Справа № 585/3080/19
Номер провадження 2/585/951/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2019 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі головуючого судді В.О. Шульги, з участю секретаря С.А. Дем`яненко, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ромни цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на нерухоме майно, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суд з позовом до ОСОБА_2 і просить визнати договір купівлі-продажу, реєстровий № НР-27, укладений 21.03.2000 між ОСОБА_3 та нею ОСОБА_1 , квартири АДРЕСА_1 на даний час АДРЕСА_2 , житловою площею 11,7 кв.м., загальною площею 31,8 кв.м. дійсним та визнати за не право власності на цю квартиру. Вимоги мотивувала тим, що 31.03.2000 р. Українською універсальною біржею було зареєстровано Договір купівлі продажу квартири АДРЕСА_3 , житловою площею 11,7 кв.м., загальною площею 31,8 кв.м., який був укладено між ОСОБА_3 (Продавець) та ОСОБА_1 (Покупець). Згідно п.п. 6.5, 6.6. цього договору він зареєстрований на УУБ та на підставі ст. 15 Закону України від 10.12.1991 р. «про товарну біржу» не підлягає нотаріальному посвідченню. Цей договір підлягає реєстрації у Роменському МБТІ. Вказаний договір був зареєстрований Українською універсальною біржею і в подальшому 04.06.2000 р. був зареєстрований Роменським МБТІ у реєстровій книзі № 73, реєстр. № 540, про що міститься відповідний штамп на біржовому договорі купівлі-продажу. Відповідно до технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_3 , складеного 27.05.2019 р. , вказана квартира складається з однієї кімнати житловою площею 11,7 кв.м., загальною площею 31,8 кв.м. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер. Рішенням Роменського міськрайонного суду від 02.10.2018 р. встановлено факт, що ОСОБА_2 є дружиною ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Тому посилаючись на ст. 15,16 ЦК України, ст. 47 ЦК УРСР просила задовольнити позовні вимоги.

Позивач позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, пояснив, що 21.03.2000 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 укладено договір купівлі продажу майна - квартири. Даний договір було посвідчено на товарній біржі, що на той час дозволялося чинним законодавством. Проте недотримання нотаріального посвідчення договору тягне його недійсність. Виконання договору між сторонами відбулося і квартиру зареєстровано в БТІ за позивачем. Продавець помер, що виключає можливість посвідчення даного договору в нотаріальному порядку. Адреса в договорі вказана невірно , то не 14/5 а 14 кв. 5. Позивач не знала, що договір треба посвідчувати нотаріально, тому коли звернулися у БТІ, було з`ясовано, що квартира не зареєстрована. Отримати квартиру як спадщину не можуть, тому , що реєстрація даної квартири у БТІ проведена за покупцем.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала, зазначила , що згодна з усіма обставинами викладеними в позові.

Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу № НР-27 від 21.03.2000р., зареєстрованого Українською універсальною біржею встановлено, що ОСОБА_3 діючи через брокера брокерської контори № 007, надалі Продавець, з однією сторони, та ОСОБА_1 , діючи через брокера брокерської контори № 008, надалі Покупець, з другої сторони, уклали цей договір , згідно біржових торгів на Українській універсальній біржі про наступне: Продавець продав, а покупець купив нерухоме майно, квартиру за АДРЕСА_3 , житловою площею 11,7 кв.м., загальною площею 31,8 кв.м. за ціною 1500 грн. Згідно п.п. 6.5, 6.6. цього договору він зареєстрований на УУБ та на підставі ст. 15 Закону України від 10.12.1991 р. «про товарну біржу» не підлягає нотаріальному посвідченню. Цей договір підлягає реєстрації у Роменському МБТІ. (а.с. 7)

На цьому договорі є відмітка (штамп) Роменського міжміського бюро технічної інвентаризації , про те, що 04.06.2000 р. вказаний договір зареєстровано у реєстровій книзі № 73, реєстр. № 540.

Та обставина, що договір купівлі продажу було зареєстровано Роменським МБТІ, підтверджується також довідкою КП «Роменське МБТІ» № 816 від 31.07.2019 р., відповідно до якої згідно з архівною інвентарною справою станом на 01.01.2013 р. квартира АДРЕСА_4 ) рішення четвертої сесії сьомого кликання Роменської міської ради від 24.12.2015 р. про перейменування вулиць) в м. Ромни зареєстрована в реєстровій книзі № 73, реєстровий номер 540 за ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Українською універсальною біржею м. Полтави 21.03.2000, реєстровий номер НР-27 (а.с. 12).

