УХВАЛА

21 січня 2019 року

м. Київ

справа № 468/1473/14-ц

провадження № 61-160ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Лесько А. О. розглянув касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 21 січня 2015 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства«Дельта Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення,

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «Дельта Банк», набувши прав кредитора ОСОБА_1, в липні 2014 року звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем умов кредитного договору, оскільки в неї виникла заборгованість перед позивачем в сумі 12817,16 дол. США, що еквівалентно 150 668,20 грн.

Позивач просив суд в рахунок погашення цієї заборгованості звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі вказаного майна йому у власність, визнати за позивачем право власності на предмет іпотеки, а також виселити і зняти з реєстрації відповідача ОСОБА_1 та інших осіб із вказаного житла, зобов'язати відповідача передати позивачу правовстановлюючі документи на предмет іпотеки.

Заочним рішенням Баштанського районного суду Миколаївської області від 09 жовтня 2014 року в задоволенні позову ПАТ "Дельта Банк" до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 21 січня 2015 року апеляційну скаргу ТОВ „Фінансові перспективи" в інтересах ПАТ «Дельта Банк» відхилено, а рішення Баштанського районного суду Миколаївської області від 09 жовтня 2014 року залишено без змін.

22 грудня 2018 року (відповідно до відтиску поштового штемпеля на конверті) ПАТ «Дельта Банк» направило до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 21 січня 2015 року, в якій просило скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду Верховним Судом із таких підстав.

У касаційній скарзі порушено питання про поновлення строку на касаційне оскарження ухвали Апеляційного суду Миколаївської області від 21 січня 2015 року.

Відповідно до частини першої статті 325 ЦПК України 2004 року касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням (ухвалою) апеляційного суду.

В частині другій цієї ж статті вказано, що у разі пропущення строку, встановленого частиною першою цієї статті, з причин, визнаних поважними, суддя касаційної інстанції за заявою особи, яка подала скаргу, може поновити цей строк.

Клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження мотивоване тим, що представник ПАТ «Дельта Банк» не був присутній в судовому засіданні при ухваленні оскаржуваного судового рішення, а копію ухвали Апеляційного суду Миколаївської області від 21 січня 2015 року скаржник отримав лише 22 листопада 2018 року під час ознайомлення з матеріалами справи, що підтверджується копією заяви про ознайомлення з матеріалами справи.

Згідно з відомостями Єдиного державного реєстру судових рішень текст оскаржуваної ухвали Апеляційного суду Миколаївської області від 21 січня 2015 року надіслано судом 23 січня 2015 року, зареєстровано 23 січня 2015 року, оприлюднено 26 січня 2015 року.

Наведені особою, яка подала касаційну скаргу, підстави для поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження не можуть бути визнані поважними, оскільки клопотання не містить посилань на порушення судом порядку вручення копії судового рішення, передбаченого статтею 222 ЦПК України 2004 року, та на будь-які інші обставини, що перешкоджали своєчасному отриманню копії судового рішення та подачі касаційної скарги у передбачений частиною першою статті 325 ЦПК України 2004 року строк.

Відповідно до вимог частини третьої статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Всупереч вимогам пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку та розмірі, або документів, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Згідно з частиною першою статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, чинній на момент подання позову) судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, чинній на момент подання позову) за подання до суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати.

Відповідно до підпункту 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, чинній на момент подання позову) за подання до суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 0,2 розміру мінімальної заробітної плати.

В частині третій статті 6 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, чинній на момент подання позову) вказано, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Згідно зі статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» місячний розмір мінімальної заробітної плати у 2014 році становить 1 218,00 грн.

Позов, поданий у липні 2014 року, містить дві вимоги майнового характеру (про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі вказаного майна позивачу у власність; визнання за позивачем права власності на предмет іпотеки) та три вимоги немайнового характеру (про зобов'язання відповідача передати позивачу правовстановлюючі документи на предмет іпотеки; виселення; зняття з реєстрації відповідача та інших осіб, які зареєстровані і проживають в квартирі).

Ураховуючи, що позивач просив суд в рахунок погашення заборгованості в сумі 12 817,16 дол. США, що еквівалентно 150668,20 грн, звернути стягнення на предмет іпотеки, заявнику необхідно сплатити судовий збір у розмірі 6 513,92 грн (150 668,20 грн ? 1 % + 150 668,20 грн ? 1 % + 243,60 грн) ? 200 %).

На підтвердження сплати судового збору необхідно надати суду оригінал документу, що підтверджує його сплату.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Верховного Суду має бути сплачено до УК у Печерському районі/Печерський район/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, рахунок отримувача: 6007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд.055)»; символ звітності банку: 207.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Згідно із частиною другою статті 185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів із дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до частини третьої статті 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати скаржнику строк для усунення її недоліків.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Визнати наведені публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» підстави для поновлення строку на касаційне оскарження ухвали Апеляційного суду Миколаївської області від 21 січня 2015 рокунеповажними.

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 21 січня 2015 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. О. Лесько