Провадження №2-н/219/1144/2019
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 вересня 2019 року суддя Артемівського міськрайонного суду Донецької області Погрібна Н.М., розглянувши заяву Обласного комунального підприємства «Донецькобленерго» в особі Виробничої одиниці «Костянтинівкатепломережа» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за послуги теплопостачання, -
встановив:
Обласне комунальне підприємство «Донецькобленерго» в особі Виробничої одиниці «Костянтинівкатепломережа» звернулося до суду з заявою про видачу судового наказу, в якій просить видати судовий наказ про стягнення з боржника на свою користь заборгованість за послуги теплопостачання за період з 01 жовтня 2013 року по 01 липня 2019 року у розмірі 22 380, 91 грн. та судові витрати.
Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
Однак, виходячи з наданого Обласним комунальним підприємством «Донецьктеплокомуненерго» в особі виробничої одиниці «Костянтинівкатепломережа» розрахунку, заявник просить стягнути з боржника заборгованість починаючи з 01 жовтня 2013 року по 01 липня 2019 року, тобто, заявлені вимоги виходять за межі строку позовної давності, що визначені ст.257 ЦК України.
Відповідно до п.10 Постанови Пленуму норми ЦПК України не передбачають можливості часткового задоволення заяви про видачу судового наказу, оскільки, він видається лише за умови безспірності вимог.
Згідно п.5 ч.1 ст. 165 ЦПК України якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.
Відповідно до ч.3 ст. 165 ЦПК України у разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою взаємопов`язані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу.
А тому у зв`язку з тим, що з наданих заявником документів вбачається пропуск позовної давності, та враховуючи неможливість часткового задоволення заяви про видачу судового наказу, вимога щодо стягнення заборгованості по сплаті послуг теплопостачання починаючи з 01 жовтня 2013 року по 01 липня 2019 року у розмірі 22 380, 91 грн. та судові витрати не може бути визнана судом безспірною та як наслідок цього, не підлягає розгляду у порядку наказаного провадження.
Згідно п.5 ч.1 ст. 165 ЦПК України якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.
За таких обставин, суддя вважає за необхідне відмовити у видачі судового наказу, та роз`яснити заявникові, що відповідно до ч. 2 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 165, 166 ЦПК України, суддя,-
ухвалив:
відмовити у видачі судового наказу за заявою Обласного комунального підприємства «Донецькобленерго» в особі Виробничої одиниці «Костянтинівкатепломережа» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за послуги теплопостачання.
Роз`яснити заявнику Обласному комунальному підприємству «Донецьктеплокомуненерго» в особі виробничої одиниці «Костянтинівкатепломережа» право на звернення до суду в позовному порядку.
Ухвала може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Артемівський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії ухвали.
Суддя Н.М. Погрібна