Як вбачається зі свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 13.06.2018 р., цього дня помер ОСОБА_3 (а.с. 13).

ОСОБА_3 був спадкоємцем майна ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , йому було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 07.12.1999 р., згідно якого спадкове майно, на яке видано це свідоцтво , складається з квартири за АДРЕСА_5 м. АДРЕСА_6 площею 31,0 кв.м., що знаходиться в АДРЕСА_2 (а.с. 52)

Відповідно до довідки квартального комітету № 18 Роменської міської ради Беліба А.Г. був зареєстрований та проживав з сім`єю за адресою АДРЕСА_7 з 1999 р. по момент смерті. ОСОБА_6 книга була замінена в зв`язку з закінченням терміну використання. (а.с. 50)

Відповідно до паспорту позивачки вона зареєстрована за адресою АДРЕСА_8 з 30.07.1996 р. (а.с. 51)

Рішенням Роменського міськрайонного суду від 02.10.2018 р. встановлено факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є дружиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 14).

Відповідно до технічного паспорта на квартиру АДРЕСА_3 від 27.05.2019 р. та від 17.06.1993 р.н. вказана квартира складається з однієї кімнати житловою площею 11,7 кв. м., загальною площею 31,8 кв.м., її власником були: ОСОБА_5 , на підставі свідоцтва про право власності на житло від 12.07.1993 р., ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 07.12.1999 р. та була і є ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого УУД 21.03.2000 р. (а.с. 8-10, 53-54)

Так, згідно з застереженнями, що містяться в ст. 5 ЦК України та п. 4 Прикінцевих та Перехідних Положень ЦК, правовий статус майна, а також права та обовязки субєктів цивільних правовідносин щодо цього майна визначаються нормами матеріального права, які були чинними на час його створення або набуття.

Положеннями ст. 42 ЦК (1963 р), який має застосовуватися до спірних правовідносин, дозволялося укладення цивільно-правових угод у вигляді усної та письмової форми ( простої або нотаріальної ).

Відповідно п. 2) ч. 1 ст. 44 ЦК Української РСР повинні укладатись у письмовій формі угоди громадян між собою на суму понад сто карбованців, за винятком угод, зазначених у статті 43 цього Кодексу, та інших угод, передбачених законодавством Союзу РСР і Української РСР.

Згідно з вимогами ст. 227 ЦК України 1963 р. договір купівлі-продажу житлового будинку, повинен бути укладений у письмовій формі з обов`язковим нотаріальним посвідченням.

Невиконання цих вимог, тягне недійсність такої угоди із застосуванням наслідків реституції, передбачених ч. 2 ст. 48 ЦК 1963 р.

Згідно ч. 2 ст. 47 ЦК Української РСР якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

В той же час, відповідно до правил ст. 15 Закону України «Про товарні біржі» угоди, які укладені учасниками біржі щодо купівлі-продажу товарів або об`єктів нерухомості, допущених до обігу на товарній біржі та зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню.

Така угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі.

Судом встановлено, що сторони, а саме ОСОБА_1 та ОСОБА_3 домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне виконання договору, але ОСОБА_3 (за життя) ухилявся від нотаріального посвідчення договору.

Наведене дає достатні підстави для висновку, що між сторонами договору фактично відбувся договір купівлі-продажу нерухомого майна, а відтак позовні вимоги в цій частині підлягають задоволення

В той же час підстави для задоволення позову в частині визнання права власності на вказане нерухоме майно відсутні. Такого висновку суд дійшов, виходячи з того, що позивач не довів наявності спору, оскільки за умови визнання договір дійсним, на його підставі, у визначеному законом порядку, має бути проведена реєстрація права власності, а тому не зрозуміло хто і з яких підстав оспорює право власності. Лише у випадку відмови в реєстрації права власності на підставі визнаного судом дійсним договору, суд має вирішувати питання про визнання права власності, яке оспорюється.

Керуючись ст.ст. 44, 47 ЦК Української РСР 1963 р., ст.ст. 209, 220, 657 ЦК України, ст.ст. 10, 12,13, 18, 81, 258, 259, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на нерухоме майно задоволити частково.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу, реєстровий № НР-27, укладений 21.03.2000 року між ОСОБА_3 (продавець) та ОСОБА_1 , (покупець) квартири АДРЕСА_3 , житловою площею 11,7 кв.м., загальною площею 31,8 кв.м, дійсним

В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення в порядку передбаченому п. 15.5.) Перехідних положень ЦПК України. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: підпис …

Копія вірна:

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ В. О. Шульга