У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" січня 2019 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

Головуючого судді САВЛУК Т.В.

при секретарі Бурячек О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва заяву АТ КБ «ПриватБанк», заінтересована особа: ОСОБА_1 про поновлення строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання,-

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду міста Києва надійшла заява АТ КБ «ПриватБанк», заінтересована особа: ОСОБА_1 про поновлення строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання № 765/32646/14-ц, виданого Дніпровським районним судом м. Києва.

Обґрунтовуючи підстави звернення до суду, представника АТ КБ «ПриватБанк» Вижга В.В. посилається на наступне, що рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 19 березня 2015 року позов ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено. 25 травня 2016 року позивачем отримано виконавчий лист, який не було пред'явлено до примусового виконання до відповідного відділу державної виконавчої служби, до цього часу заборгованість за кредитним договором боржником не погашена, тому на даний час є необхідність пред'явити виконавчий документ для виконання.

Заявник та заінтересована особа в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази для поновлення строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання, суд дійшов висновку, що заява АТ КБ «ПриватБанк» Вижга В.В. про поновлення строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу Адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції.

Відповідно до п.9 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, в редакції Закону України №2147-VIII від 03.10.2017 року, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Судом встановлено, що 19 березня 2015 року Дніпровським районним судом м. Києва ухвалено заочне рішення, яким позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено та присуджено стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" заборгованість за кредитним Договором б/н від 01 березня 2011 року в розмірі 6623,19 грн., судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн., а всього на загальну суму 6866 (шість тисяч вісімсот шістдесят шість) грн. 79 коп. (а.с.59-62)

25 травня 2016 року представником ПАТ КБ «ПриватБанк» Огієнко А.А. отримано виконавчий лист. (а.с.65)

Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організації, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами відповідно до ч. 1 ст.18 Цивільного процесуального кодексу України.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Виконання судового рішення, відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України №5-рп/2013 від 26.06.2013 року по справі №1-7/2013, є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд справи судом.

За змістом положень ч. 1 ст. 431 Цивільного процесуального кодексу України, виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Як перебачено частиною першою ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції яка діяла на момент винесення рішення суду, виконавчі листи можуть бути пред'явлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Стягувач, який пропустив строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку пред'явлення до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Як передбачено частиною першою статті 433 Цивільного процесуального кодексу України, стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Однак, представником АТ КБ «ПриватБанк»не було надано суду належних та допустимих доказів, які мали підтвердити факт пред'явлення виконавчого листа відносно боржника ОСОБА_1 до примусового виконання, постанови державного виконавця про повернення виконавчого документу стягувачу, у зв'язку з чим суд позбавлений можливості вирішити питання про поновлення заявнику пропущеного строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання за відсутності доведених обставин, які б свідчили про наявність поважних причин, які б перешкоджали стягувачу реалізувати його право на примусове виконан ня рішення суду, як і наявність непогашених боргових зобов'язань у боржника ОСОБА_1

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що заява АТ КБ «ПриватБанк», заінтересована особа: ОСОБА_1 про поновлення строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання, є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню в повному обсязі.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження»ст.ст. 3, 18, 260, 261, 354, 431, 433 Цивільного процесуального кодексу України, суд

п о с т а н о в и в:

Відмовити у задоволенні заяви АТ КБ «ПриватБанк», заінтересована особа: ОСОБА_1 про поновлення строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до положень ч.1 та ч.2 ст.354 Цивільного процесуального кодексу України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017 року, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. Уразі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

С у д д я