1Справа № 335/1339/19 2/335/1185/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2019 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Проценко А.М.,

за участю секретаря судового засідання Войтович Г.В.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника третьої особи ОСОБА_15 ,

розглянувши у судовому засіданні у залі суду у м. Запоріжжя в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Вельможко Наталія Олександрівна, ОСОБА_5 про скасування свідоцтва про право на спадщину за законом, встановлення факту прийняття спадщини, усунення від спадкування та визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 , в якому просить визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_1 , після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 на частку квартири АДРЕСА_1 , яке видане ОСОБА_4 ; скасувати запис в спадковому реєстрі щодо реєстрації свідоцтва про право на спадщину №63163914 від 18.10.2018; усунути від спадкування ОСОБА_4 після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 ; встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_3 після смерті ОСОБА_6 в частині 1/3 від спадкової маси та після смерті ОСОБА_7 на все майно, що належало їй за життя; визнати за ОСОБА_3 право власності на 2/3 частки квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_8 ; 2/3 частки акцій ВАТ «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна» в кількості 46 штук номінальною вартістю 46,25 грн. загальною вартістю 2750,00 грн., які належали ОСОБА_6 ; визнати за ОСОБА_3 право власності на 2/3 частки вкладу філії Орджонікідзевського відділення ВАТ «Державний ощадний банк України» на рахунку № НОМЕР_1 в УТВБВ №7717/ 089 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 .

Позов обґрунтований тим, що відповідач приходиться їй братом, а батьками є ОСОБА_6 та ОСОБА_7 З народження по лютий 2002 рік вона мешкала разом з батьками у квартирі АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_3 помер її батько ОСОБА_6 , після смерті якого відкрилася спадщина за законом на квартиру АДРЕСА_1 , акції ВАТ «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна» в кількості 46 штук номінальною вартістю 46,25 грн. загальною вартістю 2750,00 грн., вклад в філії Орджонікідзевського відділення ВАТ «Державний ощадний банк України» на рахунку № НОМЕР_1 в УТВБВ №7717/ 089 . На момент смерті батька їй було 16 років. Її мати ОСОБА_7 фактично прийняла спадщину, проте за оформленням спадщини не зверталася, оскільки вона фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, яке залишилося після смерті батька.

25.09.2002 відповідач наніс тілесні ушкодження ОСОБА_7 , від яких ІНФОРМАЦІЯ_2 остання померла. Вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 03.04.2003 щодо ОСОБА_4 застосовано примусові заходи медичного характеру з госпіталізацією до психіатричної лікарні з суворим наглядом. Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 14.01.2016 було замінено примусові заходи медичного характеру у формі госпіталізації у психіатричну лікарню із загальним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку щодо ОСОБА_4

Після смерті матері вона прийняла спадщину і фактично вступила в управління та володіння спадковим майном. Весь час після смерті матері вона одноособово утримувала майно у вигляді спірної квартири, яка залишилася після смерті батька. Сплачувала комунальні платежі, робила косметичний ремонт. Часом мешкала в цій квартирі разом зі своєю родиною. Ключі від квартири були також і у відповідача. Після звільнення з психіатричної лікарні ОСОБА_4 інколи там мешкав. В січні 2019 року вона проходила біля будинку АДРЕСА_2 та побачила, що вікна в її квартирі змінено на металопластикові. Вона піднялася до себе в квартиру, проте виявилося, що замки поміняні. З`ясувалося, що квартира була продана.

18.01.2019 позивач звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 батька ОСОБА_6 Постановою нотаріуса від 18.01.2019 № 11/02-31 їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку квартири АДРЕСА_1 , після померлого ОСОБА_6 через те, що 18.10.2018 було видано свідоцтво про право на спадщину на вказану квартиру. На теперішній час спірна квартира належить ОСОБА_5 .

Позивач вважає, що ОСОБА_4 , позбавивши життя спадкодавця та обманувши нотаріуса про те, що він є єдиним спадкоємцем, незаконно заволодів та розпорядився квартирою та рештою спадкового майна, а тому не має права на спадкування і має бути усунений від спадщини.

Ухвалою судді від 28.02.2019 відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду.

Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просить їх задовольнити. Пояснила, що ОСОБА_3 на час відкриття спадщини після смерті батька була неповнолітньою особою, а тому на підставі ст.535 ЦК УРСР (1963) має право на обов`язкову частку у спадщині.

Відповідач в судове засідання не з`явився. Подав до канцелярії суду заяву, в якій позов не визнав та попросив розглянути справу за його відсутності.

Третя особа приватний нотаріус Вельможко Н.О. в судове засідання не з`явилася. Подала заяву про розгляд справи за її відсутності.

Представник третьої особи ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечує проти задоволення позову. Пояснив, що спірна квартира була отримана ОСОБА_4 у спадок після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 батька ОСОБА_6 , який був її одноособовим власником. ОСОБА_6 та ОСОБА_7 розлучилися в 1985 році. Відповідач з батьком проживали в кв. АДРЕСА_1 , де були зареєстровані. Позивач з матір`ю проживали в іншій квартирі за адресою: АДРЕСА_3 , в якій ОСОБА_3 зареєстрована з листопада 1997 року. До часу смерті ОСОБА_6 позивач зі своєю матір`ю ніколи в спірній квартирі не проживали і спадщину не отримували. У зв`язку з тим, що ОСОБА_7 була розлучена з ОСОБА_6 на час його смерті, то мати позивача не є спадкоємцем останнього. Підстав для усунення від спадкування ОСОБА_4 немає, оскільки спадщину він отримував після батька, а не після матері. ОСОБА_3 , або ОСОБА_7 як її законний представник, з серпня 1997 та до її повноліття в 1999 році із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не зверталися. ОСОБА_3 з часу набуття дієздатності в 1999 році й до теперішнього часу із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не зверталася, пропустивши 6-ти місячний строк для подання заяви про прийняття спадщини.

В подальшому, 23 жовтня 2018 року ОСОБА_10 придбала у ОСОБА_4 квартиру АДРЕСА_1 . 07.12.2018 ОСОБА_5 придбала у ОСОБА_10 спірну квартиру. Вважає позов безпідставним, а тому просить відмовити в його задоволенні.

Заслухавши доводи представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 .

Батьками ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 .

Згідно зі свідоцтвом про одруження НОМЕР_5 ОСОБА_11 одружилася 25.04.1998 із ОСОБА_12 , після одруження отримала прізвище « ОСОБА_12 ».

Відповідно до листа Вознесенівського районного у м. Запоріжжі відділу державної реєстрації актів цивільного стану №1590/17.5-06-110 від 11.07.2019 шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на підставі рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 24.12.1984 було розірвано, про що внесено актовий запис №69 від 31.01.1985.

Згідно зі свідоцтвом про право власності №1254 від 06.06.1994, виданим виконавчим комітетом Орджонікідзевської районної Ради народних депутатів, квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_6 .

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до ощадної книжки, відкритої на ім`я ОСОБА_6 , станом на 20.11.1997 на рахунку № НОМЕР_7 залишок складає 0,33 грн.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_8 ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до виписки №1190 з реєстру власників іменних цінних паперів станом на 08.12.2010 на особовому рахунку № НОМЕР_9 на ім`я ОСОБА_3 не обліковуються цінні папери ВАТ «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна».

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 13.04.2009 позов ОСОБА_3 до Запорізької міської ради, треті особи, які не заявляють самостійні вимоги: філія Орджонікідзевського відділення Відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», ВАТ «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна», третя державна нотаріальна контора Орджонікідзевського району м. Запоріжжя, Орендне підприємство «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» про визнання права власності в порядку спадкування за законом задоволено. Визнано за ОСОБА_3 право власності на кв. АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 .

Рішенням апеляційного суду м. Запоріжжя від 01.12.2016 відмовлено в задоволені позову ОСОБА_3 до Запорізької міської ради, треті особи, які не заявляють самостійні вимоги: філія Орджонікідзевського відділення Відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», ВАТ «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна», третя державна нотаріальна контора Орджонікідзевського району м. Запоріжжя, Орендне підприємство «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» про визнання права власності в порядку спадкування за законом на кв. АДРЕСА_1 та скасовано рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 13.04.2009.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 14.01.2016 змінено примусові заходи медичного характеру у формі госпіталізації у психіатричну лікарню із загальним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку відносно ОСОБА_4 .

Зі спадкової справи № 51/2018 вбачається, що 03.10.2018 ОСОБА_4 подав приватному нотаріусу Вельможко Н.О. заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 , яка складається із квартири АДРЕСА_1 .

Відповідно до державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 16.10.2018 право власності на квартиру АДРЕСА_1 зареєстроване за ОСОБА_6 .

Відповідно до інформаційної довідки зі спадкового реєстру 18.10.2018 приватним нотаріусом Вельможко Н.О. видано ОСОБА_14 свідоцтво про право на спадщину після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6

18.01.2019 ОСОБА_3 звернулася до приватного нотаріуса Вельможко Н.О. із заявою про видачу свідоцтва на спадщину за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 , яка складається із квартири АДРЕСА_1 .

Постановою приватного нотаріуса Вельможко Н.О. від 18.01.2019 було відмовлено ОСОБА_3 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 на частку квартири АДРЕСА_1 через те, що 18.10.2018 свідоцтво про право на спадщину за законом у вигляді частку квартири АДРЕСА_1 видано ОСОБА_4 .

Відповідно до державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_5 є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 07.12.2018, посвідченого приватним нотаріусом Чепковою О.В.

Відповідно до листа Департаменту реєстраційних послуг №01-73/02/2501 від 17.10.2018 за адресою: АДРЕСА_4 був зареєстрований ОСОБА_6 в період з 13.02.1985 по 01.09.1997. Разом з ним на день смерті був зареєстрований ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Як убачається з інформаційних довідок зі спадкового реєстру заповіти/спадкові договори та спадкові справи після померлої ОСОБА_7 не заводилися.

