П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2019 року місто Київ

Єдиний унікальний номер справи 375/700/19

Номер провадження № 22-ц/824/11544/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Вербової І.М., суддів: Саліхова В.В., Шахової О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Києві апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на рішення Рокитнянського районного суду Київської області від 28 травня 2019 року, ухвалене під головуванням судді Литвина О.В., у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

У квітні 2019 року Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернулось до Рокитнянського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення з останнього заборгованості за кредитним договором № б/н від 23 грудня 2014 року у розмірі 12 838 грн. 11 коп. та судових витрат у розмірі 1 921 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач з метою отримання банківських послуг звернувся до АТ КБ «Приватбанк» та підписав Анкету-заяву № б/н від 23 грудня 2014 року, відповідно до якої отримав кредит у розмірі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Відповідач підтвердив свою згоду, що підписана Заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які викладені на банківському сайті, складають між ним та банком Договір про надання банківських послуг.

Крім того, підписуючи вищевказану заяву, ОСОБА_1 підтвердив факт його ознайомлення з умовами кредитування в АТ КБ «Приватбанк».

Банк свої зобов`язання за Договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених Договором, та в межах встановленого кредитного ліміту. Натомість останній не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитними зобов`язаннями, що призвело до утворення заборгованості, яка станом на 26 лютого 2019 року складає 12 838 грн. 11 коп., з яких 4 900 грн. 36 коп. - заборгованість за тілом кредиту, 2 247 грн. 56 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 0 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками, 3 838 грн. 48 коп. - нарахована пеня за прострочене зобов`язання, 764 грн. 18 коп. - нарахована пеня за несвоєчасність сплати боргу на суми від 100 грн., а також штрафи, а саме 500 грн. - штраф (фіксована частина), 587 грн. 53 коп. - штраф (процентна складова).

Рішенням Рокитнянського районного суду Київської області від 28 травня 2019 року (а.с. 43 - 45) у задоволенні позовних вимог АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовлено.

Не погоджуючись з вищевказаним рішенням суду, 09 липня 2019 року АТ КБ «Приватбанк» направило апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, недоведеність обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, що призвело до ухвалення незаконного рішення суду, просило скасувати рішення Рокитнянського районного суду Київської області від 28 травня 2019 року та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, судові витрати покласти на відповідача.

Апеляційну скаргу обґрунтовано, зокрема, тим, що судом першої інстанції помилково зроблено висновок про відсутність доказів укладення кредитного договору між позивачем та відповідачем.

Так, 23 грудня 2014 року відповідачу було відкрито картковий рахунок, видано кредитну картку Універсальна за № НОМЕР_1 та встановлено початковий кредитний ліміт. Умови та правила надання банківських послуг залишають за позивачем право на зміну кредитного ліміту в односторонньому порядку, випискою по рахунку відповідача було підтверджено неодноразову зміну кредитного ліміту.

Крім того, після отримання картки відповідач здійснив дії щодо проведення її активації та користувався нею. Відповідач користувався грошовими коштами протягом 2014-2018 років, частково сплачував заборгованість за договором, у тому числі відсотки, пеню та комісію, а, отже, визнав свої зобов`язання за кредитним договором та розмір встановлених обов`язкових платежів.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 25 липня 2019 року відкрито апеляційне провадження за поданою апеляційною скаргою, надано строк для подачі відзиву.

Відзиву подано не було.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 02 серпня 2019 року закінчено проведення підготовчих дій, призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження, без повідомлення осіб, які брали участь у справі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та письмові докази у їх сукупності, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 23 грудня 2014 року ОСОБА_1 підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку (а.с. 9) .

При підписанні вказаної Анкети-заяви відповідач надав свою згоду на те, що підписана заява, разом Пам`яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг і Тарифами, складають між ним та банком Договір про надання банківських послуг. ОСОБА_2 підтвердив ознайомлення з договором про надання банківських послуг до його підписання та погодився з його умовами. Крім того, останній зобов`язався виконувати вимоги Умов та правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватись з їх змінами на сайті позивача.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що банківські послуги не обмежуються наданням кредитів, а тому із Анкети-заяви, підписаної відповідачем, неможливо беззаперечно встановити, що останній мав намір укласти саме кредитний договір, враховуючи відсутність обраного виду картки та розмір кредитного ліміту.

