КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №824/259/2018
Апеляційне провадження №6/824/5/2019
У Х В А Л А

06 лютого 2019 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати в цивільних справах - Сержанюка А.С., із участю секретаря Топольського В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фангарант Груп» про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Розвитку ринку фінансових послуг» від 02 травня 2018 року у третейській справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фангарант Груп» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про солідарне стягнення заборгованості за договором про отримання товарів на умовах лізингу ( оренди ),

В С Т А Н О В И В :

11 грудня 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фангарант Груп» звернулась до суду із заявою про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Розвитку ринку фінансових послуг» від 02 травня 2018 року у третейській справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фангарант Груп» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про солідарне стягнення заборгованості за договором про отримання товарів на умовах лізингу ( оренди ).

Посилаються на те, що 03 липня 2017 року між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 та ОСОБА_2 було укладено договір №6 про отримання товарів у системі Плати Пізніше, за умовами якого останній отримав на умовах прямого лізингу мобільний телефон Apple iPhone 7 128 Gb Black та зобов'язався виплатити його вартість рівними частинами.

Згідно п. 8.1 договору, в момент підписання договору всі існуючі та майбутні права постачальника за договором відступаються на користь Процесинг - Центра, яким за договором виступає Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фангарант Груп».

З метою забезпечення належного та повного виконання ОСОБА_2 зобов'язань за вказаним договором, 03 липня 2017 року між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладено договір поруки за клієнта в системі Плати Пізніше, за умовами якого ОСОБА_3 прийняв на себе зобов'язання разом з клієнтом нести солідарну відповідальність за належне та у повному обсязі виконання останнім своїх зобов'язань, що виникають з договору.

Зазначено, що рішенням Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Розвитку ринку фінансових послуг» від 02 травня 2018 року у третейській справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фангарант Груп» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про солідарне стягнення заборгованості за договором про отримання товарів на умовах лізингу ( оренди ) позовні вимоги задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фангарант Груп» заборгованість за основним зобов'язанням у розмірі 28 002,86 грн. та неустойки - 11 201,15 грн., а всього 39 204,01 грн.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фангарант Груп» витрати по сплаті судового ( третейського ) збору в сумі 1 000 грн.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 23 січня 2019 року за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фангарант Груп» про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду відкрито провадження та призначено справу до розгляду на 06 лютого 2019 року.

В судове засідання 06 лютого 2019 року сторони не з'явились. Про день та час розгляду справи повідомлені належним чином.

Дослідивши матеріали заяви, суд дійшов висновку, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 486 ЦПК України, суд відмовляє у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду, якщо справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону.

Як вбачається із матеріалів справи, 03 липня 2017 року між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 та ОСОБА_2 було укладено договір №6 про отримання товарів у системі Плати Пізніше, за умовами якого останній отримав на умовах прямого лізингу мобільний телефон Apple iPhone 7 128 Gb Black та зобов'язався виплатити його вартість рівними частинами ( а.с. 4 ).

Згідно п. 8.1 договору, в момент підписання договору всі існуючі та майбутні права постачальника за договором відступаються на користь Процесинг - Центра, яким за договором виступає Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фангарант Груп» ( там же ).

З метою забезпечення належного та повного виконання ОСОБА_2 зобов'язань за вказаним договором, 03 липня 2017 року між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладено договір поруки за клієнта в системі Плати Пізніше.

За умовами правочину, ОСОБА_3 прийняв на себе зобов'язання разом з клієнтом нести солідарну відповідальність за належне та у повному обсязі виконання останнім своїх зобов'язань, що виникають з договору ( а.с. 5 ).

Рішенням Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Розвитку ринку фінансових послуг» від 02 травня 2018 року у третейській справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фангарант Груп» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про солідарне стягнення заборгованості за договором про отримання товарів на умовах лізингу ( оренди ) позовні вимоги задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фангарант Груп» заборгованість за основним зобов'язанням у розмірі 28 002,86 грн. та неустойку - 11 201,15 грн., а всього 39 204,01 грн.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фангарант Груп» витрати по сплаті судового ( третейського ) збору в сумі 1 000 грн. ( а.с. 6-12 ).

Разом з тим, відповідно до п. 14 ст. 6 Закону України «Про третейські суди» третейські суди в порядку, передбаченому цим Законом, можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, за винятком, зокрема,справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку ( кредитної спілки ).

При цьому, на переконання апеляційного суду, оскільки ОСОБА_2 є споживачем послуг, спір виник щодо заборгованості за кредитом, отриманим на споживчі цілі, то третейському суду в силу положень п. 14 статті 6 Закону України «Про третейські суди» така справа не підвідомча.

Зазначене повністю узгоджується з правовою позицією викладеною в постанові Верховного Суду України від 02 вересня 2015 року у справі № 6-856цс15.

Виходячи із суб'єктного складу сторін і характеру спірних правовідносин, які були предметом розгляду у Постійно діючому Третейському суді при Асоціації «Розвитку ринку Фінансових послуг» за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фангарант Груп» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про солідарне стягнення заборгованості за договором про отримання товарів на умовах лізингу ( оренди ), цей спір не підвідомчий третейському суду.

Судом, в силу викладеного, не приймаються до уваги посилання заявника на те, що спірні правовідносини не регулюються Законом України «Про захист прав споживачів», оскільки підставою для звернення до суду є невиконання боржником умов договору.

Окрім того, як встановлено судом, боржник є покупцем товару ( мобільного телефону ).

Зазначене, на переконання суду, додатково свідчить про те, що правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються положеннями Закону України «Про захист прав споживачів».

Такий висновок, також узгоджується із правовою позицією висловленою Верховним Судом України у постановах: від 04 листопада 2015 року у справі №6-2074цс15 та від 11 листопада 2015 року у справі №6-1716 цс15, де зазначено, зокрема, про те, що положення пункту 14 частини першої статті 6 Закону України «Про третейські суди», які містять заборону на розгляд третейськими судами справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг, поширюються на правовідносини з питань виконання, зміни, розірвання договору про надання послуг.

Оскільки боржник є споживачем послуг та спір виник щодо стягнення з нього боргу за споживчим договором, тому третейському суду в силу положень пункту 14 частини першої статті 6 цього Закону така справа не підвідомча.

Неможливість розгляду спору між сторонами в третейському суді, передбачена і п. 12.5 договору про отримання товарів в системі ПлатиПізніше від 03 липня 2017 року ( а.с. 11 ).

Окрім іншого, рішенням Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Розвитку ринку фінансових послуг» від 02 травня 2018 року стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фангарант Груп» витрати по сплаті судового ( третейського ) збору в сумі 1 000 грн.

Такий порядок стягнення судового збору не передбачений ст. 26 Закону України «Про третейські суди», згідно якої розподіл витрат, пов'язаних з вирішенням спору третейським судом, між сторонами здійснюється третейським судом згідно з третейською угодою або регламентом третейського суду. В разі відсутності посилань у третейській угоді або регламенті третейського суду на порядок розподілу витрат розподіл між сторонами витрат, які пов'язані з вирішенням спору, здійснюється третейським судом у такому порядку: при задоволенні позову витрати покладаються на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Порядок розподілу витрат, пов'язаних з вирішенням спору третейським судом, зазначається у рішенні або ухвалі третейського суду.

Не передбачений він і Регламентом постійно діючого третейського суду при Асоціації «Розвитку ринку фінансових послуг» ( п. 15 ) та Положенням про витрати, пов'язані з вирішенням спору постійно діючим третейським судом при Асоціації «Розвитку ринку фінансових послуг» ( п.п. 9, 10 ).

Не грунтується він і на положеннях ст. 541 ЦК України, згідно якої солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання.

У даному випадку, розподіл судових витрат між відповідачами по справі можливий, а тому - висновок третейського суду про необхідність стягнення судового ( третейського ) збору в солідарному порядку не грунтується на положеннях Закону України «Про третейські суди»,Регламенту постійно діючого третейського суду при Асоціації «Розвитку ринку фінансових послуг», Положенні про витрати, пов'язані з вирішенням спору постійно діючим третейським судом при Асоціації «Розвитку ринку фінансових послуг»та ст. 541 ЦК України.

Враховуючи наведене, подану заяву Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фангарант Груп» про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Розвитку ринку фінансових послуг» від 02 травня 2018 року у третейській справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фангарант Груп» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про солідарне стягнення заборгованості за договором про отримання товарів на умовах лізингу ( оренди ) слід залишити без задоволення.

При цьому, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фангарант Груп» не позбавлена можливості вирішити заявлений спір в інший, передбачений законом, спосіб.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 260, 261, 263, 485, 486, 487 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В :

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фангарант Груп» про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Розвитку ринку фінансових послуг» від 02 травня 2018 року у третейській справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фангарант Груп» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про солідарне стягнення заборгованості за договором про отримання товарів на умовах лізингу ( оренди ) залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної ухвали шляхом подання апеляційної скарги і набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Повний текст ухвали складено 07 лютого 2019 року.

Суддя Київського

апеляційного суду А.С. Сержанюк