У Х В А Л А

18 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 756/11898/17

провадження № 61-16619ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Олійник А. С. розглянув касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Банк Петрокоммерц-Україна» на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 26 березня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 06 серпня 2019 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Петрокоммерц-Україна» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про застосування наслідків нікчемності договору,

В С Т А Н О В И В :

30 серпня 2017 року Публічне акціонерне товариство «Банк Петрокоммерц-Україна» (далі - ПАТ «Банк Петрокоммерц-Україна») звернулося до суду з позовом про застосування наслідків нікчемності договору шляхом стягнення з відповідача грошових коштів в розмірі 185 019,00 грн.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 26 березня 2019 року у позові відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 06 серпня 2019 року апеляційну скаргу ПАТ «Банк Петрокоммерц-Україна» залишено без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

04 вересня 2019 року ПАТ «Банк Петрокоммерц-Україна» звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 26 березня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 06 серпня 2019 року.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Згідно з пунктом 1 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною дев`ятою статті 19 ЦПК України встановлено, що розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» установлено що з 1 січня 2019 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу становить 1 921,00 грн.

З огляду на положення статті 19 у системному зв`язку з нормами статей 274, 389 та 394 ЦПК України, суд вправі віднести справу до категорії малозначних на будь-якій стадії її розгляду.

Предметом спору у зазначеній справі є застосування наслідків нікчемності договору шляхом стягнення з відповідача грошових коштів в розмірі 185 019,00 грн. Ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Верховним Судом також ураховано, що судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій постановлено після набрання чинності Законом України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», тобто після 15 грудня 2017 року.

Підстав, за яких судові рішення, постановлені у зазначеній справі можливо віднести до випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, судом не встановлено.

Посилання заявника у касаційній скарзі на те, що справа має для банку виняткове значення, оскільки предметом позову є застосування наслідків нікчемності договору, укладення яких спричинили виведення активів банку дасть можливість задовольнити частину вимог кредиторів та саме через укладені нікчемні договори банк став неплатоспроможним, не є достатніми для застосування пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, так як судом першої та апеляційної інстанції відмовлено у позові через необгрунтованість позовних вимог.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають статті 129 Конституції України, згідно з якою, основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведене повністю узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини згідно з якою умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції)).

Застосування передбаченого законодавством порогу ratione valoris (ціна позову) для подання скарг до Верховного Суду є правомірною та обгрунтованою вимогою, враховуючи саму суть повноважень Верховного Суду щодо розгляду лише справ відповідного рівня значущості (рішення у справі «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року, § 36).

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки оскаржувані заявником рішення Оболонського районного суду м. Києва від 26 березня 2019 року та постанова Київського апеляційного суду від 06 серпня 2019 року прийнята у малозначній справі, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Банк Петрокоммерц-Україна» на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 26 березня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 06 серпня 2019 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Петрокоммерц-Україна» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про застосування наслідків нікчемності договору відмовити.

Копію ухвали та додані до касаційної скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. С. Олійник