,00 грн.

Відповідно до ухвали Глобинського районного суду Полтавської області № 527/3284/13-ц від 28 серпня 2019 року змінено сторону виконавчого провадження, а саме боржника на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Державним виконавцем винесено постанови про зміну сторони виконавчого провадження № 52827655 від 29.08.2019 року та № 52827521 від 30.08.2019 року та направлено на адреси сторін.

Як вбачається з додатків, що надані до подання, державним виконавцем направлялись запити щодо отриманого доходу боржником, встановлення майна.

На адресу боржника, 30.08.2019 року направлена вимога про виклик до виконавчої служби.

Статтею 441 ЦПК України передбачено, що тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження.

Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України від 21.01.1994 «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» (з подальшими змінами) регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.

Право державного чи приватного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання, покладених на нього рішенням суду, зобов`язань, тобто наявність лише самого зобов`язання не наділяє державного чи приватного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон.

Оскільки, відповідно до ч. 4 ст. 441 ЦПК України, подання розглядається судом негайно, без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю державного чи приватного виконавця, то саме на останнього покладається тягар доказування. Особа, стосовно обмеження права якої внесено подання, фактично позбавлена можливості довести суду, що нею було вжито усіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання. У зв`язку з цим саме державний чи приватний виконавець повинен довести суду чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково.

Стаття 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає перелік дій державного виконавця, щодо примусового виконання рішень, а саме виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Подання виконавця повинно бути обґрунтованим, тобто містити зазначення обставин, що підтверджують необхідність обмежити право особи на виїзд за межі України.

Відкриття виконавчого провадження не може розглядатись як достатня підстава для застосування судом саме такого заходу, як обмеження права особи на виїзд за межі України.

Таким чином, сама по собі наявність невиконання зобов`язання не є безумовною підставою для встановлення обмеження у праві, доведенню підлягає ухилення боржника від виконання.

З часу зміни боржника у виконавчому провадженні, а саме з 29.08.2019 року матеріали подання містять лише один виклик боржника до ВДВС та жодного акту виходу державного виконавця за місце проживання божника.

Державним виконавцем не надано доказів, що ним приймались інші міри щодо виконання рішення суду в межах Закону України «Про виконавче провадження»,а тому звернення з даним поданням є передчасним.

Керуючись ст. 441 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Гизила Д.А про обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за кордон - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Полтавського апеляційного суду через Київський районний суд м. Полтави протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий Ж.В. Кузіна