ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

30 січня 2019 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 750/1436/18

Головуючий у першій інстанції - Карапута Л. В.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/60/19

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Харечко Л.К.,

суддів: Лакізи Г.П., Скрипки А.А.,

секретарі - Поклад Д.В., Позняк О.М.,

учасники справи: позивач - Чернігівська міська рада, відповідачі: Деснянська районна у м. Чернігові рада, ОСОБА_2,

за участю: представника позивача ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши апеляційну скаргу Чернігівської міської ради на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 28 вересня 2018 року у складі судді Карапути Л.В., повний текст якого складено 03.10.2018 року у м. Чернігові,

В С Т А Н О В И В:

В лютому 2018 року Чернігівська міська рада звернулась з позовом до Деснянської районної у м. Чернігові ради, ОСОБА_2 про скасування рішення виконавчого комітету Деснянської районної у м. Чернігові ради № 34 від 27.02.2017 року «Про відкриття особових рахунків на житлову площу по КП «ЖЕК-13» Чернігівської міської ради, також просила стягнути з відповідачів сплачений судовий збір за подання позовної заяви.

Уточнивши позовні вимоги Чернігівська міська рада просила скасувати рішення виконавчого комітету Деснянської районної у м. Чернігові ради № 34 від 27.02.2017 року «Про відкриття особових рахунків на житлову площу по КП «ЖЕК-13» Чернігівської міської ради в частині, що стосується відкриття особового рахунку ОСОБА_2

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 28 вересня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі Чернігівська міська рада просить скасувати рішення суду і ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, неповне встановлення судом обставин, що мають значення для справи, не надання належної оцінки усім доказам, що є в матеріалах справи.

Доводи скарги зводяться до того, що висновок суду про те, що після смерті ОСОБА_5, ОСОБА_6 ніс відповідні права і обов'язки наймача житла не підтверджений доказами, оскільки останній не звертався до компетентних органів з вимогою визнати його наймачем квартири, а у тому випадку, коли сам наймач помер, має бути встановлений факт постійного проживання у житловому приміщенні зазначеної особи разом з наймачем, ведення з ним спільного господарства, тривалість спільного проживання, що встановлено не було.

Також в апеляційній скарзі зазначено, що суд порушив норми Житлового кодексу УРСР, якими визначено, хто належить до сім'ї наймача і оскільки ОСОБА_2 не відноситься до категорії цих осіб (дружина, діти, батьки), вона не мала права переоформляти на себе особовий рахунок на квартиру.

Крім того не взяв до уваги суд і ту обставину, що спірна квартира не приватизована і перебуває у власності територіальної громади міста Чернігова, а тому, прийнявши рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд порушив права членів територіальної громади, які потребують поліпшення житлових умов.

Відзив на апеляційну скаргу учасниками справи не подавався.

Вислухавши суддю - доповідача, пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що квартира АДРЕСА_1 є не приватизованою, а отже відноситься до державного житлового фонду.

Рішенням виконавчого комітету Чернігівської міської ради від 27.12.2012 року 364 «Про реформування житлово - комунального господарства міської ради» будинок АДРЕСА_1 був переданий на баланс Комунального підприємства «ЖЕК-13».

Дані особового рахунку, який був відкритий 01.02.2013 року наймачем спірної квартири ОСОБА_5, свідчать, що ОСОБА_5 був зареєстрований з 22.09.1988 року, проте, вибув у зв'язку зі смертю ІНФОРМАЦІЯ_1, в квартирі також були зареєстровані: ОСОБА_7 (мати), яка вибула 16.03.2006 року з підстав зміни місця проживання, ОСОБА_6 (брат), який вибув 19.07.2016 року у зв'язку зі зміною місця проживання. З 19.07.2016 року в квартирі була зареєстрована ОСОБА_2 (троюрідна сестра ОСОБА_5.) (а. с. 12).

Інформація, яка була дана Чернігівській міській раді Управлінням адміністративних послуг Чернігівської міської ради 04.05.2018 року вказує на те, що ОСОБА_2 19.07.2016 року зверталась до управління з заявою про реєстрацію місця проживання у квартирі АДРЕСА_1. Разом з заявою нею була надана довіреність від 30.01.2016 року № 1-28, якою ОСОБА_6 надав згоду на реєстрацію місця проживання ОСОБА_2 в зазначеній квартирі та уповноважив представляти його інтереси з питань реєстрації та зняття з реєстрації місця проживання (а. с. 92, 93).