Крім того, у матеріалах справи відсутні докази щодо досягнення між сторонами згоди стосовно усіх істотних умов договору, а із наявних доказів не вбачається підтвердження отримання та ознайомлення ОСОБА_1 саме з тією редакцією Умов та правил надання банківських послуг, на якій наполягає банк.

Також позивачем не було надано суду доказів відкриття рахунку на ім`я відповідача, виписки по даному рахунку, яка і мала б підтвердити рух грошових коштів, наявність або відсутність заборгованості.

Виходячи зі змісту частин 1-5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів у не в повній мірі погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 статті 628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Частиною 1 статті 638 ЦК України визначені умови за яких договір вважається укладеним, а саме договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування» до укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту.

Пунктом 3, 4, 6, 8 та 9 частини 3 вищевказаної статті встановлено, що інформація, яка надається кредитодавцем споживачу, зазначена у частині другій цієї статті, має містити відомості про: суму кредиту, строк кредитування, мету отримання та спосіб надання кредиту; тип процентної ставки (фіксована, змінювана), порядок її обчислення, у тому числі порядок її зміни, а також індекси, що застосовуються для розрахунку змінюваної процентної ставки. Індекс, що застосовується для розрахунку змінюваної процентної ставки, повинен відповідати вимогам, встановленим Цивільним кодексом України; реальну річну процентну ставку та орієнтовну загальну вартість кредиту для споживача на дату надання інформації виходячи з обраних споживачем умов кредитування.

Якщо кредитодавець пропонує різні способи надання кредиту, надана споживачу інформація має містити застереження про те, що використання інших способів надання кредиту може мати наслідком застосування іншої реальної річної процентної ставки.

Якщо платежі за послуги кредитодавця, пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, є періодичними, надана споживачу інформація має містити застереження про те, що витрати на такі послуги можуть змінюватися протягом строку дії договору про споживчий кредит; порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування споживчим кредитом, включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, у вигляді графіка платежів (у разі кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії графік платежів може не надаватися); попередження про наслідки прострочення виконання зобов`язань зі сплати платежів, у тому числі розмір неустойки, процентної ставки, інших платежів, які застосовуються чи стягуються при невиконанні зобов`язання за договором про споживчий кредит.

Відповідно до п. 2.1.1 Витягу з Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку ці Умови використання кредитних карт ПАТ КБ Приватбанку, Пам`ятка Клієнта/Довідка про умови кредитування, Тарифи на випуск та обслуговування кредитних карт, а так само Заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку, встановлюють правила випуску, обслуговування та використання кредитних карток Банку. Дані Умови регулюють відносини між банком та клієнтом з випуску та обслуговування карт. Банк випускає клієнту картку на підставі заяви, належним чином заповненої та підписаної клієнтом. Випуск карти та відкриття рахунку карти здійснюється в разі прийняття банком позитивного рішення про можливість випуску клієнту картки. Клієнт зобов`язується виконувати правила випуску, обслуговування та використання карт банку та при наявності додаткових карт забезпечити виконання правил власниками додаткових карт.

Пунктом 2.1.1.2.1 вищевказаних Правил встановлено, що для надання послуг банк видає клієнту картку, її вид визначений у Пам`ятці клієнта/Довідці про умови кредитування і Заяві, підписанням якої клієнт і банк укладають договір про надання банківських послуг. Датою укладення договору є дата отримання карти, зазначена в заяві. Договір укладається терміном на п`ять років. Якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодна сторона із сторін письмово не відмовилась від договору, він продовжується на такий же термін.

Так, в Анкеті-заяві, доданій до позовної заяви, містяться лише анкетні дані відповідача та волевиявлення останнього на отримання кредитної картки.

Відповідно до Витягу з Умов та правил надання банківських послуг банк у разі прийняття позитивного рішення випускає клієнту картку на підставі Заяви.

