КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/98/2019 Доповідач у суді апеляційної інстанції: Волошина В.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2019 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого Волошиної В.М.

Суддів Слюсар Т.А., Панченка М.М.

Секретаря судового засідання Маличівській Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за апеляційною скаргою НьорбиОлени Михайлівни - представника Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 16 листопада 2018 року у цивільній справі за заявою ОСОБА_4, яка діє у своїх інтересах та інтересах неповнолітніх ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_4, яка діє у своїх інтересах та інтересах неповнолітніх ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», ОСОБА_7, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Орган опіки та піклування Голосіївської районної у місті Києві державної адміністрації, Публічне акціонерне товариство «Астра Банк» про визнання договору іпотеки недійсним.

Заслухавши доповідь судді Волошиної В.М., перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи скарги, колегія суддів, -

в с т а н о в и в:

У травні 2017 року ОСОБА_4, яка діє у своїх інтересах та інтересах неповнолітніх ОСОБА_5 та ОСОБА_6 звернулася в суд з позовом до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», ОСОБА_7, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Орган опіки та піклування Голосіївської районної у місті Києві державної адміністрації, Публічне акціонерне товариство «Астра Банк» про визнання договору іпотеки недійсним, за яким в іпотеку банку передано двокімнатну квартиру АДРЕСА_1.

У ході розгляду справи представником позивача подано клопотання про забезпечення позову шляхом заборони органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, державним реєстраторам органів місцевого самоврядування, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії (реєстрацію прав власності, скасування реєстрації права власності та інших речових прав, у тому числі реєстрацію правочинів щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особам, внесення до статутних капіталів юридичних осіб, передачі в іпотеку, будь-якого іншого обтяження тощо) щодо зазначеного вище об?єкту нерухомого майна - двокімнатної квартири АДРЕСА_2, кор.2, в м. Києві до набрання законної сили судового рішення у справі.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 16 листопада 2018 року задоволено заяву ОСОБА_4, яка діє у своїх інтересах та інтересах неповнолітніх ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про забезпечення позову. До розгляду справи по суті заборонено органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, державним реєстраторам органів місцевого самоврядування, в тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії (реєстрацію прав власності, скасування реєстрації права власності та інших речових прав, у тому числі реєстрацію правочинів щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особам, внесення до статутних капіталів юридичних осіб, передачі в іпотеку, будь-якого іншого обтяження тощо) щодо двокімнатну квартиру АДРЕСА_1.

Не погоджуючись з постановленою ухвалою суду першої інстанції, представник відповідача подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі порушує питання про скасування ухвали суду першої інстанції, мотивуючи тим, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права.

В обгрунтування апеляційної скарги зазначив, що судом першої інстанції не враховано, що вжиті судом заходи забезпечення позову направлені не на реальне виконання судового рішення в подальшому, а на надання необгрунтованих привілеїв позивачу, який намагається завадити продажу активу банку всупереч положенням чинного законодавства, у тому числі Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», чим фактично завдано шкоду кредиторам такого банку, у тому числі і державі в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Судом першої інстанції не враховані приписи статті 150 ЦПК України, за нормою якої не допускають забезпечення позову шляхом заборони вчиняти певні дії Фонду. Вважає, що постановлена судом першої інстанції ухвала порушує права Фонду гарантування при ліквідації неплатоспроможного банку та перешкоджає АТ «Дельта банк» розпорядитися своїм майном набутим у порядку встановленому законом на підставі рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 08.06.2016 у справі № 752/14577/15-ц, за яким в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме квартиру № 61, за адресою Академіка Вільямса, 9, корп. 2, шляхом визнання права власності на неї за Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк.

У поданому відзиві на апеляційну скаргу представник позивача ОСОБА_10 просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги ПАТ «Дельта Банк» та залишити без змін ухвалу суду першої інстанції, посилаючись на те, що застосований судом першої інстанції вид забезпечення позову шляхом заборони органам державної реєстрації на нерухоме майно відповідає характеру позовних вимог, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може призвести до реалізації нерухомого майна, що є предметом іпотеки, порушення його цілісності або пошкодження, а також невжиття заходів забезпечення може в подальшому унеможливити виконання рішення у даній справі.

У судовому засіданні представник відповідача ПАТ «Дельта Банк» Ньорба О.М. підтримав доводи апеляційної скарги. Представник позивача ОСОБА_10 - заперечувала, просила ухвалу суду першої інстанції залишити без змін. Відповідач ОСОБА_7 та треті особи: Орган опіки та піклування Голосіївської районної у місті Києві державної адміністрації, Публічне акціонерне товариство «Астра Банк» в судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи судом повідомлені у встановленому законом порядку. У відповідності до вимог статті 130, 372 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, а тому колегія суддів вважає можливим слухати справу у її відсутності.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи заяву позивача про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив із того, що заявлений вид забезпечення позову як заборона іншим особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо квартири АДРЕСА_1 є співмірними із заявленими позовними вимогами та гарантує захист прав та виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог позивача.

З таким висновком суду першої інстанції повністю погодитися не можна.

Відповідно до вимог статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

З матеріалів справи вбачається, що за захистом порушених прав звернулася ОСОБА_4, яка діє у своїх інтересах та інтересах неповнолітніх ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з позовом до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», ОСОБА_7, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Орган опіки та піклування Голосіївської районної у місті Києві державної адміністрації, Публічне акціонерне товариство «Астра Банк» про визнання недійсним іпотечного договору, укладеного 04 березня 2013 року між ПАТ «Астра Банк» та ОСОБА_7, за умовами якого в іпотеку передано нерухоме майно - двокімнатну квартиру АДРЕСА_1. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що при укладенні оспорюваного договору іпотеки, предметом якого є нерухоме майно, право користування яким мають діти, не було отримано попередню згоду органу опіки та піклування.

З метою забезпечення позову просила до набрання судовим рішенням законної сили вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, державним реєстраторам органів місцевого самоврядування, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії (реєстрацію прав власності, скасування реєстрації права власності та інших речових прав, у тому числі реєстрацію правочинів щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особам, внесення до статутних капіталів юридичних осіб, передачі в іпотеку, будь-якого іншого обтяження тощо) щодо зазначеного вище об?єкту нерухомого майна - двокімнатної квартири АДРЕСА_2, кор.2, в м. Києві.

У доводах заяви посилалась на те, що їй стало відомо про проведення Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» на електронному майданчику PROZZORO аукціону UA-EA-2018-09-11-000029-b з продажу квартири (№ лоту F11GL33417), яка є предметом оспорюваного договору іпотеки за реєстровим № 463 від 04.03.2013. 05.01.2018 відбулося відкриття пропозицій, з чого вбачається наявність учасника ТОВ «ЕС.ДІ.СІ.ГРУП», який визначений переможцем «голландського етапу», за результатами якого було сформовано відповідний Протокол електронного аукціону №UA-EA-2018-09-11-000029-b, згідно якого переможець зобов'язався провести розрахунки та підписати договір купівлі-продажу майна протягом 20 днів з дня, наступного за днем формування протоколу електронного аукціону. Відповідно до рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 02.11.2018 № 2947 вирішено продовжити строк для укладання договору купівлі-продажу майна, зокрема лоту №F11GL33417, до 42 робочих днів з дати, наступної за днем формування протоколу електронних торгів за зазначеним лотом, тобто до 05.12.2018. Наразі аукціон перебуває на етапі «Очікування підписання договору». На підтвердження доводів долучила витяг з Інтернет ресурсу, протокол електронного аукціону, рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 02.11.2018 № 2947.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 150 ЦПК позов забезпечується забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмету спору.

Судом першої інстанції встановлено та відповідачем ПАТ «Дельта Банк» не заперечується, що об'єкт нерухомого майна, що є предметом оспорюваного договору іпотеки, належить на праві власності відповідачу ПАТ «Дельта Банк» на підставі рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 08.06.2016 у справі № 752/14577/15-ц, за яким в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме квартиру № 61, за адресою Академіка Вільямса, 9, корп. 2, шляхом визнання права власності на неї за Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк. Юридично закріплене право власності надає можливість власнику самостійно вирішувати юридичну і фактичну долю майна шляхом його відчуження іншим особам, зміни його стану чи призначення тощо.

Наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування заборони органам та уповноваженим особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, вчиняти дії стосовно нерухомого майна - двокімнатної квартири АДРЕСА_2, кор.2, в м. Києві, що є предметом оспорюваного договору іпотеки, позивачем достатньо обґрунтовано. Матеріали заяви про забезпечення позову містять докази на підтвердження обставин вчинення відповідачем ПАТ «Дельта Банк» дій, спрямованих на реалізацію нерухомого майна, проти чого не заперечував у доводах апеляційної скарги представник ПАТ «Дельта Банк».

Встановивши при розгляді заяви про забезпечення позову, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувавши обсяг позовних вимог, наявність обставин, які свідчать про реалізацію відповідачем ПАТ «Дельта Банк» нерухомого майна, що є предметом оспрюваного договору, а також відповідність виду забезпечення позову позовним вимогам, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що з метою вжиття заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача необхідно забезпечити знаходження майна у володінні відповідача ПАТ «Дельта Банк».

Задовольняючи заяву позивача, суд першої інстанції правильно виходив із того, що заборона вчиняти дії застосовується, якщо потрібно обмежити право відповідача вчиняти фактичні чи юридичні дії, що стосуються предмета спору.

В той же час, як вбачається із ухвали суду першої інстанції про вжиття заходів до забезпечення позову, зокрема, п. 2 її резолютивної частини, судом першої інстанції заборонено органам та уповноваженим особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які дії, спрямовані на проведення реєстраційних дій щодо квартири АДРЕСА_1, що свідчить про недотримання місцевим судом положень п. 4 ч. 1 ст. 150 ЦПК, оскільки заборона іншим особам вчиняти будь-які дії щодо нерухомого майна, без конкретизації цих дій, свідчить про вжиття судом фактично абстрактних (не конкретних) заходів до забезпечення позову.

За наведених обставин колегія суддів вважає за необхідне змінити пункти 2 резолютивної частини ухвали суду першої, виклавши її в редакції даної постанови.

Також підлягає виключенню з резолютивної частини ухвали зазначена судом першої інстанції фраза «до розгляду справи по суті», виходячи з такого.

Відповідно до змісту резолютивної частині ухвали суду першої інстанції вбачається, що позов забезпечується до розгляду справи по суті.

Згідно з вимогами статті 227 ЦПК України стадія розгляду справи по суті розпочинається із вступного слова учасників справи, в яких викладається зміст та підстави своїх вимог і заперечень щодо предмета позову.

Тоді як забезпечення позову по суті - це обмеження суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлюються ухвалою суду і вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову (стаття 156, 158 ЦПК України).

Отже, вказівка суду першої інстанції про дію виду забезпечення позову до розгляду справи по суті суперечить статті 156, 158 ЦПК України та меті забезпечення позову, а тому зазначена судом першої інстанції фраза «до розгляду справи по суті» підлягає виключенню з резолютивної частини ухвали.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги представника ПАТ «Дельта Банк» про те, що судом першої інстанції не враховані приписи статті 150 ЦПК України, за нормою якої не допускається забезпечення позову шляхом заборони вчиняти певні дії Фонду, колегія суддів виходить з такого.

Відповідно до частини 6 статті 150 ЦПК України не допускається забезпечення позову шляхом зупинення тимчасової адміністрації або ліквідації банку, заборони або встановлення обов'язку вчиняти певні дії Фонду гарантування вкладів фізичних осіб при здійсненні тимчасової адміністрації чи ліквідації банку.

Аналіз процесуальної норми вказує на те, що законом обмежується застосування судом таких видів забезпечення позову як зупинення тимчасової адміністрації або ліквідації банку, так і заборони або встановлення обов'язку вчиняти певні дії та стосуються Фонду гарантування вкладів фізичних осіб при здійсненні тимчасової адміністрації чи ліквідації банку.

Відповідно до частин першої та другої статті 3 Законом України від 23 лютого 2012 року № 4452-VI«Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом. Фонд є юридичною особою публічного права, має відокремлене майно, яке є об'єктом права державної власності та перебуває у його господарському віданні.

Згідно з частиною першою статті 4 Закону № 4452-VI основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Предметом спору у цій справі є визнання недійсним іпотечного договору від 04 березня 2013 року, за умовами якого в іпотеку передано нерухоме майно - двокімнатну квартиру АДРЕСА_1, право власності на яку визнано за Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк на підставі рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 08.06.2016 у справі № 752/14577/15-ц.

Отже, спірні правовідносини випливають з укладених між банком і фізичною особою договору. Фонд (його уповноважена особа) у таких правовідносинах виконує не владні управлінські функції, пов'язані із здійсненням тимчасової адміністрації чи ліквідації банку ПАТ «Дельта Банк», а здійснює представництво інтересів банку-відповідача ПАТ «Дельта Банк» як сторони договірних відносин.

До того ж, обраний судом першої інстанції вид забезпечення позову у даній справі не містить заборони або встановлення обов'язку вчиняти певні дії Фонду гарантування вкладів фізичних осіб при здійсненні тимчасової адміністрації чи ліквідації банку ПАТ «Дельта Банк» та не допускає зупинення тимчасової адміністрації або ліквідації банку. Застосована судом першої інстанції заборона вчиняти певні дії стосується органів та уповноважених осіб, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382 ЦПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу Ньорби Олени Михайлівни - представника Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» задовольнити частково.

Ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 16 листопада 2018 року змінити.

Викласти пункт 2 резолютивної частини ухвали в наступній редакції:

Заборонити органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, державним реєстраторам органів місцевого самоврядування, в тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно вчиняти дії, спрямовані на реєстрацію прав власності, скасування реєстрації права власності, реєстрацію правочинів щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особам, внесення до статутних капіталів юридичних осіб, передачі в іпотеку та/або обтяження нерухомого майна - двокімнатної квартири АДРЕСА_1.

Виключити з резолютивної частини ухвали фразу «до розгляду справи по суті».

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. При оголошенні вступної та резолютивної частин судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 06 лютого 2019 року.

Головуючий

Судді: