Справа № 182/6862/19
Провадження № 2/0182/3208/2019
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

24.12.2019 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Багрової А.Г.

розглянув у м. Нікополі за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.

Заяви по суті справи.

Позивач звернувся з позовом та просить суд зменшити розмір аліментів стягнутих на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 частини заробітку(доходу) щомісяця на 1/8 частину, оскільки в нього на утриманні перебуває дружина ОСОБА_4 , яка не працює у зв`язку з доглядом за дитиною та є інвалідом, а також малолітня донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Він на даний час безробітний, отримує нерегулярний та мінливий дохід, якого не вистачає на власні потреби. Також має варикозне розширення вен нижніх кінцівок, що потребує хірургічного лікування. Тому на даний час визначений судом розмір аліментів в розмірі ј частина від доходу складає значну для нього суму і становить його у скрутне матеріальне становище.

Відповідач подала відзив на позовну заяву, просить суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог, оскільки позивач постійно має заборгованість зі сплати аліментів, навіть коли не був одружений та не мав дитину. З листопада 2017 року по листопад 2018 року позивач взагалі не платив аліменти. Маючи заборгованість по аліментам вільно перетинав кордон України для заробітку. Позивач має можливість влаштуватись на офіційну роботу в АТ „НЗФ, оскільки на заводі багато вакансій, отримувати повний соціальний пакет, регулярно заробітну плату, а також раз на рік проходити санаторно-курортне лікування зі знижкою 20%. Наявність у позивача кредиту не свідчить, що ці кошти були ним отримані для погашення заборгованості по аліментам.

Позивач подав до суду відповідь на відзив та зазначає, що відомості, які вказує відповідач у відзиві є неправдивими. Заборгованість по аліментам виникала у зв`язку з тим, що він втратив роботу. З січня 2019 року він влаштувався на роботу в ТОВ „Нікопрогресбуд водієм, почав виплачувати заборгованість по аліментам, однак в червні 2019 року звільнився з роботи за станом здоров`я та постійними затримками у виплаті заробітної плати. На даний час він безробітний, так як не може знайти стабільну високооплачувану роботу, щоб забезпечувати дітей та сім`ю. Ззаборгованість по аліментам, штраф та пеня сплачені ним в повному обсязі за рахунок кредитних коштів, які потрібно буде виплачувати в подальшому. Просить суд задовольнити позовні вимоги.

Інших заяв по суті справи учасники справи суду не подавали.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 04.11.2019 року по справі відкрито провадження по справі та постановлено розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження(а.с.30)

Ухвалою суду від04.11.2019 року судом витребувано відомості про доходи позивача(а.с.31)

Судом встановлено.

Відповідно до статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

В судовому засіданні встановлено, що позивач до 28.11.2016 року перебував у шлюбі з ОСОБА_2 (а.с.7,8) У шлюбі в них народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.10).

07.03.2017 року ОСОБА_1 уклав шлюб з ОСОБА_4 (а.с.12) В шлюбі у них народилася донька ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.13).

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01.02.2016 року з позивача стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частина заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 09.11.2015 року і до повноліття дитини (а.с.11)

Позивач на даний час не працює, будь-яких офіційних доходів не отримує (а.с.60).

Як встановлено вище, позивач має обов`язок утримувати двох малолітніх дітей, на старшу доньку ОСОБА_3 він сплачує аліменти в розмірі 1/4 частина від заробітку та доходів , на утриманні позивача також перебувають дружина, яка має інвалідність та малолітня донька ОСОБА_5 . Також позивач має хронічне захворювання (а.с.16-18).

Таким чином, сплата аліментів в розмірі 1/4 частина від заробітку позивача на місяць на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складає для нього надмірний тягар, а тому через погіршення його здоров`я , наявність зобов`язань по утриманню малолітньої доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та дружини, яка не працює у зв`язку з доглядом за дитиною та є інвалідом 2 групи, позивач не може сплачувати аліменти у встановленому судом розмірі.

Отже , наявні всі підстави для зменшення розміру аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Положення статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» зазначають: кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», були внесені зміни до ч.2 ст.182СК України та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Статтею 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Позивач просить суд з урахуванням зміни його сімейного та матеріального стану визначити розмір аліментів в розмірі 1/8 частини від його заробітку та доходів, при цьому будь-яких обґрунтувань для зменшення судом розміру аліментів на утримання доньки саме до 1/8 частини від його заробітку позивач не навів.

Разом з тим, з врахуванням встановлених судом обставин, суд вважає, що позов потрібно задовольнити частково та зменшити розмір аліментів на утримання доньки Єлізавети з 1/4 частини заробітку та доходів до 1/6 частини заробітку (доходу) щомісячно, оскільки таке зменшення поліпшить майнове становище позивача, забезпечить рівність прав дітей на належне забезпечення з боку батька, а законні права та інтереси позивача не порушуються та не погіршують його матеріальне становище.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Обґрунтовуючи судове рішення, суд приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини, зазначені в рішенні у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, N 303А, п. 2958, згідно з яким Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Отже, суд зазначає, що інші доводи сторін , які вказані в заявах по суті справи та щодо яких надані письмові докази не беруться до уваги, оскільки вони не мають правового значення для вирішення даного спору.

Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3«Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати в розмірі 768 грн. 40 коп.

Керуючись ст.ст. 182,192 СК України, ст.10-13,76-81, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд -

ухвалив :

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів на утримання доньки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на користь малолітньої доньки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на ім`я одержувача законного представника - матері дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/6 частина з усіх видів заробітку та доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на одну дитину відповідного віку, щомісячно з дня набрання рішенням суду законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений при зверненні до суду судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп. (сімсот шістдесят вісім грн. 40 коп.) .

На рішення може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його повного складення через Нікопольський міськрайонний суд.

Повне рішення складено 24.12.2019 року.

Дані про учасників справи:

позивач ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

відповідач ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Суддя: А. Г. Багрова