27.01.2017 року ОСОБА_2 звернулась до начальника КП «ЖЕК-13» Чернігівської міської ради з заявою про переоформлення на неї особового рахунку на спірну квартиру з зв'язку зі смертю ОСОБА_5 і рішенням виконавчого комітету Деснянської районної у м. Чернігові ради від 27.02.2017 року № 34 «Про відкриття особових рахунків на житлову площу по КП «ЖЕК-13» Чернігівської міської ради.

31.03.2017 року між Комунальним підприємством «ЖЕК-13» Чернігівської міської ради і ОСОБА_2 був укладений договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій № 10194.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 61 Житлового кодексу Української РСР користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється на підставі договору найму житлового приміщення.

Згідно з ст. 64 Кодексу члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти, батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Положеннями статті 65 ЖК Української РСР визначено, що наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім'ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. У такому випадку особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають разом з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.

Враховуючи положення житлового законодавства, а також те, що ОСОБА_6 продовжував проживати в спірній квартирі після смерті його брата ОСОБА_8, продовжував нести обов'язки по найму жилого приміщення, він, як особа, що проживала разом з наймачем, не втратив права на користування цим житлом після смерті наймача, що вплинуло і на право ОСОБА_2 проживати та користуватись спірною квартирою.

Так, згідно акту про проживання особи за місцем реєстрації КП «ЖЕК-13» від 10.04.2018 року ОСОБА_2 проживає в квартирі АДРЕСА_1 з квітня 2014 року, а з 19.07.2016 року зареєстрована та постійно проживає по теперішній час (а. с. 123). Це також підтверджено копіями квитанцій по оплаті комунальних послуг та сплати ритуальних послуг на поховання ОСОБА_8 (а. с. 124-128).

Зазначені докази суд першої інстанції правомірно прийняв до уваги, з чим погоджується і апеляційний суд.

Крім того є правильним висновок суду і про те, що позивачем не спростовано законності реєстрації ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_1, оскільки ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 17.05.2018 року провадження в адміністративній справі за позовом Чернігівської міської ради до Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради про визнання протиправними дій щодо реєстрації місця проживання ОСОБА_2 за вказаною вище адресою та зобов'язання зняти з місця реєстрації, було закрито у зв'язку з відмовою Чернігівської міської ради від позову.

Колегія суддів погоджується з тим, що жодних належних доказів про те, що ОСОБА_2 була зареєстрована в спірній квартирі на інших умовах, ніж в якості члена сім'ї наймача, суду надано не було.

Виходячи з рівності прав і обов'язків усіх членів сім'ї наймача і права члена сім'ї наймача на зміну договору найму, апеляційний суд доходить до висновку, що позовні вимоги Чернігівської міської ради про скасування рішення виконавчого комітету Деснянської районної у м. Чернігові ради № 34 від 27.02.2017 року «Про відкриття особових рахунків на житлову площу по КП «ЖЕК-13» Чернігівської міської ради в частині, що стосується відкриття особового рахунку ОСОБА_2 є безпідставними, а доводи апеляційної скарги такими, що до уваги колегією суддів не беруться.

Суд вірно виходив і з того, що питання, пов'язані з договорами найму житлових приміщень рішенням Чернігівської міської ради від 19.06.2002 року «Про визначення повноважень, які здійснюють районні в місті ради та їх виконавчі органи» делеговано Деснянській і Новозаводській районним у місті Чернігові радам, в зв'язку з чим відсутні правові підстави для скасування рішення цієї районної ради, яке відповідає вимогам закону та яке прийнято в межах, наданих їй повноважень Чернігівською міською радою.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 28 вересня 2018 року є законним і обґрунтованим, а апеляційна скарга не містить доводів, які б спростовували правильність висновків суду, задоволенню апеляційна скарга не підлягає.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Чернігівської міської ради залишити без задоволення.

Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 28 вересня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складений 04 лютого 2019 року.

Головуючий: Судді: