Суддя Черняк В. Г.
Справа № 644/4855/19
Провадження № 2/644/1780/19
10.12.2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2019 року м. Харків.

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого судді Черняка В.Г.,

за участю:

секретаря судового засідання Красовської К.В.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

представник відповідача ОСОБА_4 ,

третя особа - Служба у справах дітей по Індустріальному району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради ,

заінтересована особа - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в приміщенні Орджонікідзевського районного суду м. Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа - Служба у справах дітей по Індустріальному району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, заінтересована особа - ОСОБА_5 , про припинення права на аліменти та стягнення аліментів на дитину,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3 , у якому просить суд припинити стягнення аліментів з нього на користь відповідача на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за рішенням Чутівського районного суду Полтавської області. Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_3 на його користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1000 грн. щомісяця з моменту подання позову і до досягнення дитиною повноліття.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони по справі мають доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Чутівського районного суду Полтавської області вирішено стягувати з позивача ОСОБА_1 на користь відповідача ОСОБА_6 аліменти на утримання дитини ОСОБА_5 у розмірі ј частини всіх видів заробітку позивача до досягнення дитиною повноліття. Таке рішення було прийняте судом у зв`язку з тим, що на той час дитина ОСОБА_5 проживала разом із відповідачем ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_2 донька ОСОБА_5 проживає разом із позивачем, перебуває на його утриманні, таким чином змінилися обставини щодо місця проживання дитини, які були враховані судом під час ухвалення рішення про стягнення аліментів на дитину. На теперішній час дитина зареєстрована разом із відповідачем, проте фактично проживає з позивачем, що впливає на аліментні зобов`язання позивача, на даний час аліменти має сплачувати відповідач.

Відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги не визнала, надала відзив на позов, у якому зазначила, що рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 08.02.2008 року було визначено місце проживання дитини ОСОБА_5 разом із нею. З того часу дитина проживає разом із відповідачем та перебуває на її утриманні. Позивач аліменти на дитину, які стягнуті з нього рішенням Чутівського районного суду Полтавської області від 23.11.2010 року, сплачував нерегулярно та в неповному обсязі. У зв`язку з викладеним у позивача утворилася заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 60 844,62 грн. В подальшому відповідач звертався до суду із позовом про зменшення розміру аліментів, в якому йому було відмовлено. У зв`язку з наявністю заборгованості зі сплати аліментів на позивача державним виконавцем накладено заборону виїзду за межі України, накладено арешт на майно, обмежено право керування транспортним засобом тощо. З квітня 2019 року позивач взагалі перестав сплачувати аліменти, відповідач звернулась до суду із позовом про стягнення з позивача неустойки за прострочення сплати аліментів. Після цього позивач звернувся до суду з даним позовом. До серпня 2018 року дитина ОСОБА_5 проживала разом із відповідачем у с.Скороходівка Чутівського району Полтавської області, де навчалася у школі. Влітку 2018 року дитина вступила до коледжу в м.Харкові та переїхала жити до батьків відповідача за адресою: АДРЕСА_1 , де дитина і зареєстрована. Відповідач не перешкоджає дитині спілкуватися з батьком, тому дитина іноді перебуває у батьків позивача. При цьому позивач має іншу родину та дітей від другого шлюбу. Посилання позивача на те, що дитина проживає разом із ним з вересня 2018 року не відповідає дійсності. Підстави для припинення стягнення аліментів відсутні.

Представник Служби у справах дітей по Індустріальному району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради Ковалець І.В. надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, просила суд ухвалити рішення в інтересах дитини.

Суд, заслухавши пояснення сторін та їх представників, заслухавши пояснення свідків, перевіривши матеріали цивільної справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Батьками дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є сторони по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_7 , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії НОМЕР_1 , яке видане ВРАГС Орджонікідзевського районного управління юстиції м.Харкова.

25.06.2008 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_7 було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 від 14.11.2008 року та рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 08.02.2008 року. Згідно вказаного рішення суду місце проживання дитини визначене з матір`ю ОСОБА_7 .

Рішенням Чутівського районного суду Полтавської області з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_7 стягнуто аліменти на утримання дитини ОСОБА_5 в розмірі ј частки всіх видів заробітку щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно розрахунку заборгованості по аліментам, який виконаний старшим державним виконавцем Міжрайонного ВДВС по Індустріальному та Немишлянському районах м.Харкова ГТУЮ у Харківській області Давидовим В.О., ОСОБА_8 В.О. станом на 01.05.2019 року має заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 60 844,62 грн.

З метою забезпечення примусового виконання рішення суду про стягнення аліментів зі ОСОБА_1 державним виконавцем накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно ОСОБА_1 , встановлено тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до погашення заборгованості зі сплати аліментів, встановлено тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів, інформацію про позивача внесено до Єдиного реєстру боржників.

Як вбачається з матеріалів справи 11.01.2019 року ОСОБА_1 звертався до суду із позовною заявою про зменшення розміру аліментів, які стягуються з нього на підставі рішення Чутівського районного суду Полтавської області. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 05.03.2019 року в задоволенні позову ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів відмовлено.

ІНФОРМАЦІЯ_3 у позивача ОСОБА_1 народилася донька ОСОБА_9 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 . ІНФОРМАЦІЯ_4 у позивача ОСОБА_1 народився син ОСОБА_10 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 . 15.06.2016 року Позивач ОСОБА_1 уклав шлюб з ОСОБА_11 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_5 .

Дитина ОСОБА_5 навчається в Харківському кооперативному торгово-економічному коледжі, що підтверджується договором про надання освітньої послуги між вищим навчальним закладом та фізичною особою ОСОБА_3 від 03.08.2018 року.

Дитина ОСОБА_5 зареєстрована разом із матір`ю відповідачем по справі ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивачем наданий суду акт обстеження умов проживання від 07.06.2019 року згідно якого дитина ОСОБА_3 проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , дитина забезпечення місцем для відпочинку, навчання, має необхідний одяг. Вказаний акт затверджений Службою у справах дітей по Індустріальному району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради.

Відповідачем наданий акт від 01.08.2019 року, згідно якого дитина ОСОБА_3 зареєстрована та проживає адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за вказаною адресою разом із матір`ю ОСОБА_3 з червня 2018 року. Акт складений сусідами, мешканцями будинку АДРЕСА_3 .

За клопотання позивача в суді була допитані свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , крім того, у якості свідка була допитана ОСОБА_14 . За клопотанням відповідача в суді була допитана свідок ОСОБА_15 .

Свідок ОСОБА_12 пояснила, що вона є матір`ю позивача та проживає за адресою: АДРЕСА_2 . З народження онука ОСОБА_5 проживала за вказаною адресою, проте зареєстрована дитина за адресою: АДРЕСА_1 . Після розірвання шлюбу між батьками дитина залишилась проживати з матір`ю ОСОБА_3 та вони поїхали жити до Полтавської області, там дитина закінчила школу. На теперішній час онука мешкає разом із нею за адресою: АДРЕСА_2 . Дитина переїхала після вступу до коледжу у м.Харкові. Батько дитини ОСОБА_16 декілька разів на тиждень ночує за вказаною адресою, а фактично проживає зі своєю сім`єю за іншою адресою. Онука ОСОБА_5 іноді залишається у бабусі та дідуся, батьків матері дитини, за адресою: АДРЕСА_1 , де і зареєстрована. Особисті речі дитини є за обома адресами. Про існуючу заборгованість зі сплати аліментів свідку не відомо. Відповідач дає гроші дитині, проте їх замало, також відповідач сплачує половину за навчання дитині у коледжі, купує речі, сплачує комунальні послуги.

Свідок ОСОБА_13 пояснила, що вона сусідка матері позивача ОСОБА_12 , вони мешкають в одному під`їзді на різних поверхах. Позивач ОСОБА_1 та дитина ОСОБА_14 з літа 2018 року постійно мешкають разом за адресою: АДРЕСА_2 . Свідок часто бачить дитину та батька. Також свідку відомо, що у позивача є друга дружина та діти.

Допитана у якості свідка ОСОБА_14 пояснила, що після розлучення батьків вона проживала разом із матір`ю у Полтавській області, навчалась у школі. Потім вона поступила у коледж та переїхала до м.Харкова. Переїхавши вона поселилась у батьків матері за адресою: АДРЕСА_1 . Восени 2018 року вона переїхала до дідуся та бабусі (батьків батька), де на теперішній час вона і проживає за адресою: АДРЕСА_2 , разом із дідусем, бабусею та батьком. Батько близько 5 разів на тиждень залишається ночувати за вказаною адресою, в інший час він живе зі своєю другою родиною та дітьми. Поступово вона перевезла свої речі до батьків батька. На теперішній час вона мешкає «то тут, то там», може залишитися на ніч де забажає у батьків матері або батька. Батько також мешкає, то у своїх батьків, то з другою родиною, то у своїй кімнаті у гуртожитку. Мати надає їй кошти, однак їх не вистачає, також мати оплачує половину за її навчання у коледжі, іноді купляє речі. Останнім часом відносини з батьком у неї покращились, батько утримує її, надає більше коштів ніж матір, а з матір`ю відносини погіршились. Місце свого проживання ОСОБА_14 обрала добровільно та самостійно.

Свідок ОСОБА_15 пояснила, що вона є рідною сестрою відповідача ОСОБА_3 . Після розлучення сестра разом із дитиною ОСОБА_14 поїхала до Полтавської області, там вони постійно проживали, дитина ходила там до школи. Батько ОСОБА_1 дитиною не цікавився, аліменти не сплачував, до дитини жодного разу не приїзжав. Восени 2018 року ОСОБА_14 разом із матір`ю переїхали до м.Харкова, щоб дитина навчалася у коледжі. Після переїзду вони поселилися у батьків відповідача за адресою: АДРЕСА_1 . З жовтня 2018 року батько дитини ОСОБА_1 став приділяти більше уваги дитині, дитина стала частіше залишатися на ніч у батьків позивача за адресою: АДРЕСА_2 . Батько дитини ОСОБА_1 за вказаною адресою постійно не проживає, а тільки іноді буває там, оскільки у нього є друга родина, діти. Дитину забезпечує ОСОБА_3 , також допомагають її батьки.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частинами 1-3 ст.181 СК України, передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно ст. 179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до Цивільного кодексу України.

Судом встановлено, що з позивача ОСОБА_1 на користь відповідача ОСОБА_3 стягуються аліменти на утримання дитини ОСОБА_5 . Зазначене рішення набрало законної сили та виконується в примусовому порядку. Позивач ОСОБА_1 в добровільному порядку рішення суду не виконує, має заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 60 844,62 грн.

Згідно ч.1 ст. 10 СК України, якщо певні сімейні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами або домовленістю (договором) сторін, до них застосовуються норми цього Кодексу, які регулюють подібні відносини (аналогія закону).

Відповідно до ч.4 ст.273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Зазначена норма не визначає чіткого переліку обставин, що впливають на припинення платежів, а тому ними можуть бути будь які обставини, що з урахуванням інтересів дитини змінюють обов`язок щодо сплати цих платежів.

У позовній заяві позивач ОСОБА_1 , як на підставу для задоволення позовних вимог посилається на те, що дитина ОСОБА_5 з вересня 2018 року мешкає з ним, а не з відповідачем ОСОБА_3 . Зазначені обставини, на думку позивача, є підставою для припинення його аліментних зобов`язань.

Згідно ст. 160 СК України , місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Згідно ч.1, 2 ст.29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Судом встановлено, що дитина сторін по справі ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на момент виникнення обставин на які посилається позивач, а саме на зміну місця проживання дитини у вересні 2018 року, досягла віку 14 років. Таким чином, згідно положень ст.160 СК України, дитина ОСОБА_5 має право на самостійне визначення свого місця проживання.

В судовому засіданні ОСОБА_5 пояснила, що на теперішній час вона проживає за адресою: АДРЕСА_2 , тобто у квартирі батьків позивача. При цьому ОСОБА_5 іноді залишається і у батьків відповідача за адресою: АДРЕСА_1 . Особисті речі дитини перебувають в обох квартирах.

Таким чином, факт проживання дитини за адресою: АДРЕСА_2 , не носить постійного характеру, а є мінливим. Крім того, з пояснень свідків вбачається, що позивач ОСОБА_1 не мешкає постійно разом із дитиною ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 , оскільки має родину та ще двох дітей, які зареєстровані та мешкають за іншою адресою. Періодичне перебування ОСОБА_16 разом із дитиною за вказаною адресою також носить мінливий характер та не може визначатися як постійне проживання разом.

Наданий позивачем акт обстеження умов проживання дитини сам по собі не свідчить про факт постійного проживання батька та дитини разом, а лише засвідчує наявні умови проживання для дитини.

Отже, позивачем ОСОБА_1 не доведено належними та допустимими доказами факт постійно проживання дитини разом із ним, не доведено факт нецільового використання відповідачем аліментів, та не заявлено інших обставин, які могли б стати підставою для припинення стягнення з нього аліментів.

Разом з цим суд враховує наявність у позивача ОСОБА_1 значної заборгованості зі сплати аліментів, наявність рішення суду про відмову в його позові про зменшенні розміру аліментів, під час прийняття якого позивач посилався на те, що дитина проживає у батьків відповідача, а не разом з ним.

Крім того, суд враховує, що дитина ОСОБА_5 з урахуванням досягнення нею 14-ти річного віку вправі самостійно обирати місце свого проживання, що не може впливати на обов`язок батька утримувати дитину та не припиняє його обов`язку сплачувати аліменти.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовної вимоги позивача ОСОБА_1 про припинення стягнення аліментів за рішенням Чутівського районного суду Полтавської області.

Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_17 аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1000 грн. з моменту подання позову і до досягнення дитиною повноліття, суд зауважує наступне.

Оскільки вказана позовна вимога є похідною від позовної вимоги про припинення стягнення аліментів з позивача, суд відмовляє в її задоволенні, підстави для стягнення аліментів з відповідача на користь позивача відсутні.

Враховуючи викладене, суд відмовляє в задоволенні позову ОСОБА_1 про припинення права на аліменти та стягнення аліментів на дитину в повному обсязі.

Відповідачем ОСОБА_3 заявлено клопотання про відшкодування витрат на правничу допомогу у розмірі 6200,00 грн, понесених нею під час розгляду справи.

Частиною 1 ст. 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Відповідно до положень ч.1, п.п. 1, 4 ч.3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч.1-4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Пунктом 2 ч.2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до п.п. 1,2 ч.3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідачем ОСОБА_3 заявлено клопотання про відшкодування витрат на правничу допомогу у розмірі 6200,00 грн. На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу відповідачем надано суду: договір про надання правничої допомоги від 31.07.2019 року; акт приймання-передачі наданих послуг з професійної правничої допомоги з детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом; квитанцію №11 про оплату правничої допомоги, відповідно до якої ОСОБА_3 сплачено адвокату Шевчик ОСОБА_18 А. 6200,00 грн за договором про надання правничої допомоги від 31.07.2019 року.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що відповідачем ОСОБА_3 доведено понесення нею витрат за надання правничої допомоги у розмірі 6200,00 грн., які підлягають стягненню з позивача ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 4, 12, 19, 76, 81, 133, 137, 141, 264, 265, 273, 279 ЦПК України, ст. 29 ЦК України, ст. 10, 160, 179-181 СК України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ), третя особа - Служба у справах дітей по Індустріальному району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради (ЄДРПОУ 26489104, місцезнаходження: м. Харків, просп. Архітектора Альошина, 11), заінтересована особа - ОСОБА_5 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) про припинення права на аліменти та стягнення аліментів на дитину відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) - 6200,00 гривен в рахунок понесених витрат оплати на професійну правничу допомогу адвоката.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів, з дня проголошення рішення до Харківського апеляційного суду, враховуючи п. 15.5. Розділу 13 Перехідні положення ЦПК України, через Орджонікідзевський районний суд м. Харкова, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 20 грудня 2019 року.

Головуючий - суддя: В. Г. Черняк