_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-з/520/82/19
УХВАЛА

про відмову у призначенні експертизи

07.02.2019 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Гниличенко М.В.

при секретарі Шпак К.Д.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Одеси клопотання представника ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2 про призначення судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Приморський районний у м.Одесі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області про виключення відомостей як батька з актового запису про народження дитини, суд

ВСТАНОВИВ:

14.09.2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідача ОСОБА_3, в якому просить виключити відомості про ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, як батька з актового запису № 858 від 12.09.2008 року, вчиненого в книзі реєстрації народжень Другим відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м.Одеси про народження дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, посилаючись на те, що сторони не перебували у шлюбі між собою, були співробітниками та на прохання ОСОБА_3 він став донором біологічного матеріалу, який зі слів відповідачки у подальшому було використано для проведення їй процедури ЕКО, внаслідок чого вона завагітніла та 18.08.2008 року народила сина, а позивач погодився на запис свого батьківства у свідоцтві про народження дитини, однак у позивача виникли сумніви, що він є біологічним батьком дитини ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_2, тому він звернувся з даним позовом до суду та просить призначити молекулярно-генетичну експертизу з метою встановлення кровного споріднення з дитиною.

Відповідно до автоматизованого розподілу судової справи між суддями вищезазначену справу розподілено судді Гниличенко М.В.

Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 26.09.2018 року провадження по справі було відкрито та призначено підготовче судове засідання.

17.09.2018 року представник ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_2 подала до Київського районного суду м.Одеси клопотання про призначення судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи на вирішення якої поставити наступні питання:

- встановити, чи являється ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, біологічним батьком дитини ОСОБА_4, який народився 18.08.2008 року, громадянина України.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав клопотання про призначення молекулярно-генетичної експертизи.

Представник позивача адвокат ОСОБА_2 підтримала клопотання про призначення молекулярно-генетичної експертизи.

Відповідач ОСОБА_3 до судового засідання не зявилась, належним чином повідомлялась, причини неявки суду невідомі.

До судового засідання зявились представники відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_5, ОСОБА_6, які не заперечували проти проведення молекулярно-генетичної експертизи.

Представник третьої особи Приморського районного у м.Одесі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_7 до судового засідання не зявилась, надала суду письмову заяву, якою просила слухати справу без їх присутності, та вирішення справи залишила на розсуд суду/а.с.92/.

Суд, дослідивши клопотання про призначення судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи, заслухавши учасників процесу, приходить до наступного.

Згідно зі ст. 116 ЦПК України, суд за заявою учасника має право забезпечити докази, у ч.2 вказаної статті способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов'язання вчинити певні дії щодо доказів.

Відповідно ст.ст. 76,77,78 ЦПК України - доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Позивач звертається до суду із позовом про оспорювання батьківства, і просить виключити відомості про нього як про батька дитини з актового запису про народження дитини.

Відповідно до ст.136 Сімейного Кодексу оспорювання батьківства особою, яка записана батьком дитини, зазначено, що особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини.

У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Доводити відсутність кровного споріднення з дитиною чоловік може будь-якими допустимими доказами, суттєвими з яких будуть висновки судово-медичної, біологічної, генетичної експертиз.

Главою 12 Сімейного Кодексу України врегульовано питання визначення походження дитини. В даній главі зібрані статті, які регламентують різні правові підстави виникнення прав та обовязків матері, батька і дитини, зокрема визначення походження дитини від матері та батька, які не перебувають у шлюбі між собою/ст.122/, визначення походження дитини, народженої в результаті застосування допоміжних репродуктивних технологій/ст.123/, визначення походження дитини, батьки якої не перебувають у шлюбі між собою/ст.125/, визначення походження дитини від батька за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою/ст.126/ та інші.

Відповідно до ст.126 СК України - суть заяви жінки і чоловіка полягає в тому, що чоловік добровільно виявляє свою волю щодо визначення себе батьком зазначеної у заяві дитини. Мати дитини дає на це свою згоду. При цьому кровна спорідненість між батьком та дитиною не встановлюється і закон цього не вимагає, якщо особа в момент реєстрації себе батьком дитини знала, що не є батьком, чи виявляла сумніви з приводу батьківства, а також при застосування допоміжних репродуктивних технологій.

Аналізуючи наявні у справі докази в їх сукупності, керуючись діючим законодавством України, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення клопотання позивача ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 про призначення молекулярно-генетичної експертизи, оскільки даний експертний висновок не буде мати суттєвого доказового належного значення для встановлення істини в розрізі даного спору.

Суд при вирішенні клопотання про призначення експертизи, окрім норм Сімейного Кодексу України, враховував також положення постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів".

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 121,126,136 СК України, ст.ст.76,77,78,103,116, 260, 353 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У клопотанні представника ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2 про призначення судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про виключення відомостей як батька з актового запису про народження дитини - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Повний текст ухвали складено та підписано 07.02.2019 року.

Суддя Гниличенко М. В.