Єдиний унікальний номер 233/4282/19 Номер провадження 22-ц/804/3054/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2019 року м. Бахмут

Донецький апеляційний суд у складі:

судді - доповідача Космачевської Т.В.,

суддів: Канурної О.Д., Мірути О.А.,

розглянувши в письмовому провадженні в приміщенні Донецького апеляційного суду в місті Бахмуті Донецької області апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 16 вересня 2019 року, ухваленого судом у складі головуючого судді Мартиненко В.С. в місті Костянтинівці Донецької області, у справі номер 233/4282/19 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення заборгованості по заробітній платі,

В С Т А Н О В И В:

В липні 2019 року до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області звернулась ОСОБА_1 з позовом до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення заборгованості по заробітній платі, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона перебувала в трудових відносинах з відповідачем з 5 липня 2016 року та звільнена з роботи 17 липня 2017 року в зв`язку зі скороченням штату за п. 1 ст. 40 КЗпП України.

В день звільнення з нею не проведено розрахунків, тому позивачка ОСОБА_1 просила суд стягнути з відповідача на її користь заборгованість по заробітній платі з 1 березня 2017 року по 17 липня 2017 року в розмірі 31412,53 грн.

Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 16 вересня 2019 року позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення заборгованості по заробітній платі - задоволено частково.

Стягнуто з Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі за період з 01.03.2017 року по 17.07.2017 року в розмірі 36520,96 грн з наступним утриманням з цієї суми обов`язкових податків та зборів.

Допущено негайне виконання рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області в частині стягнення заборгованості по заробітній платі за один місяць - за квітень 2017 року в розмірі 4246,43 грн з наступним утриманням з цієї суми обов`язкових податків та зборів.

В задоволені іншої частини позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про судові витрати.

Із вказаним рішенням не погодився відповідач АТ «Українська залізниця», подав апеляційну скаргу, в якій просив апеляційний суд скасувати рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 16 вересня 2019 року та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

Доводами апеляційної скарги наведено, що рішення суду першої інстанції винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права та з неповним з`ясуванням обставин справи.

Нарахування та виплата заробітної плати працівникам проводиться на підставі документів первинного обліку праці та заробітної плати: штатний розклад, розцінки та норми праці, накази та розпорядження (на виплату премій, доплат, надбавок тощо), табель обліку використаного часу, розрахункова-платіжна відомість. Проте, в матеріалах справи відсутні розрахунково-платіжні відомості та інші документи з обліку праці та зарплати за спірний період.

Позивачем не надано належного доказу на підтвердження правових підстав щодо нарахування їй заробітної плати та наявності заборгованості. Довідка, що надана позивачем про нарахування суми заробітної плати, не містить печаток та штампів підприємства, яке видало довідку. Вказані в довідці посадові особи не мають трудових відносин з відповідачем. Отже, вказана довідка не може бути належним та допустимим доказом в підтвердження позовних вимог. Позивачем не доведено позовних вимог.

8 листопада 2019 року позивач отримав копію ухвали про відкриття апеляційного провадження від 1 листопада 2019 року (а.с. 68, 71).

ОСОБА_1 1 листопада 2019 року повідомлено про постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження шляхом розміщення інформації на офіційному веб-порталі судової влади з посиланням на веб-адресу ухвали суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень (а.с. 81).

Відзив в письмовій формі на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надійшов.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Згідно з частиною 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини 13 ст. 7 ЦПК України, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до статей 13 і 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до вимог ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено і це вбачається з матеріалів цивільної справи, що відповідно до трудової книжки НОМЕР_1 ОСОБА_1 перебувала у трудових відносинах з відповідачем до 17 липня 2017 року, звільнена в зв`язку з скороченням штату за п. 1 ст. 40 КЗпП України (а.с. 10-11).

З довідки, наданої позивачкою ОСОБА_1 , вбачається, що вона працювала головним бухгалтером виробничого підрозділу «Станція Дебальцеве-Сортувальна» структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Українська залізниця», їй нарахована заробітна плата, яка з березня 2017 року по липень 2017 року становить 39393,51 грн, а саме: за березень 2017 року - 7622,94 грн, квітень 2017 року - 4246,43 грн, травень 2017 року - 4246,43 грн, за червень 2017 року - 1068,28 грн, за липень 2017 року - 22209,43 грн (а.с. 12).

З довідки про доходи від 07.08.2019 року №754/2, виданої АТ «Українська залізниця», вбачається, що ОСОБА_1 за березень 2017 року нарахована заробітна плата в розмірі 2872,55 грн, яку вона отримала з утриманням з цієї суми обов`язкових податків та зборів в розмірі 2284,20 грн, про що свідчить відомість на виплату грошей №26 (а.с. 38, 39).

