ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2019 року

м. Харків

справа № 643/12860/17

провадження №22-ц/818/824/19

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Тичкової О.Ю.,

суддів - Котелевець А.В., Піддубного Р.М.,

сторони у справі:

позивач - Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» ,

відповідач - ОСОБА_1,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Литвиненко Олени Леонідівни, яка діє в інтересах Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», на рішення Московського районного суду міста Харкова, ухвалене 22 жовтня 2018 року о 13 годині 58 хвилин у складі судді Погасій О.Ф.,

УСТАНОВИВ:

05 жовтня 2017 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ПАТ КБ «ПриватБанк» посилалося на те, що що 22.02.2012 р. ОСОБА_3 стала клієнтом ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», ідентифікувавшись та ознайомившись з Умовами та Правилами надання банківських послуг, підписавши Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», згідно якої отримала кредитну картку «Універсальна». 11.07.2014 року відповідачу було переоформлено кредитну карту на престижну кредитну картку «Універсальна Gold», відповідно до Тарифів якої відповідач отримала кредит у розмірі 4500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до п.2.1.1.2.3., п.2.1.1.2.4. Умов та Правил надання банківських послуг, клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити кредитний ліміт. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті, з розрахунку 360 календарних днів на рік, відповідно до п.2.1.1.12.6. «Правил користування платіжною карткою». Відповідно до п.2.1.1.5.5. Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Відповідно до п. 2.1.1.7.6. Умов надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Відповідач не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, в зв'язку з чим станом на 31.08.2017 року у неї утворилася заборгованість у розмірі 42 777 грн. 79 коп., що складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 4 500 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 32 664 грн. 56 коп.; заборгованості за пенею та комісією у розмірі 3 100 грн.; штрафів відповідно до п.2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф (фіксована частина), 2 013 грн. 23 коп. штраф (процентна складова).

Рішенням Московського районного суду міста Харкова від 22 жовтня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що Банком не надано належних та допустимих доказів отримання відповідачем кредитної карти «Універсальна Gold» у 2014 році, а саме, що відповідач зверталась до Банку з заявою про отримання такої карти, не надані докази про термін дії попередніх карт. Відповідач заперечує факт отримання нею кредитної карти «Універсальна Gold» у 2014 році та користування кредитними коштами за цією картою. Пам'ятка Клієнта/Довідка про умови кредитування відповідача, яка передбачена п.2.1.1.2.1. Умов та Правил надання банківських послуг позивачем не надана.

Крім того, позивачем не надані належні і допустимі докази, які свідчили б про те, що при підписанні сторонами кредитного договору діяли саме ті Умови та Правила надання банківських послуг, в редакції, що надана до суду, якими передбачено, що строк позовної давності щодо вимоги Банку по поверненню кредиту, оплати відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів, витрат Банку становить 50 років (п.1.1.7.31), оскільки відповідач їх не підписувала.

В поданій 21 листопада 2018 року апеляційній скарзі Литвиненко О.Л., яка діє в інтересах АТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що своїм підписом в анкеті-заяві ОСОБА_3 підтвердила свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Умовами і правилами складає кредитний договір. Банком надані суду Умови і правила, що діяли на час виникнення між сторонами спірних правовідносин, а активне користування відповідачем карткою та її поповнення свідчить про визнання виникнення між ним та ПАТ КБ «ПриватБанк» кредитних правовідносин.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні у справі докази, перевіривши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п.п. 3,4 ч.1, ч.2 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Як встановлено судовим розглядом, 22 лютого 2012 року ОСОБА_3 підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг у ПриватБанку та Довідку про умови кредитування з використанням платіжної картки «Кредитка Універсальна» 30 днів пільгового періоду (а.с. 5-6).

За умовами вказаної Анкети-заяви ОСОБА_3 отримала кредитний ліміт 4 000 гривень на Платіжну картку Кредитка «Універсальна» зі сплатою 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитним лімітом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Дана заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами і правилами надання банківських послуг, затверджених наказом від 06.03.2010 року ( надалі Умови), Тарифами складають між особою та Банком Договір про надання банківських послуг. При цьому встановлено, що особа ознайомлена та згодна з Умовами, а також Тарифами Банку, які були надані в письмовому вигляді (а.с. 5 зворот). Надана ПАТ КБ «ПриватБанк» копія Анкети-заяви містить особистий підпис ОСОБА_3

В подальшому, 11.07.2014 року відповідачці Банком було переоформлено кредитну карту на престижну «Універсальна Gold», відповідно до тарифів якої відповідачка отримала кредит 4500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Право на таке переоформлення передбачено пп. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов, за змістом яких клієнт надає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт надає право банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Підписання договору є прямою та безумовною згодою клієнта відносно прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, установленого банком.

ОСОБА_3 укладення чи не укладення кредитного договору не оспорювала. Доказів того, що на час підписання нею анкети - заяву діяли інші Умови і правила, ніж ті, що містяться у матеріалах справи суду не надала.

Відповідно до вимог статей 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з частиною першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти

За нормами частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

ОСОБА_3., підписуючи Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, приєдналася до договору кредиту та погодилася з його умовами.

При цьому Умови та Правила надання банківських послуг є складовою частиною кредитного договору. Підпис під ними не вимагається, якщо саме ці Умови та Правила були чинними під час укладення договору.

Стаття 633 ЦК України передбачає, що договори, які укладаються банком з фізичними особами є публічними.

Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Підприємець не має права надавати переваги одному споживачеві перед іншим щодо укладення публічного договору, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до частини першої статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно зі статтею 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Згідно з пп. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов і правил надання банківських послуг клієнт надає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт надає право банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Підписання договору є прямою та безумовною згодою клієнта відносно прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, установленого банком.

ОСОБА_3 укладення чи не укладення кредитного договору не оспорювала. Доказів того, що на час підписання нею анкети - заяву діяли інші Умови і правила, ніж ті, що містяться у матеріалах справи.

Висновок суду першої інстанції про недоведеність Банком факту виникнення між сторонами кредитних відносин є помилковим, оскільки підписана відповідачем Анкета-заява свідчить про те, що сторони досягли згоди щодо істотних умов договору.

Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором.

Згідно п. 2.1.1.5.6 Умов та правил у випадку невиконання зобовязань за Договором, на вимогу Банку позичальник зобов'язаний виконати обов'язок по поверненню Кредиту, в тому числі Простроченого кредиту та Овердрафту), виплатити Банку винагороду.

При порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених цим Договором, більше ніж на 30 днів, позичалник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій. Штраф обліковується на окремому рахунку і підлягає сплаті в першу чергу (п. 2.1.1.7.6 Умов і правил).

З наданого ПАТ КБ «ПриватБанк» розрахунку заборгованості вбачається, що ОСОБА_3 до 19 грудня 2014 року користувався кредитними коштами та періодично погашала виниклу перед Банком заборгованість (а.с.4). Зазначений розрахунок узгоджується із наданою деталізованою випискою по кредитному рахунку ОСОБА_3 ( а.с. 105-112). Посилання ОСОБА_3 на те, що за кредитним договором № б/н від 22 жовтня 2010 року вона не отримувала двох карток спростовуються наданими Банком розрахунками (а.с. 140-143), оскільки періодично погашення заборгованості за кредитним договором здійснювалось шляхом перерахування грошових коштів між картками НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4.

При цьому даних про те, що ОСОБА_3 оспорювала рух коштів на своєму рахунку або зверталася до Банку чи правоохоронних органів із заявами про шахрайські дії стосовно свого карткового рахунку у матеріалах справи відсутні.

Відповідно до наданого Банком розрахунку станом на 31 серпня 2017 року у ОСОБА_3 за кредитним договором № б/н від 22 лютого 2012 року утворилася заборгованість у розмірі 42777 грн. 79 коп., яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 4500,00 грн., за процентами за користування кредитом - у розмірі 32664 грн. 56 коп., за пенею та комісією - у розмірі 3100,00 грн., а також заборгованості зі штрафів відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов і правил надання банківських послуг, з яких: 500 грн. - штраф (фіксована частина); 2013 грн. 23 коп. - штраф (процентна складова).

Враховуючи, що Банком доведено наявність невиконаного зобов'язання по поверненню кредитних коштів з боку ОСОБА_3, з відповідача підлягає стягненню заборгованість за кредитом та за процентами.

Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до положень статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно зі статтею 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором, свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Такий правовий висновок зроблено Верховним Судом України у постанові від 21 жовтня 2015 року в справі № 6-2003цс15.

Отже, законодавством не передбачено подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

ПАТ КБ «ПриватБанк» просить стягнути з ОСОБА_3 3100,00 гривень заборгованості за пенею та комісією і штрафи: 500 грн. фіксованої частини і 2013 грн. 23 коп. - процентної складової.

Оскільки стягнення обох сум буде подвійною цивільно-правовою відповідальністю за одне порушення зобов'язання, у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягненні штрафів - відмовити.

Враховуючи викладене вище, апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» належить задовольнити частково, рішення суду першої інстанції - скасувати, частково задовольнити позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк». З ОСОБА_3. належить стягнути заборгованість за кредитним договором № б/н від 22 жовтня 2010 року у сумі 40264 грн. 00 коп., з яких заборгованість за кредитом - 4500 грн. 00 коп., заборгованість за процентами за користування кредитом - 32664 грн. 56 коп., заборгованість за пенею та комісією - 3100 грн. 00 коп. У задоволенні позову в іншій частині належить відмовити.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (ч.ч. 1, 13 ст. 141 ЦПК України).

Враховуючи розмір задоволених позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» і розмір судового збору, сплачений при подачі позовної заяви (а.с. 1) та апеляційної скарги (а.с. 100), з ОСОБА_3 на користь Банку належить стягнути 3768 грн. 00 коп. судового збору.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 382 - 384 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Рішення Московського районного суду міста Харкова від 22 жовтня 2018 року скасувати.

Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 22 лютого 2012 року у розмірі 40264 (сорок тисяч двісті шістдесят чотири) гривні 00 (нуль) копійок, з яких 4500 гривні 00 копійок заборгованості за кредитом, 32 664 гривень 56 копійок заборгованості за процентами за користування кредитом, 3100 гривні 00 копійок заборгованості за пенею та комісією.

У задоволенні позову в іншій частині відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» 3 768 (три тисячі сімсот шістдесят вісім) гривень 00 (нуль) копійок судового збору, сплаченого при подачі позовної заяви та апеляційної скарги.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і підлягає оскарженню в касаційному порядку у випадках, встановлених частиною третьою статті 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 01 лютого 2019 року.

Головуючий О.Ю. Тичкова

Судді А.В. Котелевець

Р.М. Піддубний