Разом з тим, з копії Анкети-заяви неможливо встановити, яке саме рішення було прийнято банком та тип банківської картки, яку отримав відповідач: «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна CONTRACT», «Універсальна GOLD», у разі її отримання, а, отже, і відсоткову ставку за користування кредитом, яка безпосередньо залежить від типу банківської картки.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що підписана Анкета-заява є належним підтвердженням ознайомлення відповідача з умовами кредитування, не спростовують висновків суду першої інстанції, оскількипозивачем не надано підписаних ОСОБА_1 Умов та правил надання банківських послуг, які містять істотні умови договору.

З Анкети-заяви, долученої до позовної заяви, вбачається, що відповідач підтвердив ознайомлення з вищевказаними Умовами, однак не відомо в якій саме редакції.

Як зазначає у своїх висновках Велика Палата Верховного Суду правила надання банківських послуг Приватбанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останньою і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору (справа № 342/180/17).

Посилання позивача в апеляційній скарзі на користування ОСОБА_1 грошовими коштами протягом 2014-2018 років та часткова сплата останнім заборгованості за договором, у тому числі відсотків, пені та комісії не є належним підтвердженням ознайомлення та погодження останнього з Умовами та правилами надання банківських послуг у тій редакції, на якій наполягає банк.

Позивачем до апеляційної скарги додано виписку по рахунку ОСОБА_1 за період з 01 січня 1999 року по 06 липня 2019 року. Разом з тим, даний доказ було подано з порушенням приписів процесуального законодавства без підтвердження неможливості його подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від позивача, а тому, керуючись ч. 3 ст. 367 ЦПК України, колегія суддів не враховує його під час перегляду оскаржуваного рішення.

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення заборгованості за простроченим тілом кредиту, пенею за прострочене зобов`язання, пенею за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., а також штрафів: фіксованої частини та процентної складової.

З урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, Велика Палата Верховного Суду зауважує, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору (справа № 342/180/17).

Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані відповідачем кошти в добровільному порядку АТ КБ «Приватбанк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, колегія суддів не погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 4 900 грн. 36 коп., оскільки позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Таким чином, доводи апеляційної скарги частково спростовують висновки суду першої інстанції, оскаржуване рішення не можна назвати в повній мірі законним та обґрунтованим в розумінні ст.263 ЦПК України, у зв`язку з чим колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення в частині відмови задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості за тілом кредиту з ухваленням нового судового рішення про задоволення позовних вимог у цій частині.

Відповідно до приписів ч. 13. ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Як вбачається з квитанції № PROM4BD8ZZ від 04 березня 2019 року скаржником сплачено судовий збір за подачу позовної заяви у розмірі 1 921 грн.

Як вбачається з квитанції № PROM8B1НWМ від 08 липня 2019 року скаржником сплачено судовий збір за подачу апеляційної скарги у розмірі 2 881 грн. 50 коп.

Враховуючи вищенаведене є підстави для стягнення з відповідача на користь скаржника судових витрат у розмірі 1 833 грн. 13 коп.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, Київський апеляційний суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» - задовольнити частково.

Рішення Рокитнянського районного суду Київської області від 28 травня 2019 року - скасувати в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за тілом кредиту та ухвалити в цій частині нові нове судове рішення наступного змісту.

Стягнути з ОСОБА_1 (уродженця села Згода Долинського району Кіровоградської області, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Рокитнянським РВ ГУ МВС України в Київській області 03 червня 1998 року) на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» () заборгованість за тілом кредиту за кредитним договором № б/н від 23 грудня 2014 року у розмірі 4 900 (чотири тисячі дев`ятсот) грн. 36 коп.

У іншій частині рішення суду - залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 (уродженця села Згода Долинського району Кіровоградської області, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Рокитнянським РВ ГУ МВС України в Київській області 03 червня 1998 року) на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» () судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 833 (одна тисяча вісімсот тридцять три) грн. 13 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Повне судове рішення складено 17 вересня 2019 року.

Суддя-доповідач: І.М. Вербова

Судді: В.В. Саліхов

О.В. Шахова