Задовольняючи позовні вимоги частково та стягуючи з відповідача на користь позивача заборгованість по заробітній платі за період з 1 березня 2017 року по 17 липня 2017 року в загальному розмірі 36520,96 грн з наступним утриманням з цієї суми обов`язкових податків та зборів, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості такої суми заборгованості.

Такий висновок суду першої інстанції не можна вважати законним і обґрунтованим, виходячи з обставин справи.

Відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Згідно з частиною 1 статті 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 94 КЗпП України та ст. 1 Закону України від 24.03.1995 року № 108/95-ВР «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства.

Статтею 116 КЗпП України передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 працювала у відповідача до 17 липня 2017 року, звільнена за п. 1 ст. 40 КЗпП України у зв`язку зі скороченням штату (а.с. 10-11).

На підтвердження заборгованості по заробітній платі позивач надала копію довідки, в якій зазначено, що вона працювала головним бухгалтером виробничого підрозділу «Станція Дебальцеве-Сортувальна» структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Українська залізниця». Їй нарахована заробітна плата з березня 2017 року по липень 2017 року в розмірі 39393,51 грн, до виплати за цей період - 31412,53 грн. Вказана довідка підписана заступником начальника Дебальцеве-Сортувальна ОСОБА_2 та головним бухгалтером ОСОБА_1 (а.с. 12).

Апеляційний суд критично ставиться до наведеної вище копії довідки про заборгованість по заробітній платі, наданої позивачем, оскільки вона не містить необхідних реквізитів, зокрема номеру та дати її складання, печатки підприємства, за який період роботи нарахована така заробітна плата з зазначенням підстав її нарахування. В довідці не вказано, які податки та збори сплачені, або мають бути сплачені, в якій сумі.

Що стосується посадових осіб, які підписали вказану довідку, то матеріали справи не містять документів на підтвердження їх повноважень на підписання та видачу таких довідок або інших документів бухгалтерського обліку.

Частиною 3 ст. 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За частинами 1, 5 та 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може

ґрунтуватися на припущеннях.

За статтею 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Виходячи з наведеного вище, апеляційний суд вважає, що позивачка ОСОБА_1 , надаючи довідку про нарахування заробітної плати з березня 2017 року по липень 2017 року в сумі 39393,51 грн, та визначаючи її як заборгованість по заробітній платі, не довела достовірності такої довідки, як доказу про наявність заборгованості АТ «Українська залізниця» перед нею в зазначеній сумі.

Отже, доводи апеляційної скарги щодо безпідставності врахування при винесенні рішення судом першої інстанції вказаної довідки, заслуговують на увагу.

Сам по собі факт звільнення позивача з роботи не може бути підставою для задоволення позовних вимог, оскільки відповідно до частини першої статті 94 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникові за виконану роботу, а не за факт перебування у трудових відносинах.

Крім того, позивачем не доведено, що з березня 2017 року по день звільнення (спірний період, за який просить стягнути кошти) вона виконувала трудові обов`язки відповідно до укладеного трудового договору.

За таких обставин, виходячи з наведеного вище, апеляційний суд вважає, що підстави для задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості по заробітній платі за період з 1 березня 2017 року по 17 липня 2017 року відсутні.

Відповідно до пунктів 1, 4 частини першої статті 376 ЦПК України неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права є підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення.

Отже, рішення суду першої інстанції про задоволення позовних вимог про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати в розмірі 36520,96 грн, є помилковим, рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Крім того, відповідно до ст. 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції у постанові за результатами розгляду апеляційної скарги має розподілити судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційній інстанції.

Згідно з частинами 1, 13 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Від сплати судового збору позивача звільнено на підставі п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України від 08.07.2011 року №3674-VI «Про судовий збір».

Розмір судового збору, який підлягає сплаті при поданні апеляційної і касаційної скарги на рішення суду, згідно пп. 6 п. 1 ч. 2 ст. 4 вказаного Закону України «Про судовий збір», становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

За поданий ОСОБА_1 позов про стягнення заборгованості по заробітній платі за період з 1 березня 2017 року по 17 липня 2017 року в розмірі 31412,53 грн підлягав сплаті судовий збір у розмірі 768,40 грн.

За подання апеляційної скарги відповідачем ПАТ «Українська залізниця» сплачено судовий збір в розмірі 1153,00 грн (а.с. 55).

Оскільки позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню, позивачка ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору, тому судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 1152,60 грн (768,40 Х 150%) підлягає компенсації за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» задовольнити.

Рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 16 вересня 2019 року - скасувати.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення заборгованості по заробітній платі - відмовити.

Компенсувати Акціонерному товариству «Українська залізниця» () за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, судовий збір в розмірі 1152 (одна тисяча сто п`ятдесят дві) грн 60 коп. за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, як така, що ухвалена у малозначній справі, крім випадків, встановлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Судді:

Повне судове рішення складено 18 грудня 2019 року.

Суддя: