Справа № 344/883/19
Провадження № 22-ц/4808/1115/19
Головуючий у 1 інстанції Бабій О.М.
Суддя-доповідач Василишин
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

судді-доповідача Василишин Л.В.,

суддів: Матківського Р.Й., Максюти І.О.,

секретаря Бойчука Л.М.,

за участю представника апелянта Гембусь - Малецької М.В., державного виконавця Коржака Б.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу акціонерного товариства «УкрСиббанк» на ухвалу Івано-Франківського міського суду від 21 червня 2019 року у складі судді Бабій О.М., постановлену у м. Івано-Франківськ, у справі за скаргою акціонерного товариства «УкрСиббанк», заінтересовані особи: Тисменицький районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, ОСОБА_2 про визнання неправомірними дій державного виконавця по визначенню вартості нерухомого майна та зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в:

У січні 2019 року АТ «УкрСиббанк» звернулося до суду зі скаргою, заінтересовані особи: Тисменицький районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області (далі Тисменицький РВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області), ОСОБА_2 про визнання неправомірними дій державного виконавця по визначенню вартості нерухомого майна та зобов`язання вчинити дії.

Скаргу обґрунтовувало тим, що на виконанні Тисменицького РВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області знаходиться виконавчий лист по справі №0907/12958/2012, виданий Івано-Франківським міським судом 11 грудня 2014 року про стягнення із ОСОБА_2 на користь банку заборгованості за кредитним договором №0 в розмірі 1 794 984,93 грн.

08 січня 2019 року банком одержано лист Тисменицького РВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області про те, що згідно висновку про вартість будинку, загальною площею 191,3 кв.м., в тому числі земельної ділянки площею 0,0682 га по АДРЕСА_1 становить 1 880 260,00 грн.

Проте, банк не погоджується із наданим висновком та вважає ринкову вартість яка визначена суб`єктом оціночної діяльності ТзОВ «Професійна оцінка майна та майнових прав» в особі оцінювача ОСОБА_3 завищеною, оскільки згідно висновку групи оцінки та моніторингу застав АТ «УкрСиббанк» від 11 вересня 2018 року про вартість забезпечення, ринкова вартість будинку загальною площею 191,3 кв.м. в тому числі земельної ділянки площею 0,0682 га по АДРЕСА_1 становить 1 382 638,00 грн.

Передача майна на реалізацію за завищеною ціною може призвести до порушення прав стягувача у зв`язку із відсутністю потенційних покупців на придбання майна, що передається на торги за завищеною вартістю. В результаті майно на торгах не реалізовується, а рішення суду про стягнення боргу залишається невиконаним.

У зв`язку з вищенаведеним, банк просив визнати неправомірними дії державного виконавця Тисменицького РВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області Коржака Б.Б. у виконавчому провадженні № 46135770 щодо визначення вартості нерухомого майна, а саме будинку, загальною площею 191,3 кв.м. в тому числі земельної ділянки площею 0,0682 га по АДРЕСА_1 у розмірі 1 880 260,00 грн, зобов`язати державного виконавця Тисменицького РВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області Коржака Б.Б. провести оцінку вартості арештованого майна у виконавчому провадженні №46135770 відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 21 червня 2019 року у задоволенні скарги відмовлено.

В апеляційній скарзі на дану ухвалу АТ «УкрСиббанк» посилається на неповне з`ясування судом обставин, що мають істотне значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що банк в процесі розгляду скарги подав до суду аналоги вартості арештованого майна, а також висновок судового експерта про вартість арештованого майна, згідно якого ринкова вартість домоволодіння станом на момент проведення дослідження складає 1 572 493,00 грн. Тобто арештоване майно оцінено за вищою ціною, аніж його ринкова вартість, що призведе до відсутності покупців на нього.

Постанова Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2018 року у справі №914/881/17, провадження №61-18гс18 на яку посилався суд першої інстанції, не підлягає застосуванню, оскільки стосується оскарження висновку про оцінку майна, а у даній справі розглядається скарга на дії державного виконавця щодо оцінки майна.

Крім того, вказує, що саме державний виконавець несе відповідальність за визначення вартості майна у виконавчому провадженні.

