Справа № 486/1563/19
Провадження № 2/486/633/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

19 грудня 2019 року м.Южноукраїнськ

Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді Далматової Г.А.,

при секретарі Деменко К.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнську Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Южноукраїнська міська рада Миколаївської області, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

12 вересня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги мотивує тим, що 16 липня 2019 року між ним та відповідачем був укладений договір купівлі-продажу квартири. Згідно умов договору ОСОБА_2 був зобов`язаний знятися з реєстраційного обліку до 01 серпня 2019 року, проте жодних дій не вчинив і значиться зареєстрованим у проданій квартирі, хоча і до того близько року у ній не проживав. Зазначає, що реєстрація у квартирі сторонньої особи перешкоджає повній реалізації права власності, а саме праву розпорядження своїм майном, та обмежує у можливості продажу квартири.

Ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 19 вересня 2019 року Южноукраїнську міську раду Миколаївської області залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача.

В судове засідання позивач не з`явився.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про підтримання позовних вимог у повному обсязі, розгляд справи у його відсутності, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, судом належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи шляхом оголошення на сайті "Судова влада України" про виклик у судове засідання.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Оскільки матеріали справи містять достатньо відомостей щодо взаємних прав та обов`язків сторін, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у їх відсутності. Дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, суд дійшов наступних висновків.

За таких обставин відповідно до вимог ч. 4 ст. 223 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу без участі відповідача на підставі наявних у ній даних і доказів та постановити заочне рішення, про що постановлена відповідна ухвала.

В судовому засіданні встановлено, що 16 липня 2019 року між ОСОБА_1 як покупцем та ОСОБА_2 як продавцем був укладений договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 /а.с.10-12/. Згідно п.3.11 вказаного договору продавець зобов`язався знятися з реєстрації місця проживання за адресою відчужуваного житла до 01 серпня 2019 року, проте своїх обов`язків не виконав, що підтверджується довідкою про склад сім`ї та реєстрацію /а.с.17/.

Однією з підстав припинення права власності відповідно до статті 346 ЦК України є відчуження свого майна власником.

Набувши право власності на квартиру ОСОБА_1 отримав право на власний розсуд розпоряджатися нею згідно з положеннями статті 318 ЦК України, у тому числі і щодо вирішення питань про можливість проживання в квартирі інших осіб.

Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до статті 41 Конституції України та статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року, відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року», Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7, 11 до Конвенції від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (статті 316, 317, 319, 321 ЦК України).

За статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушенні і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами статей 16, 386, 391 ЦК України.

За положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним.

Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме порушене право та з яких підстав.

Отже, власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час (постанова ВС №575/135/17 від 28.08.2019 року).

Зі змісту постанов Верховного Суду №521/10548/16 від 28.01.2019 року та №180/1388/17 від 22.05.2019 року вбачається, що наявність домовленості щодо зняття з реєстрації місця проживання, що не виконується продавцем, не є перешкодою у зверненні нового власника за захистом свого права власності шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, і таке звернення є належним захистом порушеного права.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Згідно вимог ст.141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений при зверненні до суду судовий збір в сумі 768 гривень 40 копійок.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 263, 264, 265, 282 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Южноукраїнська міська рада Миколаївської області, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , судовий збір в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Южноукраїнського

міського суду Г.А. Далматова