Справа № 307/3677/18
Провадження № 2/307/275/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2019 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в складі головуючого Чопик В.В. при секретарі Олексій Я.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Тячів, в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі.

В С Т А Н О В И В :

Позивач предявила позов до ОСОБА_2 про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 20.07.2011 р. вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2, який розірвано рішенням Тячівського районного суду від 05.05.2016 р. Від шлюбу у сторін народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який знаходиться на її повному утриманні та вихованні. Відповідач не проживає разом з сімєю, не надає ніякої матеріальної допомоги, його стан здоровя задовільний, і має можливість сплачувати аліменти.

Тому просить суд стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини в розмірі 2200 гривень щомісячно до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ст. 274 ЦПК України справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Відповідач відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не надав, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України.

Представник позивача в судове засідання не зявилася, але надала суду заяву в якій просить суд справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, а тому суд на підставі ст. 223 ЦПК України справу розглянув у її відсутності.

Відповідач в судове засідання не зявився, причини своєї неявки суду не повідомив, а тому суд на підставі ст. 223 ЦПК України справу розглянув у його відсутності.

У звязку з неявкою сторін, на підставі ст. 247 ч. 2 ЦПК України, фіксація судового засідання технічними засобами не проводилась.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що позивачка уклала шлюб з відповідачем 20 липня 2011 року, який рішенням Тячівського районного суду від 05.05.2016 р. розірвано. У період шлюбу у сторін народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що стверджується свідоцтвом про народження серія І-ФМ № 228705 від 17.08.2012 р., який знаходиться на повному утриманні та вихованні позивачки, що стверджується довідкою Грушівської сільської ради від 27.11.2018 року.

Позивачка сама виховує дитину і потребує допомоги.

Відповідач немає постійного місця роботи, є сезонним працівником.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Враховуючи наведене, суд вважає, що є підстави для застосування до відповідача примусового порядку стягнення аліментів.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч. 1 ст. 184 СК України). В інших випадках аліменти визначаються у частці від заробітку платника (ч. 1 ст. 183 СК України).

Згідно ст. 184 Сімейного кодексу якщо платник аліментів має не регулярний мінливий дохід , частину доходів одержує в натурі, а також за наявністю інших обставин , що мають істотне значення, суд за заявою стягувача або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Відповідно до Закону України «Про державний бюджет на 2019 рік» з 1 січня 2019 року прожитковий мінімум на дитину віком для дітей до 6 років: з 1 січня 2019 року 1626 грн, з 1 липня 1699 грн, з 1 грудня 1779 грн; для дітей від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року 2027 грн, з 1 липня 2118 грн, з 1 грудня 2218 грн.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Під час вирішення будь яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей (ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України).

Згідно із ч.1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачуваних цим Кодексом випадках.

Отже, виходячи з вищенаведеного та беручи до уваги, що прожитковий мінімум станом на 1 січня 2019 р. на дітей до 6 років: з 1 січня 2019 року 1626 грн., суд вважає, що слід стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, в користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти щомісячно в твердій грошовій сумі у розмірі 1500 гривень на дитину до досягнення повноліття.

Керуючись ст. 258, 259, 264, 265 ЦПК України,, ст.ст. 180, 184 СК України , -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, в користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти щомісячно в твердій грошовій сумі у розмірі 1500 гривень до досягнення повноліття, починаючи з 04.12.2018 р.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині одномісячного стягнення аліментів в розмірі 1500 грн. на дитину.

Стягнути з ОСОБА_2 до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір в розмірі 768,40 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд, а у разі оголошення лише вступної та резолютивної частини рішення зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4.

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, мешканець с. Грушево, вул. Травнева, 77, Тячівського району, Закарпатської області.

Повний текст рішення виготовлено 01.02.2019 р.

Суддя: В.В. Чопик