ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 січня 2019 року м. Чернівці

справа № 713/1840/14-ц

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Половінкіна Н. Ю.

суддів Кулянди М.І., Одинака О.О.

секретаря Собчук І.Ю.

учасники справи

позивач товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи»

відповідач ОСОБА_1, ОСОБА_2

за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» на ухвалу Вижницького районного суду Чернівецької області від 18 жовтня 2018 року, головуючий у першій інстанції Пилип»юк І.В.

встановила:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» у вересні 2014 року звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» зазначало, що акціонерним комерційним банком «ТАС-Комерцбанк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Сведбанк», та ОСОБА_1 вчинено договір кредиту від 13 червня 2006 року №002/0606/12-053, за яким акціонерним комерційним банком «ТАС-Комерцбанк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Сведбанк», надано ОСОБА_1 кредит в сумі 45000 доларів США.

Правочин забезпечений договором між публічним акціонерним товариством «Сведбанк», та ОСОБА_2 поруки від 3 лютого 2009 року №002/0606/12-053-Р-1.

Вказувало, що публічним акціонерним товариством «Сведбанк», яке є

Справа №713/1840/14-ц Головуючий в суді 1 інстанції Пилип»юк І.В.

Провадження 22-ц/822/85/2018 Доповідач Половінкіна Н.Ю.

правонаступником акціонерного комерційного банку «ТАС-Комерцбанк»,

та товариством з обмеженою відповідальністю «Факторинговая компанія «Глобал Фінанс» укладено договір факторингу 28 листопада 2012 року №15.

Після чого товариством з обмеженою відповідальністю «Факторинговая компанія «Глобал Фінанс» та товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» вчинено договір факторингу 28 листопада 2012 року.

Посилаючись на заміну кредитора та невиконання ОСОБА_1 зобов»язання за договором між акціонерним комерційним банком «ТАС-Комерцбанк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Сведбанк», та ОСОБА_1 кредиту від 13 червня 2006 року №002/0606/12-053, товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» просило стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2 кредит в сумі 539927 грн. 95 коп., відсотки в сумі 298876 грн. 46 коп., пеню в сумі 116387 грн. 13 коп. солідарно.

Заочним рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 1 грудня 2014 року позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» грошові кошти в сумі 955191 грн. 54 коп. солідарно.

Ухвалою Вижницького районного суду Чернівецької області від 26 червня 2018 року заочне рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 1 грудня 2014 року скасовано.

Ухвалою Вижницького районного суду Чернівецької області від 18 жовтня 2018 року закрито провадження у справі в частині позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення за договором між акціонерним комерційним банком «ТАС-Комерцбанк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Сведбанк», та ОСОБА_1 кредиту від 13 червня 2006 року №002/0606/12-053 кредиту в сумі 539927 грн. 95 коп. та відсотків в сумі 298876 грн. 46 коп.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» в апеляційній скарзі просить ухвалу Вижницького районного суду Чернівецької області від 18 жовтня 2018 року скасувати та направити справу до Вижницького районного суду Чернівецької області для продовження розгляду.

Посилається на порушення норм абз.1 ч.6 ст.188, п.3 ч.1 ст.255 ЦПК України, не повне з»ясування обставин, що мають значення для справи, набрання заочним рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 8 грудня 2011 року за позовом публічного акціонерного товариства «Сведбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів законної сили, закриття провадження в частині позовних вимог та без вирішення питання про виділення у окреме провадження вимог у відповідній частині.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Закриваючи провадження у справі в частині позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів, суд першої інстанції керувався положеннями п.3 ч.1 ст.255 ЦПК України та зазначив про наявність заочного рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 8 грудня 2011 року про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства «Сведбанк» за договором між акціонерним комерційним банком «ТАС-Комерцбанк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Сведбанк», та ОСОБА_1 кредиту від 13 червня 2006 року №002/0606/12-053 про стягнення кредиту в сумі 46172 доларів США 10 центів, процентів за період 13 червня 2006 року по 12 жовтня 2011 року в сумі 5222 долари США 12 центів, яке набрало законної сили.

Відповідно до частин 1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвала Вижницького районного суду Чернівецької області від 18 жовтня 2018 року наведеним вимогам не відповідає в частині.

Відповідно до правила, встановленого ч.1 ст.367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно із ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Як роз»яснив Пленум Верховного Суду у п.3 постанови від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі», відповідно до положень статей 10 і 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин. Відповідно до ст.19 Конституції України, ст.1 ЦПК та з урахуванням положення ч.4 ст.10 ЦПК вийти за межі заявлених вимог (вирішити незаявлену вимогу, задовольнити вимогу позивача у більшому розмірі, ніж було заявлено) суд має право лише у випадках, прямо передбачених законом.

