Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2019 року Василівський районний суд Запорізької області

у складі: головуючого судді Носика М.А.

секретар судового засідання Шак О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Василівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Луценка Сергія Михайловича, до Територіальної громади в особі Кам`янської сільської ради Василівського району Запорізької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача приватний нотаріус Василівського нотаріального округу Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області Кириченко В.В., про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом, суд,

ВСТАНОВИВ:

До Василівського районного суду Запорізької області звернулася ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Луценка С.М., із позовом до Територіальної громади в особі Кам`янської сільської ради Василівського району Запорізької області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом. У позовній заяві ОСОБА_1 , в особі представника, просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті тітки ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .В позовній заяві позивачка, в особі представника, вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її тітка ОСОБА_2 .Після її смерті залишилася спадщина - житловий будинок АДРЕСА_1 . Спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 є ОСОБА_1 , інших спадкоємців не має. 18 січня 2017 року ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Василівського нотаріального округа Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області Кириченко В.В.., де й була зареєстрована спадкова справа за №4/2017 року. 16 квітня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченим Камянською сільською радою Василівського району Запорізької області 26 березня 2001 року за №87, після померлої тітки ОСОБА_2 . Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказаний житловий будинок було відмовлено по причині відсутності правовстановлюючих документів та надано з цього приводу постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії №261/02-31 від 16 квітня 2019 року. Згідно довідки №382 виданої районним комунальним підприємством «Василівське БТІ» Василівської районної ради Запорізької області від 06 березня 2018 року, право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , не зареєстроване. На даний час право власності на вищевказане спадкове майно позивачка не має можливості оформити відповідно до вимог законодавства у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів, тому питання визначення належності цього майна має вирішуватись у судовому порядку, оскільки рішення суду буде правовстановлюючим документом для оформлення права власності на це майно. На день смерті ОСОБА_2 з нею жодних осіб не було зареєстровано. Згідно з витягу зі звіту про незалежну оцінку нерухомого майна, виконану ФОП ОСОБА_3 , ринкова вартість житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , становить 48695 грн.

Позивачка ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася.

Представник позивачки адвокат Луценко С.М. в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов просить задовольнити.

Представник відповідача Територіальної громади в особі Кам`янської сільської ради Василівського району Запорізької областів підготовче судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує.

Третя особа приватний нотаріус Василівського нотаріального округу Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області Кириченко В.В.у судове засідання не з`явилася.

Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав:

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла тітка позивачки ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 видане Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області від 20 липня 2016 року.

Після її смерті залишилася спадщина - житловий будинок АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.ст.1269, 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, та на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має протягом шести місяців з дати відкриття спадщини подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Згідно ст.1218 Цивільного кодексу Україна до складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент смерті.

Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу її відкриття.

Спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 є ОСОБА_1 , інших спадкоємців не має.

18 січня 2017 року ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Василівського нотаріального округа Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області Кириченко В.В., де й була зареєстрована спадкова справа за №4/2017 року.

16 квітня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченим Кам`янською сільською радою Василівського району Запорізької області 26 березня 2001 року за №87, після померлої тітки ОСОБА_2 . Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказаний житловий будинок було відмовлено по причині відсутності правовстановлюючих документів та надано з цього приводу постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії №261/02-31 від 16 квітня 2019 року.

За вимогами ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов`язковим, коли об`єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов`язковій державній реєстрації.

Для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації та місця його знаходження, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невід`ємною частиною правовстановлюючого документа.

В свою чергу право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця лише з моменту державної реєстрації цього майна (ч.2 ст.1299 ЦК України).

Право власності на нерухоме майно може бути оформлене на ім`я особи, яка померла, у разі наявності документів, які б підтвердили право власності на майно цієї особи. У випадку відсутності таких документів порушене питання вирішується у судовому порядку.

Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно довідки №382 виданої районним комунальним підприємством «Василівське БТІ» Василівської районної ради Запорізької області від 06 березня 2018 року, право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , не зареєстроване.

На даний час право власності на вищевказане спадкове майно ОСОБА_1 не має можливості оформити відповідно до вимог законодавства у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів, тому питання визначення належності цього майна має вирішуватись у судовому порядку, оскільки рішення суду буде правовстановлюючим документом для оформлення права власності на це майно.

Належність вищевказаного нерухомого майна померлій ОСОБА_2 підтверджується: рішенням виконавчого комітету Василівської районної ради народних депутатів №196 від 17.10.1990 року; списком житлових будинків (додатком до вищезазначеного рішення виконавчого комітету Василівської районної ради народних депутатів №196 від 17.10.1990 року) в якому за №197 зазначений будинок АДРЕСА_1 , власником зазначена ОСОБА_2 ; довідкою Кам`янської сільської ради Василівського району Запорізької області №918 від 19.04.2019 року, згідно з якою, відповідно до землекадастрової книги №05-01, земельна ділянка загальною площею 0,3000 га, а саме для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд - 0,2500 га. та для ведення особистого селянського господарства -0,5000 га, яка знаходится за адресою: АДРЕСА_1 , надавалась громадянці ОСОБА_4 Трофимівні; довідкою Камянської сільської ради Василівського району Запорізької області №917 від 19.04.2019 року, згідно з якою, відповідно до по господарської книги №01-18(14), особовий рахунок №01-0909-3 померла ОСОБА_2 , дійсно значиться головою домогосподарства за адресою: АДРЕСА_1 .

На день смерті ОСОБА_2 з нею жодних осіб не було зареєстровано, що підтверджується довідкою №916 від 19.04.2019 року виданою Кам`янською сільською радою Василівського району Запорізької області.

Згідно з витягу з звіту про незалежну оцінку нерухомого майна, виконану ФОП ОСОБА_3 , ринкова вартість житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , становить 48695 грн.

Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права. При цьому, одним із способів захисту цивільного права є визнання права власності.

Згідно зі ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до матеріалів Спадкової справи №4/2017 інші спадкоємці за законом/заповітом після смерті ОСОБА_2 відсутні.

Таким чином, враховуючи, що будинок АДРЕСА_1 , належить померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки про визнання за нею права власності за заповітом на вказаний будинок обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Керуючись статтями ч.3 ст.200, ст.ст. 263-265 ЦПК України (в редакції 2017 року), суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Луценка Сергія Михайловича, задовольнити:

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; АДРЕСА_2 ) право власності на житловий будинок А1, прибудову а2, прибудову а3, літню кухню Б1, гараж В1, сарай Г1, сарай Д1, сарай Є1, погріб Ж1, вбиральню З1, огорожу №1, водогін №2, басейн для збору води №3, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті тітки ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя М.А. Носик