Справа №443/2191/18
Провадження №2/443/715/19
РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

08 травня 2019 року м. Жидачів

Жидачівський районний суд Львівської області в складі: головуючого судді Коліщук З.М.,

з участю секретаря Шальвіри І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жидачів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом,-

встановив:

Позивач ОСОБА_1 пред'явив позов до відповідача ОСОБА_2 про визнання його таким, що втратив право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що він є власником житлового будинку АДРЕСА_1 . 10.06.1999 року, у вказаному будинку, він зареєстрував свого двоюрідного брата (відповідача у справі). Проте, останній із 2007 року не проживає за вказаною адресою. В даному будинку відсутнє його майно та особисті речі. Реєстрація відповідача у належному йому житлі перешкоджає вільно володіти, користуватись та розпоряджатись власним майном, а також призводить до додаткових витрат по оплаті комунальних послуг.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти проведення судом заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча був завчасно, належним чином, повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади. Заяви про розгляд справи без його участі на адресу суду не подавав.

Треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в судове засідання не з'явились, подали клопотання про розгляд справи за їх відсутності та не заперечили проти задоволеня позовних вимог.

За таких обставинах суд визнав неявку відповідача неповажною та розглянув справу у його відсутності, провівши на підставі вимог ст.281 ЦПК України заочний розгляд справи.

Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч. 1 ст. 280 ЦПК України.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, розглянувши матеріали справи, дав оцінку зібраним доказам, вважає, що неявка відповідача не є перешкодою для розгляду справи, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін і позов слід задовольнити, ухваливши заочне рішення.

Відповідно до ст. 41 Конституції України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно із ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб.

З долученої до матеріалів справи копії Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №67753996 від 09.09.2016 року, встановлено, що ОСОБА_1 на праві власності належить житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (арк. справи 11).

Також судом встановлено та підтверджується долученою копією будинкової книги, що з 10.06.1999 року у спірному будинку ОСОБА_2 (двоюрідний брат позивача) зареєстрував своє місце проживання (арк. справи 12-13). Факт реєстрації відповідача за вказаною адресою, також підтверджується відповідями на запит суду в порядку ст. 187 ЦПК України з відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ Державної міграційної служби України у Львівській області. ( арк. справи 25).

Згідно із ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Разом з тим, судом встановлено, що відповідач не проживає у спірному житлі з 2007 року. Це підтверджується відомостями, які містяться в Актах обстеження житлово-побутових умов, виданих Зарічанською сільською радою Жидачівського району Львівської області, які складено комісійно та згідно із якими, ОСОБА_2 в АДРЕСА_1 , зареєстрований, але фактично не проживає (арк. справи 16-18).

Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядженням майном, хоч би ці порушення не були пов'язані із позбавленням володіння.

Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Як встановлено судом, відповідач у справі ОСОБА_2 з 10.06.1999 року зареєстрований в будинку АДРЕСА_1 як член сім'ї власника - його двоюрідний брат. На даний час, відповідач з 2009 року житлом не користується, а відтак втратив право на користування житловим приміщенням.

Оскільки на даний час відсутня будь-яка домовленість між власником та відповідачем на право користування житловим будинком, позивач одноосібно несе витрати по його утриманню, а відповідач втративши право на житло, в добровільному порядку звільнити таке, шляхом зняття з реєстрації, наміру не виявляє, тому, суд вважає, що право власності позивача підлягає судовому захисту, шляхом визнання відповідача таким, що втратив право на користування житлом.

Згідно із ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд

ухвалив:

позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження , таким що втратив право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, і може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення відповідачем може бути подана заява про його перегляд.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , паспорт серія НОМЕР_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження , місце реєстрації, АДРЕСА_1,

Третя особа: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 року народження , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Третя особа: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 року народження , місце реєстрації: АДРЕСА_1 . Повний текст рішення складено і підписано 08 травня 2019 року.

Суддя З.М. Коліщук