ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

Іменем України

07 лютого 2019 року

м. Харків

справа № 642/5347/16-ц

провадження № 22-ц/818/650/19

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Маміної О.В.

суддів: Кругової С.С., Пилипчук Н.П.,

учасники справи:

позивач- ОСОБА_1,

відповідач- Держава Україна в особі Державної казначейської служби України

треті особи - прокуратура Харківської області, Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк»

розглянувши у порядку ст. 369 ЦПК України в м. Харкові без повідомлення учасників справи цивільну справу за ОСОБА_1 до Держави України в особі Державної казначейської служби України, третя особа: прокуратура Харківської області, Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями прокуратури Харківської області, за апеляційними скаргами прокуратури Харківської області, Державної казначейської служби України на рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 11 жовтня 2018 року, постановлене під головуванням судді Проценко Л.Г. в залі суду в м. Харкові (повний текст судового рішення складено 17 жовтня 2018 року), -

в с т а н о в и в :

У серпні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Держави України в особі Державної казначейської служби України, третя особа: прокуратура Харківської області, ПАТ «Укрсоцбанк» про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями прокуратури Харківської області.

Рішенням Ленінського районного суду м.Харкова від 11 жовтня 2018 року позов задоволено частково. Зобов'язано Державну Казначейську службу України відшкодувати ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 120 306,87 грн. за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку.

В апеляційній скарзі прокуратура Харківської області просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права; вказує, що ОСОБА_1 не є суб'єктом, на яку поширюються норми закону, які застосував суд. Після постановлення виправдувального вироку до прокуратури Харківської області ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про отримання грошових коштів не звертались. Позивачка отримала в ПАТ «Укрсоцбанк» передані на зберігання слідчим пакети без повідомлення представників прокуратури за участі представника суду та банківської установи. Видача грошових коштів проводилась без участі представника прокуратури як органу, який вилучав і передав у Банк на зберігання цінності, без виклику працівників поліції для фіксації факту недостачі. Судом не взято до уваги, що листом ПАТ «Укрсоцбанк» ОСОБА_1 було роз'яснено порядок отримання грошових коштів та необхідність звернення до прокуратури. Наразі прокуратурою Харківської області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000483 від 17.05.2016 року за заявами ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 щодо неправомірних дій службових осіб прокуратури Харківської області, працівників Ленінського районного суду м. Харкова та Харківського відділення ПАТ «Укрсоцбанк» щодо порядку видачі матеріальних цінностей.Прокуратура Харківської області зазначає, що в сховищі Харківського відділення № 858 ПАТ «Укрсоцбанк» на даний час продовжує зберігатися один пакунок (з трьох) з матеріальними цінностями, переданий на зберігання слідчим у вказаній справі в січні 2012 року. Вважає, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

В апеляційній скарзі Державна казначейська служба України просить скасувати рішення суду першої інстанції та відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права; вказує, що повернення грошових коштів, вилучених під час обшуку, за рахунок Державного бюджету України не відповідає вимогам Закону. Позивачка не визначила у якості відповідача прокуратуру та не оскаржувала її дії у зв'язку з неповерненням грошових коштів. Фактично ОСОБА_1 порушила порядок отримання коштів в банку, що були вилучені органом досудового слідства та не повідомила правоохоронні органи про отримання коштів не в повному обсязі. Вважає, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Відзиву на апеляційні скарги не надано.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційних скарг і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційні скарги прокуратури Харківської області та Державної казначейської служби підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що в рамках кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчинені злочинів, передбачених ст. ст.369 ч.3, 27 ч.4; 364 ч.3; 386 ч.3; 263 ч.1 КК України, за місцем проживання ОСОБА_2, який мешкав у цивільної дружини ОСОБА_1 було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно протоколу обшуку від 05 вересня 2011 року в квартирі ОСОБА_1 вилучено грошові кошти у сумі 11 940 євро, 42 140 російських рублів, 144 844 доларів США, 888 860 грн. (т.1 а.с.41-47).

На вказані грошові кошти постановою слідчого від 03 січня 2012 року накладено арешт та їх передано на зберігання до ПАТ «Укрсоцбанк».

Згідно опису від 03 січня 2012 року, складеного слідчим слідчого відділу прокуратури Харківської області Ковальовим А.В., 03 січня 2012 року упаковано грошові кошти, вилучені 05 вересня 2011 року в ході обшуку за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_2 за адресою : АДРЕСА_1, а саме: кошти у сумі 11 940 євро, 42 140 російських рублів, 144 844 доларів США, 888 860 грн. Вказані кошти упаковані в дерев'яну скриню з навісним замком, який запакований в щільний капроновий пакет, прошитий ниткою, скріплений биркою з написом «Грошові кошти вилучені 05.09.2011 року у ході обшуку за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1». (т.1 а.с. 89)

ОСОБА_1 у кримінальній справи №18110124 за обвинуваченням ОСОБА_2 перебувала в статусі свідка. Вказані кошти, які були вилучені з квартири за адресою: АДРЕСА_1, в якій вона мешкала з ОСОБА_2, належали їй.

Вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 23 жовтня 2013 року, який набрав законної сили, визнано невинним ОСОБА_2 у вчиненні злочинів передбачених ст.ст. 263 ч.1, п.4 ст.27, ч.1 ст.369, ч.3 ст.364, ч.3 ст.368 КК України.

Також знято раніше накладений постановою слідчого СВ прокуратури Харківської області Ковальова А.В. від 03 січня 2012 року арешт на грошові кошти вилучені у ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1: 11 940 євро, 42 140 російських рублів, 144 844 доларів США, 888 860 гривень, що знаходяться на зберіганні в ХОФ «Укрсоцбанк», з поверненням їх ОСОБА_1 (т.1 а.с. 6-39).

Як на підставу позовних вимог ОСОБА_1 посилалася на те, що під час повернення коштів було виявлено недостачу вилучених в ході обшуку 05 вересня 2011 року за адресою : АДРЕСА_1, грошових коштів. На даний час прокуратурою Харківської області здійснюється досудове розслідування у об'єднаному кримінальному провадженні № 0000483 від 17 травня 2016 року за ст. 367, ч. 3 ст. 365, ч .2 ст. 374, ч. 1 ст. 365, ч. 1 ст. 191 КК України за заявами ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 щодо неправомірних дій службових осіб прокуратури Харківської області, працівників Ленінського районного суду м. Харкова та Харківського відділення ПАТ «Укрсоцбанк», пов'язаних із втратою вилучених грошових коштів. ОСОБА_1 вважає, що на підставі Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» на її користь підлягає відшкодуванню шкода у розмірі 120 306,87 грн., оскільки прокуратура Харківської області не повернула їй грошові кошти у повному обсязі, які були вилучені під час досудового розслідування.

Відповідно до ст. 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування, матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами при здійсненні ними своїх повноважень.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду передбачені нормами статті 1166 ЦК України, відповідно до якої шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені статтею 1176 ЦК України. Ці підстави характеризуються особливостями суб'єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу.

Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт.

Право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом. Таким Законом є Закон Україн «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду» (далі - Закон) підлягає відшкодуванню шкода, зокрема, завдана громадянинові внаслідок незаконної конфіскації майна, незаконного накладення штрафу.

Згідно п.1 ст. 2 Закону право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадках постановлення виправдувального вироку суду.

Стаття 3, 4 Закону передбачає, що у наведених в статті 1 цього Закону випадках громадянинові відшкодовуються (повертаються) майно (в тому числі гроші, грошові вклади і відсотки по них, цінні папери та відсотки по них, частка у статутному фонді господарського товариства, учасником якого був громадянин, та прибуток, який він не отримав відповідно до цієї частки, інші цінності), конфісковане або звернене в доход держави судом, вилучене органами досудового розслідування, органами, які здійснюють оперативно-розшукову діяльність, а також майно, на яке накладено арешт. Майно, зазначене в пункті 2 статті 3 цього Закону повертається в натурі, а в разі неможливості повернення в натурі його вартість відшкодовується за рахунок тих підприємств, установ, організацій, яким воно передано безоплатно. У разі ліквідації підприємств, установ, організацій, яким майно було передано безоплатно, або недостатності у них коштів для відшкодування шкоди вартість майна (частина вартості) відшкодовується за рахунок державного бюджету.

Разом з тим вищевказані норми Закону не можуть бути застосовані до спірних правовідносин, оскільки предметом позовних вимог є стягнення 120 306,87 грн., які є недостачею вилучених в ході обшуку, 05 вересня 2011 року, грошових коштів.

Єдині правила обліку, зберігання та передачі речових доказів, цінностей та іншого майна на стадії дізнання, досудового слідства і судового розгляду, а також порядок виконання рішень органів досудового слідства, дізнання і суду щодо речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна встановлено Інструкцією про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду (далі - Інструкції).

Пунктом 25 Інструкції визначено, що іноземна валюта, вилучена у громадян органами дізнання та досудового слідства, які визнані речовими доказами або на які може бути звернено стягнення з метою відшкодування заподіяної матеріальної шкоди або забезпечення вироку суду в частині конфіскації майна, реєструються у відповідному журналі та передаються в упакованому вигляді в спеціально пристосоване для зберігання речових доказів приміщення, до Державного сховища дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння України, в касу фінансового підрозділу або до банківських установ у порядку, передбаченому чинним законодавством України, зокрема з дотриманням вимог постанови Кабінету Міністрів України від 25.08.1998 N 1340 "Про порядок обліку, зберігання, оцінки конфіскованого та іншого майна, що переходить у власність держави, і розпорядження ним" та наказу Міністерства фінансів України від 04.11.2004 N 692 , зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.11.2004 за N 1513/10112, яким затверджено Порядок обліку, зберігання і розпорядження дорогоцінними металами і дорогоцінним камінням, дорогоцінним камінням органогенного утворення та напівдорогоцінним камінням, що переходять у власність держави (протягом термінів чинності зазначених нормативних актів).

Відповідно до пункту 30 Інструкції, у тих випадках, коли перераховані у пунктах 25, 26, 27 цієї Інструкції грошові кошти, валюта та інші цінні папери або інші цінності є речовими доказами, вони не пізніше ніж у 3-денний строк після проведення необхідних досліджень здаються матеріально-відповідальній особі для зберігання у спеціально обладнаних для цієї мети приміщеннях, у касу фінансового підрозділу або до уповноваженого банку, на підставі постанови органу дізнання або досудового слідства, але в окремих опечатаних пакетах з описом вкладення. У таких випадках у супровідному листі (постанові органу дізнання або досудового слідства) зазначається, що цінності, які надсилаються (здаються на зберігання), є речовими доказами і зберігаються до окремого розпорядження органу, що надіслав (здав) їх на зберігання.

Матеріали справи свідчать про те, що 03 січня 2012 року ПАТ «Укрсоцбанк» від слідчого прокуратури Харківської області Ковальова А.В. було прийнято на зберігання матеріальні цінності (речові докази), вилучені у ОСОБА_1 старшим слідчим прокуратури Харківської області Ільченком Ю.А. на підставі протоколу обшуку від 05.09.2011 року.

Вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 23 жовтня 2013 року, який набрав законної сили, визнано невинним ОСОБА_2 у вчиненні злочинів передбачених ст. ст. 263 ч.1, п.4 ст.27, ч.1 ст.369, ч.3 ст.364, ч.3 ст.368 КК України. Також знято раніше накладений постановою слідчого СВ прокуратури Харківської області Ковальова А.В. від 03.01.2012 року арешт на грошові кошти вилучені у ході обшуку за адресою : АДРЕСА_1, - 11940 євро, 42140 російських рублів, 144844 доларів США, 888860 гривень, що знаходяться на зберіганні в ХОФ «Укрсоцбанк» з поверненням їх ОСОБА_1 (т.1 а.с. 6-39).

Відповідно до ч. 6 ст. 404 КПК України (в редакції, яка діяла на час ухвалення виправдувального вироку), якщо у виправданого або у особи, щодо якої справа закрита, були вилучені документи, цінності та інші предмети чи був накладений арешт на майно, копія вироку, що набрав законної сили, або ухвала апеляційної чи касаційної інстанції направляються відповідним органам для повернення вилучених документів, цінностей та інших предметів, а також для зняття арешту з майна.

Таким чином, для повернення вилучених у ході обшуку грошових коштів існує спеціальна процедура, встановлена законом.

Встановлено, що на виконання вироку суду в частині повернення вказаних коштів ОСОБА_1 звернулася до установи ПАТ «Укрсоцбанк».

01 жовтня 2014 року на підставі листа Ленінського районного суду м.Харкова пакети з матеріальними цінностями (речові докази), які були прийняті 03 січня 2012 року ПАТ «Укрсоцбанк» від слідчого прокуратури Харківської області Ковальова А.В. на зберігання, що були вилучені у ОСОБА_1 старшим слідчим прокуратури Харківської області Ільченком Ю.А. на підставі протоколу обшуку від 05.09.2011 року, - списано з позабалансового рахунку на підставі видаткового позабалансового ордеру №02809 від 01.10.2014 року (а.с.194 т.1).

Актом від 01.10.2014 року, який складений помічником судді Ленінського районного суду м.Харкова Котляровою Марією Юріївною в приміщенні ПАТ «Укрсоцбанк» встановлено, що під час повернення коштів було виявлено недостачу вилучених в ході обшуку 05.09.2011 року за адресою : АДРЕСА_1, грошових коштів (а.с. 48-54 т.1).

Згідно вказаного акту, з метою виконання рішення суду помічника судді - Котлярову Марію Юріївну було уповноважено керівником апарату суду прибути до ПАТ «Укрсоцбанк» для вручення необхідних документів та виконання вироку суду від 23.10.2013 року в частині зняття арешту та отримання матеріальних цінностей, які знаходились на зберіганні в ПАТ «Укрсоцбанк» з 03.01.2012 року, згідно постанови слідчого Харківської обласної прокуратури Ковальова А.В. В кабінеті начальника банку від завідуючого касою ОСОБА_7 вона отримала два полімерних мішка білого кольору з надписом «Атлант». При огляді вказаних мішків в присутності працівників банку ОСОБА_8 та ОСОБА_9 встановлено, що цілісність упаковок порушена не була. Працівниками банку було надано приміщення для огляду вказаних мішків. ОСОБА_10 в присутності працівників банку, ОСОБА_2, ОСОБА_1, було здійснено перевірку вмісту вказаних мішків. Згідно бирки на мішку та опису вмісту мішка в цьому мішку знаходилися, зокрема, кошти у сумі 7985 грн., 9500 дол. США. Проте, по факту вказані кошти в мішку були відсутні. В іншому пакеті згідно бирки на мішку та бирки на скрині, яка була в цьому мішку, знаходилися грошові кошти, а саме: 11940 євро, 42140 російських рублів, 144844 доларів США, 888860 гривень України. При відкритті вказаної скрині було виявлено, що із вказаних на бирці коштів 11940 євро в наявності тільки 10340 євро (відсутні 1600 євро), 144844 доларів США в наявності 143694 дол. США (відсутні 1150 дол. США), 888860 гривень України в наявності 841500 гривень України (відсутні 47360 грн. України), 42140 російські рублі всі в наявності.

З вказаного акту вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було повернуто вміст вказаних пакетів в присутності працівника суду та працівника банківської установи (т.1 а.с. 48-54).

16 травня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до прокуратури Харківської області з заявою про відшкодування шкоди, завданої їй у зв'язку із втратою грошових коштів, вилучених в ході обшуку 05.09.2011 року.

За фактом службової недбалості з боку посадових осіб прокуратури Харківської області, які допустили втрату вилучених грошових коштів у ОСОБА_1, порушено кримінальне провадження №0000483, згідно витягу з ЄРДР (а.с. 102 т.1).

Пунктом 14 Положення про застосування Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Генеральної прокуратури України, Міністерства фінансів України від 04 березня 1996 року № 6/5/3/41 визначено, що відповідно до частини 2 ст. 4 Закону майно, зазначене в п. 2 ст. 3 Закону (конфісковане або звернене в доход держави судом, вилучене органами дізнання чи попереднього слідства, органами, які здійснюють оперативно-розшукову діяльність, а також майно, на яке накладено арешт), повертається в натурі тією установою або органом, у якого воно знаходиться, у місячний термін з дня звернення громадянина або його спадкоємців, якщо воно сталося протягом шести місяців після направлення їм повідомлення.

У випадках, коли майно було знищене, втрачене або пошкоджене під час знаходження у розпорядженні органу дізнання, попереднього слідства, прокуратури чи суду, з вимогою про відшкодування вартості майна громадянин має право звернутися до цих органів, а якщо неможливість повернення майна в натурі виникла після передачі його фінансовому органу, вимога пред'являється до цього органу. З зазначеною вимогою до вказаних органів громадянин має право звернутися протягом шести місяців після направлення йому повідомлення. Розгляд зазначеної вимоги громадянина до органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури або суду провадиться в місячний термін і в порядку, передбаченому п.12 Положення.

Постанова органів дізнання, попереднього слідства і прокуратури може бути оскаржена громадянином відповідному прокуророві. Якщо вимога про повернення майна або відшкодування його вартості у безспірному порядку не задоволена або громадянин не згодний з прийнятим рішенням, він має право звернутися до суду в порядку позовного провадження.

П. 12. Положення визначено, що у місячний термін з дня звернення громадянина один з органів, перелічених в п.11 Положення, залежно від того, хто з них здійснював слідчі дії або розглядав справу, витребовує від відповідних державних і громадських організацій всі необхідні документи, що мають значення для визначення розміру завданої шкоди, і виносить передбачену частиною 1 ст.12 Закону постанову (ухвалу).

Згідно з частиною 2 ст.12 Закону у разі незгоди з винесеною постановою про відшкодування шкоди громадянин може оскаржити її до суду в порядку, встановленому для розгляду скарг на неправомірні дії органів державного управління і службових осіб, що ущемлюють права громадян. Оскарження до суду не позбавляє громадянина права звернутись зі скаргою до відповідного прокурора.

Згідно з п. 13 Положення не пізніше трьох діб після винесення постанови (ухвали) про розмір шкоди, завірена гербовою печаткою її копія надсилається громадянинові або його спадкоємцям і подається ними до відповідного територіального органу Державного казначейства за місцем проживання для одержання чека.

Відшкодування громадянинові шкоди у випадках, передбачених пунктами 1, 3, 4 ст. 3 Закону, провадиться за рахунок коштів державного бюджету.

Виплата громадянинові суми відшкодування проводиться установою банку на підставі чека, виданого органом Державного казначейства після подання громадянином копії постанови (ухвали) органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду про розмір відшкодування шкоди за умов наявності коштів на рахунку відповідного територіального органу Держказначейства.

Матеріали справи свідчать про те, що листом ПАТ «Укрсоцбанк» ОСОБА_1 повідомлено, що 01.10.2014 року представник розпорядника отримала в Харківському відділення ПАТ «Укрсоцбанк» дві одиниці матеріальних цінностей, які були здані на зберігання слідчим прокуратури Харківської області на підставі постанови про визнання речовими доказами та приєднання до справи речових доказів від 03.01.2012 року. Проте станом на 02.06.2107 року в сховищі відділення № 858 ПАТ «Укрсоцбанк» продовжує зберігатися пакунок з матеріальними цінностями, який був зданий на зберігання слідчим прокуратури Харківської області на підставі постанови про накладення арешту на майно від 03.01.2012 року по кримінальній справі № 18110124. Для отримання цінностей, які перебувають на зберіганні розпорядник повинен надати відповідний письмовий запит на отримання цінностей, довіреність та ідентифікаційні документи уповноваженої особи - представника розпорядника. (а.с. 218 том 1).

Крім того, як було встановлено кримінальне провадження № 0000483 за фактом неправомірних дій службових осіб прокуратури Харківської області, працівників Ленінського районного суду м. Харкова та Харківського відділення ПАТ «Укрсоцбанк»., пов'язаних із втратою вилучених грошових коштів на даний час триває, винних осіб не встановлено.

Згідно ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст. 76, ч.1, 2 ст.77, ч.1 ст. 95 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема письмовими, речовими і електронними доказами.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Матеріали справи не містять доказів того, що діями (бездіяльністю) органів прокуратури Харківської області заподіяна позивачці шкода. Також, належними та допустимими доказами у справі не доведено факту відсутності та неможливості повернення спірного майна в натурі, оскільки один пакунок із речовими доказами продовжує знаходитись на зберіганні у сховищі Банку.

До отримання всіх речей, переданих на зберігання до банку, вимоги про відшкодування збитків є передчасними.

Суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув та помилково прийшов до висновку про наявність підстав для частково задоволення позову ОСОБА_1

Колегія суддів вважає, що у задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити, оскільки підстав для відшкодування шкоди відповідно до вимог Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду», - позивачкою суду не надано.

Враховуючи вищевикладене, рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення, яким в задоволенні позову слід відмовити повністю.

На підставі ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_1 на користь прокуратури Харківської області підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1804, 61 грн., сплачений при подачі апеляційної скарги та на користь Державної казначейської служби України - судовий збір в розмірі 1804, 61 грн., сплачений при подачі апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційні скарги прокуратури Харківської області, Державної казначейської служби України та Державної казначейської служби України - задовольнити.

Рішення Ленінського районного суду м.Харкова від 11 жовтня 2018 року скасувати та ухвалити нове.

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Держави України в особі Державної казначейської служби України, третя особа: прокуратура Харківської області, Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями прокуратури Харківської області.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь прокуратури Харківської області, судовий збір у розмірі 1804,61 грн., сплачений за подання апеляційної скарги.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Державної казначейської служби України судовий збір у розмірі 1804,61 грн., сплачений за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і, в силу п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України, оскарженню не підлягає.

Головуючий- О.В. Маміна

Судді: С.С. Кругова

Н.П. Пилипчук