Справа №464/6329/19
пр № 2/464/1988/19
У Х В А Л А

16 грудня 2019 року м.Львів

Сихівський районний суд м.Львова

суддя Тімченко О.В.

справа № 464/6329/19

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

вимоги: розірвання шлюбу

Обставини справи

Представник позивача ОСОБА_3 звернулася до Сихівського районного суду м.Львова із позовною заявою в інтересах позивача, в якій просить розірвати шлюб з відповідачкою, зареєстрований 15 серпня 2015 року.

Мотиви та висновки суду

Відповідно до ст.14 СК України сімейні права є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути передані іншій особі. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст.110 СК України).

Виходячи із змісту вказаних норм СК України, право на пред`явлення позову про розірвання шлюбу має лише один з подружжя та волевиявлення особи щодо розірвання шлюбу є її індивідуальним бажанням, яке залежить від обставин, що склалися під час спільного проживання у шлюбі і має виражатися самостійно у певних діях, зокрема подання позову про розірвання шлюбу. Тобто, право на подачу позову про розірвання шлюбу є особистим правом подружжя та не підлягає передорученню. Сімейне законодавство не передбачає можливості розірвання шлюбу представником одного з подружжя або їх обох за довіреністю останніх, а правила ЦК про представництво, довіреність і доручення на ці правовідносини не поширюються.

Отже при зверненні до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу вона має бути підписана особисто позивачем, який діє від свого імені. Сімейні правовідносини відносяться до спеціальної категорії справ, які мають свої особливості. СК України не передбачає участі виключно представника у судовому процесі, який стосується розірвання шлюбу, оскільки шлюб може бути припинений внаслідок його розірвання за позовною заявою одного з подружжя (чоловіка або дружини) на підставі рішення суду (ч.3 ст.105 СК України). Пред`явлення позовної заяви до суду повинно бути здійснено безпосередньо одним з подружжя.

Також виходячи із ст.ст.19, 60, 274 ЦПК України спори щодо розірвання шлюбу не є малозначними та не можуть розглядатися у порядку спрощеного позовного провадження, а тому в такій представником може бути тільки адвокат.

У ч.4 ст.62 ЦПК України встановлено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність»

Судом встановлено, що позовна заява була підписана представником позивача ОСОБА_3 (копія довіреності від 04 червня 2019 року, посвідчена Гординською Р., нотаріусом округу Бакс, штату Пенсильванії, США, належним чином не засвідчена), до якої не додано документів, які підтверджуються те, що ОСОБА_3 , яка є представником позивача, є адвокатом.

Отже позовна заява була підписана особою, яка не мала права її підписувати.

У п.1 ч.4 ст.185 ЦПК України передбачено повернення позовної заяви у випадку, коли таку подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

З урахуванням наведеного позовну заяву слід повернути представникові позивача, що не перешкоджає праву позивача звернутися до суду з дотриманням вимог СК України, ЦПК України.

Керуючись ст.ст.185, 258- 260 ЦПК України, суддя,

п о с т а н о в и в:

позовну заяву, подану ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу повернути представнику позивача.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання 16 грудня 2019 року та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів. Апеляційна скарга подається з урахуванням Перехідних положень ЦПК України.

Суддя О.В.Тімченко