Постанова

Іменем України

04 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 755/11995/16-ц

провадження № 61-28656св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є. (суддя-доповідач),

суддів: Бурлакова С. Ю., Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., Коротуна В. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк»,

представники відповідача: Яцюк Артур Олександрович, Муха Павло Валерійович ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва у складі судді Астахової О. О. від 11 квітня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва у складі колегії суддів: Невідомої Т. О., Пікуль А. А., Ратнікової В. М. від 09 серпня 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

Підпунктом 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (далі - ПАТ «Укрсоцбанк») про визнання припиненим договору кредиту та зняття заборони відчуження з рухомого майна.

Позовна заява мотивована тим, що 16 жовтня 2008 року між ним та акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (далі - АКБСР «Укрсоцбанк»), правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», був укладений кредитний договір № 198/03-8, згідно умов якого він тримав кредит у сумі 22 718 дол. США строком до 15 жовтня 2015 року. В якості забезпечення виконання зобов`язань перед ПАТ «Укрсоцбанком» того ж дня був укладений договір застави № 728, згідно умов якого предметом застави став транспортний засіб марки «DODGE», модель «Caliber», 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

10 вересня 2015 року у справі № 2604/4866/2012 Апеляційним судом м. Києва була постановлена ухвала, якою ПАТ «Укрсоцбанк» відмовлено в поновленні пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, виданого 08 травня 2012 року Дніпровським районним судом м. Києва на виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 17 серпня 2011 року у справі за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 198/03-8 від 16 жовтня 2008 року.

Вважав, що пропущення строку для пред`явлення виконавчого листа кредитором для стягнення боргу за основним зобов`язанням є підставою для припинення договору застави як похідного зобов`язання.

Посилаючись на вказані обставини, просив визнати припиненим договір кредиту № 198/03-8 від 16 жовтня 2008 року; зняти заборону відчуження із транспортного засобу марки «DODGE», модель «Caliber», 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , зареєстрований Новомосковським ВРЕР УДАІ УМВС України у Дніпропетровській області 11 жовтня 2008 року та зобов`язати ПАТ «Укрсоцбанк» здійснити дії, необхідні для вилучення відповідного запису з Державного реєстру застав рухомого майна щодо вказаного транспортного засобу марки «DODGE».

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 11 квітня 2017 року позов ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Судове рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що кредитний договір, в забезпечення виконання умов якого між сторонами було укладено договір застави, є чинним, зобов`язання за вказаним договором не виконані, тому підстави для визнання його припиненим відсутні. Також вказував, що предмет застави не реалізовано, договір застави не припинений та недійсним судом не визнавався.

Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 09 серпня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено, рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 11 квітня 2017 року залишено без змін.

Судове рішення апеляційного суду мотивоване тим, що висновки суду першої інстанції про недоведеність позову відповідають вимогам закону, обставини справи встановлені повно, а доводи апеляційної скарги не підтверджені належними та допустимими доказами і не спростовують висновків суду першої інстанції.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У жовтні 2017 року ОСОБА_1 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати судові рішення судів попередніх інстанцій та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди попередніх інстанцій не врахували, що ухвала Апеляційного суду м. Києва від 10 вересня 2015 року у справі № 2604/4866/2012, яка набрала законної сили, має преюдиційне значення, тому пропущення кредитором строку для пред`явлення виконавчого листа про стягнення боргу за основним зобов`язанням є підставою для припинення зобов`язання за цим договором та похідного від нього договору іпотеки. Оскільки спірні правовідносини, які виникли при пропущені кредитором строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, не врегульовані законом, заявник просив застосувати аналогію закону про регулювання відносин при пропущенні позовної давності.

Короткий зміст заперечення на касаційну скаргу/відзиву на заперечення

У січні 2018 року до Верховного Суду надійшов відзив ПАТ «Укрсоцбанк» на касаційну скаргу, у якому відповідач зазначив, що за загальними правилами ЦК України зі спливом позовної давності, в тому числі за наявності рішення суду про відмову у позові з підстав пропущення позовної давності, зобов`язання не припиняється. Главою 50 ЦК України визначений вичерпний перелік підстав припинення зобов`язання. Крім того, сплив позовної давності не є тотожним поняттю «пропущення банком строку пред`явлення виконавчого листа до виконання». Посилаючись на безпідставність доводів касаційної скарги та законність і обґрунтованість ухвалених у справі судових рішень, відповідач просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а судові рішення судів попередніх інстанцій без змін.

У лютому 2018 року до Верховного Суду надійшли заперечення ОСОБА_1 на відзив, у яких заявник посилався на безпідставність наведених відповідачем доводів у відзиві на касаційну скаргу.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 грудня 2017 року поновлено ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 11 квітня 2017 року та ухвали Апеляційного суду м. Києва від 09 серпня 2017 року; відкрито касаційне провадження в указаній і витребувано цивільну справу № 755/11995/16-ц з Дніпровського районного суду м. Києва.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Указана справа передана до Верховного Суду.

Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 03 липня 2019 року вказану справу призначено до судового розгляду.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Суд установив, що 16 жовтня 2008 року між АКБСР «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», та ОСОБА_1 був укладений договір кредиту № 198/03-8 на купівлю автотранспортних засобів, згідно умов якого позивач отримав кредит у розмірі 22 718 дол. США, з кінцевим терміном повернення до 15 жовтня 2015 року.

Цього ж дня, у забезпеченням виконання зобов`язань за кредитним договором, між сторонами було укладено договір застави № 728, згідно умов якого позивач передав в заставу банку транспортний засіб марки «DODGE», модель «Caliber», 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 17 серпня 2011 року у справі № 741/11 позов ПАТ «Укрсоцбанк» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Украсоцбанк» заборгованість за кредитним договором № 198/03-8 від 16 жовтня 2008 року в розмірі 225 132,70 грн.

10 вересня 2015 року у справі № 2604/4866/2012 Апеляційним судом м. Києва була постановлена ухвала, якою ПАТ «Укрсоцбанк» відмовлено в поновленні пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, виданого Дніпровським районним судом м. Києва 08 травня 2012 року на виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 17 серпня 2011 року у справі № 741/11.

Звертаючись до суду з указаним позовом, ОСОБА_1 посилався на те, що у разі пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання про стягнення кредитної заборгованості, припиняється право вимоги до боржника, а тому автоматично припиняється зобов`язання в розумінні статті 509 ЦК України.

2.Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Главою 50 ЦК України передбачені підстави припинення зобов`язання: припинення зобов`язання виконанням (стаття 599 ЦК України), переданням відступного (стаття 600 ЦК України), зарахуванням (стаття 601 ЦК України), за домовленістю сторін (стаття 604 ЦК України), прощенням боргу (стаття 605 ЦК України), поєднанням боржника і кредитора в одній особі (стаття 606 ЦК України), неможливістю виконання (стаття 607 ЦК України), смертю фізичної особи або ліквідацією юридичної особи (статті 608, 609 ЦК України).

Жодна із цих підстав для припинення зобов`язання позивача за кредитним договором від 16 жовтня 2008 року № 198/03-8 судом не встановлена.

Посилання позивача як на підставу для визнання кредитного зобов`язання припиненим на пропущення банком строку пред`явлення до виконання виконавчого документа на виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 17 серпня 2011 року про стягнення з нього заборгованості за кредитним договором № 198/03-8 від 16 жовтня 2008 року, не є підставою припинення зобов`язання за договором.

Заява стягувача про поновлення пропущеного строку для пред`явлення вказаного виконавчого документа до виконання (стаття 371 ЦПК України в редакції, що діяла до 15 грудня 2017 року, стаття 433 ЦПК України в чинній редакції) не є вимогою, а поновлення такого строку з огляду на положення статті 16 ЦК України не є способом захисту цивільних прав та інтересів.

Зважаючи на зазначене, позовна давність до таких заяв не застосовується, а результати розгляду таких заяв судом інституту позовної давності жодним чином не стосуються.

Позивачем помилково ототожнено строк позовної давності для звернення до суду за захистом порушеного права чи законного інтересу зі строком пред`явлення виконавчого листа до виконання, який не є строком захисту порушеного права, та його сплив не припиняє суб`єктивне право кредитора, яке полягає в можливості одержання від боржника виконання зобов`язання як у судовому порядку, так і без використання судового примусу.

Установивши, що зобов`язання за кредитним договором від 16 жовтня 2008 року № 198/03-8 не виконані, заборгованість не погашена, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про відсутність правових підстав вважати основне зобов`язання припиненим та як наслідок зняття заборони відчуження заставного майна.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суди попередніх інстанцій правильно визначилися з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідили наявні у справі докази і надали їм належну оцінку, правильно встановилив обставини справи, внаслідок чого ухвалили законні й обґрунтовані судові рішення, які відповідають вимогам матеріального та процесуального права.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Доводи касаційної скарги про незаконність та необґрунтованість оскаржуваних судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій, неповне з`ясування судами обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, порушення норм матеріального та процесуального права при їх ухваленні не знайшли свого підтвердження і спростовуються належними та допустимими доказами у справі.

Доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують, на законність судових рішень не впливають, а направлені на переоцінку доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

При вирішенні вказаної справи судом правильно визначено характер правовідносин між сторонами, правильно застосовано закон, що їх регулює.

Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення судів попередніх інстанцій без змін.

Оскільки оскаржувані судові рішення судів попередніх інстанцій залишено без змін, а скаргу без задоволення, то судовий збір за подання касаційної скарги покладається на особу, яка подала касаційну скаргу.

Керуючись статтями 400, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 11 квітня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 09 серпня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська Судді: С. Ю. Бурлаков А. Ю. Зайцев Є. В. Коротенко В. М. Коротун