КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження Доповідач - Ратнікова В.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 754/7638/19

17 вересня 2019 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Гаращенка Д.Р.

- Левенця Б.Б.

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 22 липня 2019 року, ухвалене під головуванням судді Панченко О.М., у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в:

22 травня 2019 року ОСОБА_2 звернулась до Деснянського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів.

На обґрунтування позовних вимог зазначала, що вона з відповідачем перебуває у шлюбі, зареєстрованому 25 жовтня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, про що зроблений актовий запис № 1754.

03 серпня 2007 року, при спільному проживанні до укладення шлюбу, у них народилася донька ОСОБА_3 .

Вказувала, що на даний час дитина проживає з нею та знаходиться на її повному утриманні. Відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дитини, від обов`язку утримувати спільну дитину постійно ухиляється.

З огляду на те, що відповідач не виконує свої обов`язки щодо утримання дитини, просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову до суду й до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 22 липня 2019 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання доньки - ОСОБА_3 , в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду - 22 травня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, 21 серпня 2019 року відповідач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення Деснянського районного суду міста Києва від 22 липня 2019 року та ухвалити нове судове рішення, яким змінити розмір аліментів з ј частини заробітку (доходу) на тверду грошову суму в розмірі 1100 грн.

Апеляційну скаргу обґрунтовував тим, що рішення суду ухвалене без повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи, без належної оцінки доказів по справі та з порушенням норм матеріального права.

Зазначав, що суд при визначенні розміру аліментів керувався лише тим, що він є працездатним, офіційно працевлаштованим в ПП «Комсервіс Секьюріті» на посаді охоронника. Проте в рішенні суду не зазначено, чи досліджувалися під час визначення розміру аліментів обставини, що містяться в ст.182 СК України.

Звертав увагу на те, що він має можливість сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1100 грн., що становить більш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 зазначила, що підтримує апеляційну скаргу в повному обсязі та просить змінити розмір аліментів з ј частини з усіх видів заробітку (доходу) на тверду грошову суму у розмірі 1100 грн. щомісячно.

13 вересня 2019 року до суду апеляційної інстанції надійшли заяви позивачки ОСОБА_2 та відповідача ОСОБА_1 про укладення між ними мирової угоди та про її затвердження судом, за умовами якої:

1) Сторони домовились врегулювати спір по справі 754/7638/19 шляхом підписання та виконання даної мирової угоди, згідно ст.206,207 ЦПК України.

2) За домовленістю батьків відповідач повинен сплатити по 1100 гривень на місяць по сплаті суми боргу по аліментах перед позивачем, який становить 300 гривень. Аліменти повинні бути сплачені не пізніше 25 числа кожного поточного місяця за наступний місяць шляхом перерахування суми аліментів на відкритий на ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , р/рахунок № НОМЕР_1 АКБ "Банк Південний".

3) За домовленістю батьків, крім сплати аліментів, зазначеного даного договору, батько зобов`язаний брати участь у додаткових витратах що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Додаткові витрати на дитину сплачуються батьком щомісяця в сумі 1000, додаткові витрати сплачуються не пізніше 25 числа.

4) Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати до досягнення нею повноліття. Також на даний час між батьком та матір`ю, які проживають разом з неповнолітньою дитиною ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , складаються мирні взаємовідносини, що підтверджує той факт, що дружина відмовляється від позовної заяви та складає мирову угоду згідно статті 373 ЦПК України.

5) Виплата боргу або частин боргу у вигляді платежів, здійснюються або шляхом передачі позивачу готівкових коштів у терміни, зазначені у пункті №2 Мирової угоди, або шляхом передачі безготівкових коштів на рахунок довіреної особи позивача. Отримувач: ОСОБА_2 , найменування АКБ Банк Південний, р/р НОМЕР_1 МФО 328209 ЕДРПОУ 20953647.

6) Датою отримання платежу вважається або дата отримання позивачем готівкових коштів, яка повинна бути підтверджена розпискою позивача про одержання коштів, або дата зарахування безготівкових коштів на розрахунковий рахунок. Аліменти матері одержані на дитину, є власністю матері і мають використовуватись за цільовим призначенням. У разі смерті матері, аліменти є власністю дитини.

