ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2019 року

м. Харків

Справа № 623/18/19

Провадження № 22-ц/818/3048/19

Категорія: сімейні

Харківський апеляційний суд у складі:

судді-доповідача: Кіся П.В.,

суддів: Хорошевського О.М., Яцини В.Б.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: ОСОБА_2

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в місті Харкові апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3

на рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 03 квітня 2019 року у складі судді Бєссонової Т.Д.

у цивільній справі № 623/18/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини,-

встановив:

29 грудня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом , в якому просила стягнути аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітної плати ( доходу), щомісячно до досягнення дитиною, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 3-х років до 07 грудня 2010 року. Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Позов обґрунтовано тим, що 30 травня 2017 року вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_2 від шлюбу народилася дитина - ОСОБА_4 .

Шлюбні відносини на даний час припинені, та вона звернулася з позовом про розірвання шлюбу.

Дочка проживає разом з нею та знаходиться на її утримання, відповідач матеріальної допомоги не надає, хоча має таку можливість, оскільки офіційно працює.

Рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 03 квітня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Суд вирішив: стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_1 у розмірі 1/6 частину з усіх видів заробітку ( доходу), щомісячно з 29 грудня 2018 року до досягнення дитиною ОСОБА_4 трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. Стягнути судовий збір на користь держави в розмірі 704,80 грн.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 просить рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що рішення прийнято без належного вивчення матеріалів, поданих з відзивом відповідача та підлягає скасуванню через невідповідність висновків суду обставинам справи.

Зазначає, що відповідачем ОСОБА_2 було надано докази того, що він не має можливості сплачувати аліменти на утримання дружини, оскільки сам знаходиться у скрутному матеріальному становищі, його щомісячний середній дохід складає 9050 гривень, з яких ј частину (2262 грн.) він сплачує аліменти на підставі судового наказу. Окрім того він проживає в орендованій квартирі за яку сплачує 4500 грн.,, має зобов`язання по сплаті по кредиту ( щомісячно 800-900 грн.), на харчування, тільки на обід на роботі, витрачає 1125 грн. щомісячно, всього витрачає щомісячно 8687 грн.

Зазначена в рішення суду сума його заробітної плати за 2018 рік в розмірі 128384,13 грн. , а середній заробіток 10698,68 грн., вказана без військового збору та прибуткового податку, а згідно довідки виданої головним бухгалтером ДПСУ Західного Регіанального управління Чопського прикордонного загону до видачі ( заробітна плата) нарахована 107168,11 грн, то б то в середньому за рік 8930,6 грн.

Також зазначає, що до відзиву на позовну заяву ОСОБА_2 надано докази того, що його витрати перевищують його доходи, та що він живе за рахунок допомоги своїх батьків.

До апеляційної скарги додано судовий наказ Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 21 січня 2019 року, відповідно до якого з ОСОБА_2 підлягають стягненню аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 у розмірі ј частини усіх видів заробітної плати ( доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 29 грудня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до змісту ч. 13 ст. 7, ч.ч. 4-6 ст.19, ст.ст.274, 353, 368, ч. 2 ст. 369 ЦПК України справа розглядається апеляційним судом в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Згідно з положеннями статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи сторін, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Згідно частин першої, другої, п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (стаття 375 ЦПК України).

Судовим розглядом встановлено, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 30 травня 2017 року зареєстровано шлюб. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - змінено на « ОСОБА_6 », що підтверджується свідоцтвом про шлюб ( повторне) серія НОМЕР_1 ( а.с. 5).

Згідно свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а.с. 6).

Малолітня ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає з матір`ю ОСОБА_1 що підтверджено довідкою Куньєвської сільської ради Ізюмського району Харківської області від 12.12.2018 ( а.с. 7) та не спростовується відповідачем.

Згідно довідки Чопського прикордонного загіну Західного регіонального управління Державної Прикордонної служби сума доходів ОСОБА_2 за 2018 рік складає загалом суму 128384,13 грн. ( з відрахуванням податків та обов`язкових платежів 107168,11 грн.), середній заробіток - 10698,68 грн. ( а.с.36).

Ухвалюючи рішення про задоволення позову суд першої інстанції прийшов до висновку, що відповідачем не надано доказів, які свідчать про наявність підстав для звільнення від обов`язку утримувати дружину, а також належних доказів на підставі яких суд міг би встановити відсутність в нього можливості надавати таку допомогу.

Колегія суддів погоджується з висновком суду з огляду на таке.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2, 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Таким чином, право дружини на утримання виникає на підставі складу юридичних фактів: проживання з нею дитини, яка не досягла трьох років; походження дитини від чоловіка (кровне споріднення); здатність чоловіка надавати матеріальну допомогу.

Для виникнення у дружини права на аліменти від її чоловіка потрібна сукупність вказаних вище фактів.

За положеннями ч. 2 ст. 91 СК України, жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу.

Як вбачається з довідки про доходи, середній заробіток ОСОБА_2 за 2018 рік складає суму 10698,68 грн.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» та «Державний бюджет України на 2019 рік» передбачено, що 1 розмір прожиткового мінімуму на працездатну особу з 01 грудня 2018 року 1921,00 грн.; з 01 січня 2019 року складає 1921,00 грн., з 01 липня 2019 року 2007,00 грн., з 01 грудня 2019 року 2102,00 грн.

З урахуванням відрахувань на утримання дитини у розмірі 1/4 доходу та дружини у розмірі 1/6 доходу , розмір доходу ОСОБА_2 буде становити 6 240,09 грн = 10698,68 грн. (середній заробіток)- 2674,67 грн (відрахування на утримання дитини у розмірі 1/4 заробітку) - 1783,11 грн. (відрахування на утримання дружини у розмірі 1/6 заробітку), що більш ніж в три рази перевищує розмір прожиткового мінімуму на працездатну особу, встановлений на кінець 2018 року та початок 2019 року .

Враховуючи наведене та виходячи з того, що ОСОБА_2 працевлаштований, його місячний дохід, з урахуванням відрахувань на утримання дитини та дружини перевищує прожитковий мінімум, встановлений на кінець 2018 року та початок 2019 року, передбачені законом підстави для задоволення апеляційної скарги - відсутні.

В матеріалах справи відсутні будь-які відомості щодо утримання ОСОБА_2 інших дітей, окрім їх спільної з позивачем доньки, непрацездатної дружини, батьків тощо, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції , що ОСОБА_2 спроможний виплачувати аліменти на дружину до досягнення дитиною трьох років у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку ( доходів).

Посилання ОСОБА_2 на довідку про розмір його доходу та зроблений ним розрахунок витрат висновків суду не спростовують, оскільки саме платник аліментів має корегувати спосіб свого життя та вартість споживчих благ таким чином, щоб його бажання комфортного життя не зводили нанівець гарантоване законом право Матері на отримання матеріального допомоги до досягнення трирічного віку їх спільної дитини, яка знаходиться на утриманні матері.

Відповідач не надав, а матеріали справи не містять доказів його неспроможності сплачувати вказані позивачем аліменти.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ)вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року, № 63566/00Л).

Колегія суддів, встановивши, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Оскільки апеляційна скарга залишається без задоволення, то судові витрати за апеляційний перегляд рішення суду, у відповідності до вимог ст. ст. 141, 382 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», між сторонами не розподіляються.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст.375, 381, 382-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 03 квітня 2019 рокузалишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга може бути подана до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення лише за наявності підстав, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 18 вересня 2019 року.

Головуючий: П.В. Кісь

Судді : О.М. Хорошевський

В.Б. Яцина