Справа № 308/7838/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(в порядку спрощеного позовного провадження)

17 вересня 2019 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі головуючого - судді Данко В.Й.,

з участю секретаря судових засідань Павлюх Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ужгороді, в приміщенні суду, цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Мотивуючи свої вимоги вказує на те, що ОСОБА_1 звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Заяву №б/н від 11.01.2008 року, згідно якої отримала кредит в розмірі 9000грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку» складає між нею і Банком Договір, про що свідчить підпис Відповідача у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. Однак, ОСОБА_1 взятого на себе зобов`язання не виконала, у зв`язку з чим станом на 27.05.2019 року має заборгованість в розмірі 114437,50грн., яка складається з наступного: 0,00грн. - заборгованість за тілом кредиту; 9220,23грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0,00грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 95825,07грн. - нарахована пеня за прострочене зобов`язання; 3704,70грн. - нарахована пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100грн.; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 250грн. - штраф (фіксована частина), 5437,50грн. - штраф (процентна складова). Оскільки відповідач у порушення зазначених норм закону та умов договору зобов`язання за договором кредиту не виконала, просить суд задовольнити позов та винести рішення, яким стягнути із ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 114437,50грн. та сплачений позивачем судовий збір в розмірі 1921грн.

Згідно правил ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження.

Суд констатує, що відповідачу ОСОБА_1 було встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву.

Враховуючи те, що відзиву відповідачем до суду подано не було, клопотання про проведення розгляду справи в судовому засіданні з викликом від жодної із сторони не надходило, представник позивача в поданій позовній заяві просив розглянути справу за його відсутності, суд приходить до переконання, що розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження у відповідності до вимог ч.5 ст.279 ЦПК України проводиться без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку.

По справі встановлено, що ОСОБА_1 звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Заяву №б/н від 11.01.2008 року, згідно якої отримала кредит в розмірі 9000грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

ОСОБА_1 підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку» складає між нею і Банком Договір, про що свідчить підпис Відповідача у заяві, та доданої до матеріалів справи Довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», де також стоїть підпис відповідача.

Згідно з ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Одночасно суд констатує, що із підписанням заяви разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку» відповідач погодилася із п.1.1.3.2.4 зазначених Умов, згідно якого Тарифів та інших невід`ємних частин Договору може змінюватися Банком за умови інформування позивальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п.1.1.3.1.9 Умов та правил надання банківських послуг.

Відповідно до п.1.1.2.1.5 до обов`язків позивальника відноситься отримання виписки про стан картрахунків та про здійсненні операції по картрахункам.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачувати проценти.

Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг - позичальник зобов`язується погасити заборгованість за Кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином до умов договору та вимог ЦК України.

Із ст.1050 ЦК України вбачається, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України.

Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У відповідності до ч.1 ст.527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Згідно п.2.1.1.5.6 Умов надання банківських послуг у разі невиконання зобов`язань за договором, на вимогу Банку виконати зобов`язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди Банку.

ОСОБА_1 не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, пенею та штрафами, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що підтверджується розміром заборгованості відображеного в наявному в матеріалах справи Розрахунку заборгованості.

Обгрнтовуючи свої вимоги позивач вказує на те, що заборгованість відповідача у зв`язку із невиконаними нею зобов`язанням складає 114437,50грн.

Так, із наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості за Договором №б/н від 11.01.2008 року вбачається, що ОСОБА_1 взятого на себе зобов`язання не виконала, у зв`язку з чим станом на 27.05.2019 року має заборгованість в розмірі 114437,50грн., яка складається з наступного: 0,00грн. - заборгованість за тілом кредиту; 9220,23грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0,00грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 95825,07грн. - нарахована пеня за прострочене зобов`язання; 3704,70грн. - нарахована пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100грн.; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 250грн. - штраф (фіксована частина), 5437,50грн. - штраф (процентна складова).

Однак, суд не може погодитися із обгрунтуванням АТ КБ «ПриватБанк» щодо наявної заборгованості в розмірі 114437,50грн. з огляду на наступне.

Відносно розрахунку нарахованої пені в сумі 95825,07грн. суд приходить до наступного.

З наявної в матеріалах справи Довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», підписаної відповідача, вбачається, що пеня за несвоєчасне погашення заборгованості складає 1% від заборгованості, однак, не менше 10грн./2 дол. США в місяць.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

У відповідності до ч.2 ст.616 ЦК України суд має право зменшити розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника, якщо кредитор умисно або з необережності сприяв збільшенню розміру збитків, завданих порушенням зобов`язання, або не вжив заходів щодо їх зменшення.

Відповідно до положень ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» від 12.05.1991 р. № 1023-XII умови угоди є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором (п. 5 ч. 3 ст. 18 Закону).

Договір кредитування фізичних осіб є за своїм характером споживчим, що підтверджується і тлумаченням Верховного Суду України, наведеному в п. 2 Постанови Пленуму ВСУ № 5 від 12.04.1996 р. «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про захист прав споживачів».

Судом встановлено, що у відповідача ОСОБА_1 відсутня заборгованість за тілом кредиту, а заборгованість за простроченим тілом кредиту складає 9220,23грн.

Пеня у даному зобов`язанні нарахована таким чином, що сума пені перевищує суму боргу за простроченим тілом кредиту, що є очевидним порушенням принципу добросовісності, що є, на думку суду, необґрунтовано суворою цивільною санкцією.

У відповідності до ч.3 ст.551 КК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Таким чином, судом встановлено, що вимога кредитора про стягнення пені в частині, що значно перевищує заборгованість по простроченому тілу кредиту у зв`язку із порушенням зобов`язання розцінюється судом як зловживання правом, що слугує підставою для часткової відмови в задоволенні позовних вимог щодо нарахування пені за несвоєчасність виконання зобов`язання за договором.

А тому суд, користуючись правом, наданим йому відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України, зменшує розмір пені, що підлягає стягненню, до 9220,23грн., прирівнявши її до суми заборгованості за простроченим тілом кредиту за користування кредитом.

Стосовно вимоги АТ КБ «ПриватБанк» про стягнення з ОСОБА_1 нарахованої пені за несвоєчасність сплати суми боргу на суму від 100грн., а також штрафі відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання батьківських послуг, суд приходить до наступного висновку.

Цивільно - правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно - правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України ). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України ).

За положеннями ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Умовами спірного договору, а саме пунктами 2.1.1.12.6.1 Умов та правил надання банківських послуг у разі виникнення прострочених зобов`язань за борговими зобов`язаннями на суму від 100грн., Клієнт сплачує Банку пеню відповідно до встановлених тарифів. Пеня нараховується в день нарахування процентів по кредиту.

У той самий час, згідно з пунктами 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг передбачена сплата штрафів як виду цивільно - правової відповідальності при порушенні строків платежів по кожному з грошових зобов`язань, передбачених цим Договором. Штраф нараховується на окремий рахунок і підлягає оплаті в зазначені Банком терміни.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно - правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно - правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Суд констатує, що вказана позиція висловлена правовим висновком ВСУ, викладеним у постанові ВСУ у постанові від 21.10.2015 року № 6-2003цс15 та Постанові КЦС ВС від 10.10.2018 року у справі №278/2615/15-ц, які суд вважає за необхідним застосувати при розгляді даної справи.

Враховуючи те, судом стягується в межах розгляду даної справи пеня за прострочене зобов`язання в розмірі 9220,23грн., суд приходить до переконання, що позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» в частині стягнення з ОСОБА_1 3704,70грн. нарахованої пені за несвоєчасність сплати суми боргу на суму від 100грн., а також штрафі відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання батьківських послуг не підлягає задоволенню.

Таким чином, судом встановлено, що заборгованість ОСОБА_1 станом на станом на 27.05.2019 року має заборгованість в розмірі 18440,46грн., яка складається з наступного: 9220,23грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 9220,23грн. - пеня за прострочене зобов`язання.

У відповідності до ст.12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_1 умови взятого на себе кредитного зобов`язання не виконала, що виявилося у неповерненні кредитних коштів, що стало наслідком звернення АТ КБ «ПриватБанк» до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» підлягають частковому задоволенню, а саме із ОСОБА_1 підлягає стягненню сума кредитної заборгованості 18440,46грн., а також сплачений позивачем судовий збір.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4, 6, 10, 12, 228, 229, 247, 263, 265, 273, 279, ЦПК України, ст.ст. 549-551, 625, 651, 1049-1050, 1052, 1054 ЦК України суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), мешканки АДРЕСА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (код за ), що знаходиться в м. Дніпро, Набережна Перемоги, 50 суму заборгованості в розмірі 18440/вісімнадцять тисяч чотириста сорок/грн. 46коп., а також сплачений позивачем судовий збір в розмірі 1921/тисяча дев`ятсот двадцять один/грн. 00коп.

В задоволенні решти позовних вимог Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» - відмовити.

Повний текст рішення складено 17.09.2019 року.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів до Закарпатського апеляційного суду і набере законної сили в разі неподання такої в установлений строк.

Згідно вимог ч.1 ст.354 ЦПК України у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду: В.Й. Данко