Справа № 438/102/18 Головуючий у 1 інстанції: Слиш А.Т.
Провадження № 22-ц/811/1141/18 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Савуляка Р.В.,

суддів: Мікуш Ю.Р.,Приколоти Т.І.

за участі секретаря: Фейір К.О.

без участі сторін, розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Бориславського міського суду Львівської області від 12 квітня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_3 звернулася до Бориславського міського суу Львівської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Оскаржуваним рішенням Бориславського міського суду Львівської області від 12 квітня 2018 року позов ОСОБА_3 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованої за адресою АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_6, в розмірі 1/2 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви, тобто з 14 лютого 2018 року, і до досягнення дітьми повноліття.

Допущено негайне виконання судового рішення в межах суми платежів за один місяць.

Стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_2

В апеляційній скарзі посилається на те, судом першої інстанції не встановлено, де він працює, який розмір його заробітної плати, також судом не враховано, що його дохід мінливий і після відрахування сум податків та аліментів на утримання дітей у нього залишиться мінімальна заробітна плата, внаслідок чого він не з може повноцінно проживати та лікуватись. Також, судом першої інстанції не взято до уваги, що у нього на утриманні перебуває його батько, який є літньою особою та потребує лікування.

Просить рішення Бориславського міського суду Львівської області від 12 квітня 2018 року скасувати та ухвалити нове рішення про стягнення з нього на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_6, в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення дітьми повноліття.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи.

Встановлено, що ОСОБА_2, відповідач по справі є батьком ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_8 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_9.

Як вбачається з довідки № 56 від 31 січня 2018 року, виданою Новокропивницькою сільської радою Дрогобицького району Львівської області, зазначено, що на утриманні ОСОБА_3, знаходяться двоє неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5; ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_6.

Домовленості (договору) щодо розміру сплати аліментів на утримання дитини, як вбачається із матеріалів справи між сторонами не досягнуто, тому у позивачки є підстави для звернення до суду з відповідним позовом.

Згідно ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого ч. 5 ст. 157 СК України.

Такий принцип рівності прав та обов'язків батьків щодо дитини ґрунтується на нормах Конституції України, які проголошують, що усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах (ст. 21), громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками (ст. 24).

Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема статтею 180 Сімейного кодексу України на батьків покладено обов'язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття.

Згідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Отже, обов'язок батьків з утримання своїх дітей виникає незалежно від факту реєстрації шлюбу, наявності між ними фактичних шлюбних відносин або спільного проживання. Батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов'язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним.

На підставі ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Відповідно до роз'яснень, що викладені у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз'яснено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина.

Згідно ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися, як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, діючої в Україні з 27 вересня 1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей.

Відповідно до вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції вірно врахував стан здоров'я і матеріальне становище дітей, обов'язок батька утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, стан здоров'я і матеріальне становище відповідача, суд прийшов до правильного висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

Разом з тим, при ухваленні оскаржуваного рішення судом першої інстанції не враховано, що все набуте у шлюбі майно ОСОБА_2 залишив колишній дружині, стан здоров'я відповідача є незадовільним, крім того на його утриманні є літній батько, який через інвалідність з приводу серцевої недостатності часто хворіє та потребує коштів на лікування, відтак колегія суддів дійшла висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги ОСОБА_2 та зміни рішення Бориславського міського суду Львівської області від 12 квітня 2018 року на підставі п. 1 ч. 1 ст. 376 ЦПК Україниз визначенням для відповідача аліментів на користь ОСОБА_6 на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_6, в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення дітьми повноліття.

Згідно ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ч. 5 ст. 268, ст.ст. 367, 368, п.2 ч. 1 ст.374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Бориславського міського суду Львівської області від 12 квітня 2018 року - змінити.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованої за адресою АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_6, в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви, тобто з 14 лютого 2018 року, і до досягнення дітьми повноліття.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 04 лютого 2019 року.

Головуючий : Савуляк Р.В.

Судді: Мікуш Ю.Р.

Приколота Т.І.