Предметом позову товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», тобто матеріально-правовою вимогою, стосовно якої останній просив ухвалити судове рішення, є стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2 за договором між акціонерним комерційним банком «ТАС-Комерцбанк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Сведбанк», та ОСОБА_1 вчинено договір кредиту від 13 червня 2006 року №002/0606/12-053 кредит в сумі 539927 грн. 95 коп., відсотки в сумі 298876 грн. 46 коп., пеню в сумі 116387 грн. 13 коп. солідарно.

Обставинами, якими товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» обгрунтовувало позовні вимоги, зазначалося невиконання ОСОБА_1 зобов»язання з сплати кредиту в сумі 46172 доларів США 10 центів, що еквівалентно 539927 грн. 95 коп., відсотків в сумі 25558 доларів США 51 центів, що еквівалентно 298876 грн. 46 коп., пені за останні 12 місяців в сумі 9952 долари США 88 центів, що еквівалентно 116387 грн. 13 коп.

Встановлено, що між акціонерним комерційним банком «ТАС-Комерцбанк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Сведбанк», та ОСОБА_1 вчинено договір кредиту від 13 червня 2006 року №002/0606/12-053, який забезпечений договором між публічним акціонерним товариством «Сведбанк», та ОСОБА_2 поруки від 3 лютого 2009 року №002/0606/12-053-Р-1.

Також публічним акціонерним товариством «Сведбанк», яке є правонаступником акціонерного комерційного банку «ТАС-Комерцбанк», та ОСОБА_1 укладено договір про внесення змін та доповнень до договору між акціонерним комерційним банком «ТАС-Комерцбанк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Сведбанк», та ОСОБА_1 кредиту №002/0606/12-053 від 3 лютого 2009 року №1, договір про внесення змін та доповнень від 9 червня 2009 року №2, договір про внесення змін та доповнень від 9 червня 2009 року №3, додатковий договір від 30 червня 2010 року №4, договір про внесення змін та доповнень від 9 грудня 2010 року №5.

Публічним акціонерним товариством «Сведбанк», яке є правонаступником акціонерного комерційного банку «ТАС-Комерцбанк»,

та товариством з обмеженою відповідальністю «Факторинговая компанія «Глобал Фінанс» укладено договір факторингу 28 листопада 2012 року №15.

Після чого товариством з обмеженою відповідальністю «Факторинговая компанія «Глобал Фінанс» та товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» вчинено договір факторингу 28 листопада 2012 року.

Відповідно до п.2.1 цієї угоди товариством з обмеженою відповідальністю «Факторинговая компанія «Глобал Фінанс» відступає товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» свої права вимоги за кредитними договорами, укладеними з боржниками, зазначеними у реєстрі заборгованості боржників та у переліку кредитних договорів та договорів забезпечення, право на вимогу якої належить товариству з обмеженою відповідальністю «Факторинговая компанія «Глобал Фінанс».

Згідно із п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов»язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов»язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Заміна кредитора у зобов»язанні - це така правова конструкція, що передбачає перехід від первісного кредитора до нового прав та обов»язків у зобов»язанні.

За змістом п.1 ч.1 ст.512 ЦК України відступлення права вимоги ототожнюється з заміною кредитора, що здійснюється у зв»язку з переданням ним своїх прав іншій особі на підставі правочину, що спрямований на здійснення такої заміни.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна кредитора у зобов»язанні через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є частковим правонаступництвом (сингулярним правонаступництвом), оскільки не передбачає переходу всієї сукупності прав та обов»язків до правонаступника (універсальне правонаступництво).

За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов'язання клієнта перед фактором ( частина перша статті 1077 ЦК України).

За таких обставин товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» набуто прав кредитора за договором між акціонерним комерційним банком «ТАС-Комерцбанк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Сведбанк», та ОСОБА_1 кредиту від 13 червня 2006 року №002/0606/12-053 та договором між публічним акціонерним товариством «Сведбанк», та ОСОБА_2 поруки від 3 лютого 2009 року №002/0606/12-053-Р-1.

За змістом висновку, зробленого у постанові Верховного Суду України від 21 грудня 2016 року у справі № 6-899цс16, закриття провадження у справі - це одна з форм закінчення розгляду цивільної справи без винесення рішення суду у зв'язку з виявленням після відкриття провадження обставин, з якими закон пов'язує неможливість подальшого судового розгляду справи.

Підстави для закриття провадження у справі визначені частиною першою статті 255 ЦПК України та є вичерпними і розширеному тлумаченню не підлягає.