У зв`язку з наведеним, просить оскаржувану ухвалу суду скасувати та постановити нове рішення, яким скаргу задовольнити.

Відзив на апеляційну скаргу в порядку статті 360 ЦПК України сторонами не подавався.

В засіданні апеляційного суду представник АТ «УкрСиббанк» - Гембусь- Малецька М.В. апеляційну скаргу підтримала з вищенаведених підстав.

Представник Тисменицького РВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області - Коржак Б.Б. апеляційну скаргу заперечив, посилаючись на її безпідставність.

ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду у встановленому законом порядку був повідомлений, а тому колегія суддів вважала за можливе слухати справу у його відсутності на підставі ч. 2 ст. 372 ЦПК України.

Вислухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши письмові матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив з того, що при визначенні вартості майна боржника державним виконавцем дотримано вимоги статті 57 Закону України «Про виконавче провадження». Державний виконавець не брав безпосередньої участі при оцінці майна, а також не має відношення до експертної установи, оскільки саме суб`єкт оціночної діяльності несе відповідальність за надання об`єктивного висновку. Крім того, належних та допустимих доказів того, що вартість майна оцінювачем завищено представником заявника суду не надано.

Колегія суддів погоджується з таким висновком місцевого суду з наступних підстав.

Судом встановлено, що на виконанні у Тисменицького РВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області перебуває виконавчий лист №0907/12958/2012 від 11 грудня 2014 року, виданий Івано-Франківським міським судом про стягнення із ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором №0 від 14 березня 2008 року в розмірі 224 569,61 доларів США, що еквівалентно 1 794 984,93 грн (а.с. 7).

19 січня 2015 року державним виконавцем Тисменицького РВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області відкрито виконавче провадження № 46135770 з виконання виконавчого листа № 0907/12958/2012 від 11 грудня 2014 року (а.с. 8).

Поставною старшого державного виконавця Тисменицького РВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області від 07 лютого 2017 року описано та накладено арешт на домоволодіння по АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,0682 га, кадастровий номер 26258868 по АДРЕСА_1 а.с. 46-48).

Поставною головного державного виконавця Тисменицького РВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області від 30 серпня 2018 року призначено суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання ТОВ «Професійна оцінка майна та майнових прав» в особі ОСОБА_3 та зобов`язано останню визначити ринкову вартість домоволодіння та земельної ділянки по АДРЕСА_1 а.с. 12).

04 січня 2019 року начальник Тисменицького РВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області у зв`язку з проведенням оцінки направив на адресу АТ «УкрСиббанку» повідомлення про визначення вартості арештованого майна боржника (а.с. 10).

Як вбачається з вищевказаного повідомлення, згідно звіту про незалежну оцінку вартість арештованого майна, а саме: будинку загальною площею 191,3 кв.м., в тому числі земельної ділянки площею 0,0682 га, кадастровий номер № 040320584 по АДРЕСА_1 становить 1 880 260,00 грн.

Звертаючись до суду зі скаргою, АТ «УкрСиббанку» посилалося на те, що дії державного виконавця з визначення вартості вищезазначеного нерухомого майна є неправомірними, а результати оцінки цього майна є завищеними, що призведе до порушення прав стягувача у зв`язку із відсутністю потенційних покупців на придбання майна та невиконання рішення суду.

Зокрема, відповідно до висновку експерта №35/з оціночно-будівельної та оціночно-земельної експертизи від 22 травня 2019 року, проведеного на замовлення АТ «УкрСиббанк» судовим експертом Самулевичем В .М. , ринкова вартість домоволодіння по АДРЕСА_1 складає 1 572 439,00 грн, у тому числі вартість житлового будинку загальною площею 191,3 кв.м. складає 1 273 791,00 грн та вартість земельної ділянки площею 0,0682 га, кадастровий номер № 040320584 складає 298 648,00 грн (а.с. 75-99).

Правові засади здійснення оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності в Україні, її державного та громадського регулювання, забезпечення створення системи незалежної оцінки майна з метою захисту законних інтересів держави та інших суб`єктів правовідносин у питаннях оцінки майна, майнових прав та використання її результатів визначені Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»

Згідно з частиною 4 статті 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» процедури оцінки майна встановлюються нормативно-правовими актами з оцінки майна. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна. Вимоги до звітів про оцінку майна та актів оцінки майна встановлюються відповідно до статті 12 цього Закону.

Статтею 32 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» передбачено відповідальність оцінювачів та суб`єктів оціночної діяльності, а згідно з частиною 2 цієї статті оцінювачі та суб`єкти оціночної діяльності - суб`єкти господарювання несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору, зокрема, за недостовірність чи необ`єктивність оцінки майна, відповідно до умов договору та закону.

Отже, чинним законодавством України передбачено підстави відповідальності суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання в разі неналежного виконання (зокрема недостовірності чи необ`єктивності оцінки майна) ним своїх обов`язків.

Водночас звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності (частина 1 статті 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»).

Системний аналіз наведених норм чинного законодавства свідчить про те, що звіт про оцінку майна є документом, який фіксує дії суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо оцінки майна, здійснювані ним у певному порядку та спрямовані на виконання його професійних обов`язків, визначених законом і встановлених відповідним договором.

Аналогічну правову позицію викладено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 13 березня 2018 року у справі № 914/881/17 (провадження № 12-18гс18).

Згідно статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

У частині п`ятій статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення.

Суд першої інстанції встановив, що дії державного виконавця щодо оцінки майна відповідали положенням частин першої - третьої, п`ятої статті 57 Закону України «Про виконавче провадження».

При цьому, суд врахував, що у своїй діяльності суб`єкт оціночної діяльності є самостійним, а тому виконавець жодним чином не може впливати на порядок проведення оцінки майна.

Залучивши суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для проведення оцінки майна, державний виконавець діяв відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження» та, відповідно до положень цього ж Закону, має визначити ціну продажу майна згідно зі складеним звітом про оцінку майна.

Таким чином, встановивши відсутність доказів протиправності дій державного виконавця щодо проведення у рамках виконавчого провадження оцінки нерухомого майна, суд першої інстанції зробив обґрунтований висновок про відмову у задоволенні скарги.

Доводи апеляційної скарги про те, що арештоване майно оцінено за завищеною ціною, що вплине на вартість об`єкта при продажу, на увагу не заслуговують, оскільки статтею 61 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено порядок реалізації майна, на яке звернено стягнення.

Зокрема, частиною п`ятою статті 61 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що не реалізоване на електронних торгах нерухоме майно виставляється на повторні електронні торги за ціною, що становить 85 відсотків, а рухоме майно - 75 відсотків його вартості, визначеної в порядку, встановленому статтею 57 цього Закону.

У разі повторної нереалізації майна нерухоме майно виставляється на треті електронні торги за ціною, що становить 70 відсотків, а рухоме майно - 50 відсотків його вартості, визначеної в порядку, встановленому статтею 57 цього Закону.

Таким чином, законодавством України передбачено механізм реалізації арештованого майна, у зв`язку з чим права банку, як стягувача, у цій частині є захищеними.

При цьому, в частині доведення неправомірності самої оцінки, апелянт не представив доказів, що таку підтверджують. Наявність висновку іншого оцінювача та порівняння ринкових цін на подібні об`єкти, таким доказом не являються.

Не заслуговують на увагу також доводи апелянта про відсутність підстав для застосування постанови Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2018 року у справі №914/881/17, провадження №61-18гс18, оскільки дана постанова застосована судом у сукупності із нормами Закону України «Про виконавче провадження» для надання правової оцінки доводам скаржника.

Інші доводи апеляційної скарги також на увагу не заслуговують і висновків суду першої інстанції не спростовують.

У зв`язку з наведеним, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду постановлена з додержанням вимог закону, правильна по суті, тому підстав для її скасування не вбачається. Доводи апеляційної скарги правильність висновків суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу акціонерного товариства «УкрСиббанк» залишити без задоволення.

Ухвалу Івано-Франківського міського суду від 21 червня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 20 вересня 2019 року.

Суддя-доповідач Л.В. Василишин

Судді: Р.Й. Матківський

І.О. Максюта