7) Згідно ч. 2 ст.189 Сімейного кодексу України у разі невиконання батьком своїх обов`язків за даною угодою, аліменти або додаткові витрати на дитину можуть стягуватися.

8) Відповідач ОСОБА_1 має право достроково погасити борг в повному обсязі або частково.

9) Той із батьків, з ким проживає дитина, і той із батьків, хто проживає окремо від неї, можуть укласти договір про припинення права на аліменти для дитини у зв`язку передачею права власності на нерухоме майно (житловий будинок, квартиру, земельну ділянку).

10) Розмір аліментів, або розмір додаткових витрат на дитину визначений на дитину, визначений в даній угоді, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом позивача або відповідача у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених законом.

11) У разі невиконання, неналежного або несвоєчасного виконання відповідачем умов даної мирової угоди та виникнення заборгованості з вини батька, він зобов`язаний сплатити неустойку (пеню) в розмірі 3 відсотків від несплаченої суми аліментів, або додаткових витратна дитину за кожен день прострочення зобов`язання.

12) ОСОБА_1 має право перевіряти цільове використання аліментів та додаткових витрат на дитину. Стаття 186 Сімейного кодексу України, відповідно до якої за заявою платника аліментів до суду, або за власного ініціативою орган опіки та піклування перевіряє цільове витрачення аліментів, також платник має право звернутися до суду з позовом про зменшення аліментів.

13) Дана мирова угода набирає чинності з моменту її затвердження судом і діє до повного виконання зобов`язання передбаченого цією мировою угодою.

14) Ми ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали цю мирову угоду, яка відповідає нашим дійсним намірам, та відповідає інтересам неповнолітньої доньки про сплату аліментів. Просимо визнати мирову угоду і закрити провадження у справі 754/7638/19 на підставі ст. 373 ЦПК України. Наслідки зрозумілі для позивача і відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., обговоривши доводи заяв, вивчивши умови підписаної сторонами мирової угоди, колегія суддів приходить до висновку про можливість затвердження вказаної мирової угоди з наступних підстав.

Судом встановлено, що 25 жовтня 2014 року між позивачкою та відповідачем по справі було укладено шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 (а.с. 3).

ІНФОРМАЦІЯ_4 у сторін по справі народилася донька ОСОБА_3 , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , в якому батьком дитини записаний відповідач по справі - ОСОБА_1 (а.с. 4).

На момент розгляду справи в суді першої інстанції позивачка з відповідачем проживали окремо, донька сторін проживала разом з матір`ю, знаходилася на її утриманні.

Звертаючись до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, ОСОБА_2 посилалася на те, що відповідач добровільно не надає коштів на утримання доньки, тому просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно на утримання доньки, ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи від дня пред`явлення позову до суду й до досягнення дитиною повноліття.

Задовольняючи позовні вимоги та стягуючи з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання доньки - ОСОБА_3 , в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду - 22 травня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття, суд першої інстанції виходив з того, що саме такий розмір аліментів є справедливим.

Відповідно до ч.7 ст.49 ЦПК України, сторони можуть укласти мирову угоду на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно з ч.1, 2, 4 ст.207 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу.

Укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією ж ухвалою закриває провадження у справі.

За правилами ст.373 ЦПК України в суді апеляційної інстанції сторони мають право укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про цю процесуальну дію незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу.

Якщо мирова угода сторін відповідає вимогам статті 207 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

У даному випадку предметом позову є стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Виходячи зі змісту мирової угоди у контексті предмету спору, суд вважає, що її умови не суперечать закону та не порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб. Умови мирової угоди є виконуваними. При цьому, умови мирової угоди направлені на врегулювання спору на підставі взаємних поступок сторін.

Наслідки укладення мирової угоди, передбачені ст. 256 ЦПК України сторонам зрозумілі, що слідує з п.14 підписаної ними мирової угоди.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що наявні підстави для затвердження мирової угоди, визнання нечинним оскаржуваного рішення суду першої інстнції та закриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди, відмови від позову, визнання позову відповідачем на стадії перегляду рішення в апеляційному чи касаційному порядку суд у відповідній ухвалі у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення скаржнику (заявнику) з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні відповідної апеляційної чи касаційної скарги.

З матеріалів справи вбачається, що при поданні апеляційної скарги на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 22 липня 2019 року, ОСОБА_1 було сплачено судовий збір у розмірі 1152,60 грн.

Таким чином, враховуючи вимоги ч. 2 ст. 142 ЦПК України, ОСОБА_1 з Державного бюджету необхідно повернути 576,30 грн., що становить 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 142, 207, 255, 373, 374 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Заяви позивачки ОСОБА_2 та відповідача ОСОБА_1 про затвердження мирової угоди - задовольнити.

Затвердити мирову угоду, укладену між позивачкою ОСОБА_2 та відповідачем ОСОБА_1 , на наступних умовах:

1) За домовленістю сторін відповідач повинен сплатити по 1100 гривень на місяць по сплаті суми боргу по аліментах перед позивачем, який становить 300 гривень. Аліменти повинні бути сплачені не пізніше 25 числа кожного поточного місяця за наступний місяць шляхом перерахування суми аліментів на р/рахунок № НОМЕР_1 АКБ "Банк Південний" відкритий на ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 ,.

2) За домовленістю сторін, крім сплати аліментів, батько зобов`язаний брати участь у додаткових витратах що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Додаткові витрати на дитину сплачуються батьком щомісяця в сумі 1000 грн. не пізніше 25 числа.

3) Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати до досягнення нею повноліття.

4) Виплата боргу або частин боргу у вигляді платежів, здійснюються або шляхом передачі позивачу готівкових коштів у терміни, зазначені у пункті №1 Мирової угоди, або шляхом перерахування безготівкових коштів на рахунок довіреної особи позивача. Отримувач: ОСОБА_2 , найменування АКБ Банк Південний, р/р НОМЕР_1 МФО 328209 .

5) Датою отримання платежу вважається або дата отримання позивачем готівкових коштів, яка повинна бути підтверджена розпискою позивача про одержання коштів, або дата зарахування безготівкових коштів на розрахунковий рахунок. Аліменти матері одержані на дитину, є власністю матері і мають використовуватись за цільовим призначенням. У разі смерті матері, аліменти є власністю дитини.

6) Згідно ч. 2 ст.189 Сімейного кодексу України у разі невиконання батьком своїх обов`язків за даною угодою, аліменти або додаткові витрати на дитину можуть стягуватися.

7) Відповідач ОСОБА_1 має право достроково погасити борг в повному обсязі або частково.

8) Той із батьків, з ким проживає дитина, і той із батьків, хто проживає окремо від неї, можуть укласти договір про припинення права на аліменти для дитини у зв`язку передачею права власності на нерухоме майно (житловий будинок, квартиру, земельну ділянку).

9) Розмір аліментів, або розмір додаткових витрат на дитину визначений на дитину, визначений в даній угоді, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом позивача або відповідача у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених законом.

10) У разі невиконання, неналежного або несвоєчасного виконання відповідачем умов даної мирової угоди та виникнення заборгованості з вини батька, він зобов`язаний сплатити неустойку (пеню) в розмірі 3 відсотків від несплаченої суми аліментів, або додаткових витратна дитину за кожен день прострочення зобов`язання.

12) ОСОБА_1 має право перевіряти цільове використання аліментів та додаткових витрат на дитину.

13) Дана мирова угода набирає чинності з моменту її затвердження судом і діє до повного виконання зобов`язання передбаченого цією мировою угодою.

Визнати нечинним рішення Деснянського районного суду міста Києва від 22 липня 2019 року.

Закрити провадження у справі позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів.

Повернути ОСОБА_1 з Державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні апеляційної скарги, а саме 576,30 грн.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Судді