На підставі пункту 3 частини першої статті 255 ЦПК України суд закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

До матеріалів справи приєднано заочне рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 8 грудня 2011 року про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства «Сведбанк» за договором між акціонерним комерційним банком «ТАС-Комерцбанк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Сведбанк», та ОСОБА_1 кредиту від 13 червня 2006 року №002/0606/12-053 про стягнення кредиту в сумі 46172 доларів США 10 центів, процентів за період 13 червня 2006 року по 12 жовтня 2011 року в сумі 5222 долари США 12 центів, пені в сумі 24184 грн. 23 коп.

Тлумачення пункту 3 частини першої статті 255 ЦПК України свідчить, що підставою для прийняття судового рішення про закриття провадження у справі є наявність іншого рішення суду, яке набрало законної сили та яке ухвалено між тими самими сторонами, про той самий предмет та з тих самих підстав.

Тотожними є позови, у яких співпадають суб'єктний склад, предмет і підстава позову.

Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

Отже, вимоги публічного акціонерного товариства «Сведбанк», правонаступником якого є товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення за договором між акціонерним комерційним банком «ТАС-Комерцбанк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Сведбанк», та ОСОБА_1 кредиту від 13 червня 2006 року №002/0606/12-053 кредиту в сумі 46172 доларів США 10 центів, процентів за період 13 червня 2006 року по 12 жовтня 2011 року в сумі 5222 долари США 12 центів були предметом судового розгляду.

З огляду на наведене заочне рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 8 грудня 2011 року постановлено з приводу спору між тими самими сторонами публічним акціонерним товариством «Сведбанк», правонаступником якого є товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», та ОСОБА_1, ОСОБА_2, про той самий предмет і з тих самих підстав стягнення за договором між акціонерним комерційним банком «ТАС-Комерцбанк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Сведбанк», та ОСОБА_1 кредиту від 13 червня 2006 року №002/0606/12-053 кредиту в сумі 46172 доларів США 10 центів, процентів за період 13 червня 2006 року по 12 жовтня 2011 року в сумі 5222 долари США 12 центів.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про закриття провадження у справі у частині стягнення кредиту в сумі 46172 доларів США 10 центів, процентів за період 13 червня 2006 року по 12 жовтня 2011 року в сумі 5222 долари США 12 центів з підстав, передбачених п.3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення.

Цивільний процесуальний Кодекс України не містить застереження щодо закриття провадження у справі з підстав, визначених частиною першою статті 255 ЦПК України, у частині позовних вимог.

Згідно зі статтею 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня.

Гривня є законним платіжним засобом на території України (частина перша стаття 192 ЦК України).

Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом (частина друга статті 192 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях.

Отже, гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України.

Разом із тим ч. 2 ст. 533 ЦК України допускає, що сторони можуть визначити в грошовому зобов'язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті.

У такому разі сума, що підлягає сплаті за зобов'язанням, визначається в гривні за офіційним курсом Національного банку України.

Згідно з ч. 3 ст. 533 ЦК України використання іноземної валюти як засобу платежу при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається лише у випадку, передбаченому законом (частина друга статті 192 ЦК України).

Вказані норми права дають підстави для висновку про те, що незалежно від валюти боргу валютою платежу, засобом погашення грошового зобов'язання і фактичного його виконання є національна валюта України - гривня.

Разом з тим суд першої інстанції, визначивши зобов'язання сплатити проценти за період 13 червня 2006 року по 12 жовтня 2011 року в сумі 5222 долари США 12 центів, зазначив грошовий еквівалент іноземної валюти в сумі 298876 грн. 46 коп. на порушення офіційного курсу Національного банку України на час звернення до суду з позовом.

Згідно із п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

У такому разі ухвала Вижницького районного суду Чернівецької області від 18 жовтня 2018 року в частині стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» відсотків з суми 298876 грн. 46 коп. підлягає зміні з підстав, передбачених п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України.

Керуючись п.2 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України, колегія суддів

постановила:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» задовольнити частково.

Ухвалу Вижницького районного суду Чернівецької області від 18 жовтня 2018 року у частині закриття провадження у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення за договором між акціонерним комерційним банком «ТАС-Комерцбанк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Сведбанк», та ОСОБА_1 кредиту від 13 червня 2006 року №002/0606/12-053 відсотків з суми 298876 грн. 46 коп. змінити на суму 61078 грн. 96 коп.

В решті залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий - підпис (Половінкіна Н.Ю.)

Судді - підписи (Кулянда М.І., Одинак О.О.)

З оригіналом згідно: