Справа № 149/2978/19
Провадження №4-с/149/7/19
"16" грудня 2019 р. м. Хмільник
Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Олійника І.В.,
за участі секретаря Янюк А.Й.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Деснянського районного відділу ДВС міста Київ ГТУЮ у місті Києві щодо винесення постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ВП № 52948255 від 12.11.2019 року,
28.11.2019 року до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області надійшла вказана скарга.
Ухвалою суду від 28.11.2019 року скаргу призначено до розгляду.
Головний державний виконавець Деснянського районного відділу ДВС міста Київ ГТУЮ у місті Києві Бойченко С.В. в судове засідання не з`явилася, заяв, клопотань не подала, причини неявки суду не відомі.
Стягувач ОСОБА_1 в судовому засідання заперечила проти задоволення скарги та зазначила, що заборгованість зі сплати аліментів державним виконавцем розрахована правильно. Також, стягувач надала заяву, відповідно до якої просить переглянути суму аліментів.
Заслухавши пояснення стягувача, дослідивши матеріали скарги, суд дійшов висновку, що скарга задоволенню не підлягає, враховуючи наступне.
Рішенням Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 03.11.2016 року (копія на а.с. 5-7) з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 09.09.2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Вирішено питання про судові витрати. Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допущено до негайного виконання.

Рішенням Апеляційного суду Вінницької області від 06.03.2017 року, яке набрало законної сили 06.03.2017 (копія на а.с. 8-11), рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 03.11.2016 року змінено в частині розміру стягуваних аліментів. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_2 у розмірі 1/5 частки його заробітку (доходу), але не менше 30% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 09.09.2016 року і до досягнення сином повноліття. В решті рішення залишено без змін.

11.10.2019 року ОСОБА_1 на адресу Деснянського районного відділу ДВС міста Київ ГТУЮ у місті Києві надіслано заяву про перерахунок заборгованості зі сплати аліментів, відповідно до якої останній просив здійснити перерахунок сум сплачених аліментів відповідно до рішення Апеляційного суду Вінницької області від 06.03.2017 року (а.с. 18-21).

Вимогою державного виконавця від 12.11.2019 № 52948255 підтверджено, що в провадженні Деснянського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві перебуває виконавче провадження № 52948255 від 24.11.2016 з примусового виконання вищевказаних судових рішень.

Постановою головного державного виконавця Деснянського районного відділу ДВС міста Київ ГТУЮ у місті Києві Бойченко С.В. від 12.11.2019 звернено стягнення на заробітну плату ОСОБА_1 (копія на а.с. 14-15). Дана постанова, разом із вимогою та розрахунком заборгованості надіслана державним виконавцем на адресу ТОВ "Емерсон", де працює ОСОБА_1 (а.с. 12-13).

Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 12.09.2019, станом на 01.09.2019 загальний розмір заборгованості в даному виконавчому провадженні становить 12898,57 грн. В період з вересня 2016 року до лютого 2017 року включно розмір стягуваних аліментів нараховувався у розмірі 1/4 частки доходів (заробітку), а з березня 2017 року та в подальшому у розмірі 1/5 частки (а.с. 16).

Скарга мотивована незгодою боржника ОСОБА_1 з проведеним державним виконавцем розрахунком заборгованості зі сплати аліментів. Заявник ОСОБА_1 просить визнати неправомірними дії державного виконавця, а також визнати незаконною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 52948255 від 12.11.2019 року ОСОБА_1 , додаючи до матеріалів скарги лише постанову державного виконавця від 12.11.2019 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" №1404-VIII від 02.06.2016 (надалі - Закон № 1404), в редакції чинній на час прийняття оскаржуваної постанови, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону №1404 підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 18 Закон № 1404 виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Порядок стягнення аліментів визначається законом. Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України (ч.ч. 1, 3 ст. 71 Закону № 1404).

Стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів. За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати. Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи (ст. 68 Закону №1404).

Відповідно до ст. ст. 1, 18 Закону № 1404 державний виконавець зобов`язаний вживати заходів щодо виконання судового рішення. У свою чергу ст. 68 Закону № 1404 дає право державному виконавцю за наявності заборгованості приймати постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

Враховуючи вказані норми, постанова державного виконавця про звернення стягнення на заробітну плату від 12.11.2019 є правомірною та прийнята в межах повноважень наданих йому Законом № 1404.

Як встановлено судом з обгрунтування скарги заявник ОСОБА_1 не погоджується з розрахунком заборгованості від 12.09.2019, який проведений державним виконавцем. У свою чергу, стягувач ОСОБА_1 в судовому засіданні зазначила, що розрахунок проведений виконавцем є правильним.

У відповідності до ч. 8 ст. 71 Закону № 1404 спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Статтею 195 СК України встановлено порядок визначення заборгованості за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу).

Згідно з ч. 3 ст. 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Системний аналіз вказаних норм права дає підстави дійти висновку про те, що законодавець визначив обов`язок державного виконавця обчислювати розмір заборгованості за аліментами і водночас імперативно закріпив, що у разі незгоди заінтересованої особи з визначеним (обчисленим) державним виконавцем розміром заборгованості за аліментами, спір вирішується судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Право та порядок на звернення до суду за захистом визначається процесуальним законом.

Цивільний процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства (ст. 1 ЦПК України).

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Враховуючи вищезазначені вимоги закону та ту обставину, що між сторонами виконавчого провадження (стягувач і боржник) виник спір щодо розміру заборгованості за аліментами, який відповідно до закону підлягає вирішенню судом у порядку позовного провадження з дотриманням процедури, передбаченої відповідним процесуальним законом.

Вказана позиція визначена в постанові Верховного Суду справа № 61-8097св18 від 06.08.2018.

Отже, державний виконавець наділений повноваженнями на здійснення розрахунку заборгованості в межах виконавчого провадження, а у випадку її наявності вживати заходи щодо виконання судового рішення, в тому числі шляхом прийняття постанови про звернення стягнення на заробітну плату. Зазначаючи в прохальній частині скарги про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження заявник ОСОБА_1 не вказує з яких підстав він оскаржує цю постанову. У свою чергу спір щодо розміру заборгованості, як і питання зміни розміру аліментів, на якому наполягала в судовому засіданні стягувач, належить вирішувати в порядку позовного провадження.

З огляду на викладене відсутні підстави для задоволення скарги.

Оскільки в задоволенні скарги відмовлено, відповідно до ст. 452 ЦПК України, судові витрати покладаються на заявника.

Керуючись ст.ст. 1, 3, 18, 68- 71 Закону України "Про виконавче провадження", ст.ст. 259, 260, 447, 450, 451, 353-355, п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Деснянського районного відділу ДВС міста Київ ГТУЮ у місті Києві щодо винесення постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ВП № 52948255 від 12.11.2019 року - відмовити повністю.

Судові витрати покласти на заявника.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Хмільницький міськрайонний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали суду складено 20.12.2019

Суддя Олійник І. В.