Відповідно до державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_3 є власником Ѕ частки квартири АДРЕСА_5 років АДРЕСА_6 на підставі свідоцтва про право власності №519 від 08.05.2008 Орджонікідзевської районної адміністрації Запорізької міської ради.

Листом Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 04.04.2019 повідомлено, що в провадженні суду перебувала справа №1-233/03 відносно ОСОБА_4 Але, у зв`язку з неодноразовими підтопленнями приміщення архіву суду дана справа не зберіглася.

Листом Департаменту реєстраційних послуг №01-12/01/1386 від 13.05.2019 інформація про місце проживання ОСОБА_7 у період з 1985 по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 відсутня. ОСОБА_3 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 з 11.11.1997 по теперішній час.

Частинами 1, 6 ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 79 УПК України передбачено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

На підтвердження факту прийняття спадщини ОСОБА_3 надано акт від 17.09.2008 комісії ЖЕУ про те, що ОСОБА_3 зі слів сусідів мешкала з 1981 по лютий 2002 роки за адресою: АДРЕСА_4 .

Суд не приймає до уваги цей акт та вважає недостовірним доказом, у зв`язку з тим, що на ньому відсутній відбиток печатки організації, яка засвідчує на документі справжність підпису осіб, які його склали. Тому цей акт не є документом, що має доказове значення.

При вирішенні вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4 суд керується нормами ЦК УРСР 1963 року, оскільки спірні відносини виникли на момент смерті ОСОБА_6 у 1997 році, тобто до набрання чинності новим ЦК України 01.01.2004.

Згідно з ст.535 ЦК УРСР неповнолітні або непрацездатні діти спадкодавця (в тому числі усиновлені), а також непрацездатні дружина, батьки (усиновителі) і утриманці померлого успадковують, незалежно від змісту заповіту, не менше двох третин частки, яка належала б кожному з них при спадкоємстві за законом (обов`язкова частка). При визначенні розміру обов`язкової частки враховується і вартість спадкового майна, що складається з предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку.

Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв.

Згідно з чч.1,2 ст.549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:

1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Згідно з ч.2 ст.553 ЦК УРСР вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини (стаття 549 цього Кодексу).

Як убачається зі спадкової справи ОСОБА_3 протягом 22 років з часу смерті батька до січня 2019 року до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 батька ОСОБА_6 не зверталася.

На підтвердження факту вступу в управління спадщиною позивач зазначила в позові, що весь час після смерті матері вона одноособово утримувала майно у вигляді спірної квартири, яка залишилася після смерті батька. Сплачувала комунальні платежі, робила косметичний ремонт. Часом мешкала в цій квартирі разом із свою родиною.

Проте, жодних доказів того, що позивач проживала в спірній квартирі, сплачувала комунальні платежі, робила ремонт та фактично вступила в управління або володіння майном, суду не надала. Тому, суд приходить до висновку, що позивач не є особою, що прийняла спадщину в розумінні ст. 549 ЦК УРСР.

Також позивачем не надано жодного доказу на підтвердження факту прийняття спадщини після померлої ОСОБА_7

Сама ОСОБА_7 не є спадкоємцем ОСОБА_6 , оскільки шлюб між ними було розірвано 31 січня 1985 року.

Згідно з ч.1 ст.529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Окрім права на обов`язкову частку, позивач мала право на половину спадщини після померлого ОСОБА_6 як його донька та спадкоємець першої черги за законом. Проте позивач не реалізувала своє право та не вчинила в законом встановлений строк дій, що свідчать про прийняття спадщини, тому є особою в силу ст.553 ЦК УРСР, яка відмовилася від спадщини.

Стосовно вимог позову про усунення ОСОБА_4 від спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 , то відповідно до відомостей спадкового реєстру спадкова справа після смерті матері позивача не заводилася. Тобто ОСОБА_4 не вчиняв жодних дій, спрямованих на прийняття спадщини після смерті матері, а тому відсутні підстави для усунення відповідача від спадкування після ОСОБА_7 .

Суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, системний аналіз положень чинного законодавства України, приходить до висновку про відсутність підстав для встановлення факту прийняття спадщини ОСОБА_3 після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 та померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 .

Враховуючи те, що позивачем не доведено факт прийняття спадщини, а інші вимоги позову є похідними від цієї, то відсутні законні підстави для їх задоволення.

У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача.

Керуючись статтями 535, 548, 549, 553 ЦК УСРС, статтями 3, 4, 10, 12, 13, 76-82, 89, 141, 223, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Вельможко Наталія Олександрівна, ОСОБА_5 про скасування свідоцтва про право на спадщину за законом, встановлення факту прийняття спадщини, усунення від спадкування та визнання права власності - в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі у 30-денний строк з дня складення повного судового рішення апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подається до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд міста Запоріжжя.

Повний текст рішення складено 12.09.2019 року.

Суддя: А.М. Проценко