Справа № 683/262/19
У Х В А Л А

05 лютого 2019 р. м.Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючого судді Андрощука Є.М.

при секретарі Васічевій О.В.

розглянувши у судовому засіданні в м.Старокостянтинові заяву ОСОБА_1 до АТ «Перший український міжнародний банк» треті особи які не заявляють самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Київського міськнотокругу ОСОБА_2, приватний виконавець виконавчого округу м.Києва ОСОБА_3 про забезпечення позову по справі за її позовом до АТ «Перший український міжнародний банк» треті особи які не заявляють самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Київського міськнотокругу ОСОБА_2, приватний виконавець виконавчого округу м.Києва ОСОБА_3 про захист прав споживачів,

В С Т А Н О В И В:

04 лютого 2019 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до АТ «Перший український міжнародний банк» треті особи які не заявляють самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Київського міськнотокругу ОСОБА_2, приватний виконавець виконавчого округу м.Києва ОСОБА_3 про визнання таким, що не відповідає виконанню виконавчий напис, вчинений 10.12.2018р. р.№11975 про стягнення з неї на користь Банку 30 490,63 грн.

Разом з позовом подано заяву про забезпечення позову, в якій позивач просить забезпечити позов, шляхом зупинення стягнення з неї коштів в сумі 30490,63 грн. на підставі, вищевказаного виконавчого напису нотаріуса.

В обґрунтування заяви посилається на те, що 12 грудня 2013 року між нею ПАТ «Банк ренесанс капітал» було укладено кредитний договір, за яким вона отримала кредитні кошти в сумі 18118,40 грн. Протягом 2013, 2014, 2015 років вона сплатила ПАТ «Банк ренесанс капітал» всі кошти в повному обсязі, разом з відсотками. Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва, ОСОБА_3 на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 відкрито виконавче провадження про стягнення з неї 30 490,63 грн. на користь ПАТ «Перший український міжнародний банк». Однак виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 від 10.12.2018 року, за реєстровим № 11975 про стягнення з неї на користь ПАТ «Перший український міжнародний банк» заборгованості за кредитним договором від 10 грудня 2013 року в сумі 18118,40 гривень є незаконним та таким, що не підлягає виконанню, в звязку з тим, що його вчинено з порушенням норм чинного законодавства. В звязку з викладеним вище, вона змушена була звернутись до суду за захистом своїх майнових прав як споживач. У відповідності з положеннями ч.2 ст.149, ст.150 ЦПК України заявник просить забезпечити позов шляхом зупинення стягнення з неї коштів в сумі 30490,63 грн. на підставі, вищевказаного виконавчого напису нотаріуса, оскільки невжиття заходів забезпечення позову в подальшому може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч.1 ст.151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: найменування суду до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв'язку та адресу електронної пошти, якщо такі є; предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Аналогічні вимоги до заяви про забезпечення позову містяться і у пункті четвертому постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006р. «Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» (із змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду №2 від 12.06.2009р.), а саме: розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра вернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Натомість, заява ОСОБА_1 про забезпечення позову не відповідає, вищевказаним вимогам.

Так, заява про забезпечення позову не містить обґрунтування необхідності забезпечення позову, інші відомості, потрібні для забезпечення позову, а припущення заявника про те, що невжиття заходів забезпечення позову в подальшому може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, не може бути визнано обґрунтуванням необхідності забезпечення позову.

Відповідно до ч.9 ст.153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи вищевикладене, слід повернути заявнику заяву про забезпечення позову.

Керуючись ч.9 ст.153 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

Повернути ОСОБА_1 її заяву про забезпечення позову по справі за її позовом до АТ «Перший український міжнародний банк» треті особи які не заявляють самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Київського міськнотокругу ОСОБА_2, приватний виконавець виконавчого округу м.Києва ОСОБА_3 про захист прав споживачів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повернення заяви про забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з відповідною заявою про забезпечення позову, поданою з додержанням вимог статті 151 ЦПК України.

Суддя