Справа № 545/2800/18
Провадження № 2/545/96/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" січня 2019 р. Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді: Потетій А.Г.

за участю секретаря: Кудря А.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про стягнення аліментів на утримання, -

встановив:

Позивачка звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, про стягнення аліментів на утримання, посилаючись на те, що вона ІНФОРМАЦІЯ_1, їй 86 років, є пенсіонеркою. Має поганий стан здоров'я, потребує постійного догляду і стороннього обслуговування.

Вона є матір'ю двох дітей: ОСОБА_3,, 1956 р.н., (пенсіонерка за віком - непрацездатна) та ОСОБА_2якій 55 років, є інвалідом ІІІ групи, працездатна.

Через похилий вік, поганий стан здоров'я, проблеми з рухомістю, потребу в сторонньому обслуговуванні, прийняла рішення влаштуватися до будинку-інтернату системи соціального захисту населення (так званий «будинок престарілих»). Оформлення документів для влаштування в будинок- інтернат загального типу передбачає наявність копії судового рішення про стягнення аліментів за наявності працездатних дітей, чоловіка/дружини, зобов'язаних утримувати за законом.

Від працездатної доньки ніякі кошти на її утримання не надходять, хоча її стан здоров'я дозволяє працювати і утримувати позивача, незважаючи на те, що вона, згідно вищезазначених норм, мала б надавати їй матеріальну допомогу. Але добровільно сплачувати цю допомогу вона не погоджується. У зв'язку з цим позивач змушена звернутися до суду для стягнення аліментів на її утримання в примусовому порядку.

В судове засідання позивачка не з'явилась, в позовних вимогах прохала провести розгляд справи у її відсутності, позов підтримала та прохала задовольнити з наведених у ньому підстав.

Відповідач в судове засідання не з'явилась, хоча заздалегідь повідомлялась належним чином про день та час розгляду справи, про що маються докази в матеріалах справи, надала до суду відзив і заяву з проханням проводити розгляд справи за її відсутності.

Позов визнала частково навівши свої аргументи у відзиві. Посилається на те, що позивачка просить стягнути з неї на своє утримання аліменти у розмірі 30% від розміру прожиткового мінімуму для непрацездатної особи. Прожитковий мінімум для непрацездатної особи на 2019 рік становить з 01.01.2019 по 30.06.2019 - 1497 грн., з 01.07.2019 по 30.11.2019 - 1564 грн., з 01.12.2019 по 31.12.2019 - 1638 грн.

30% від 1497 грн. становить 449,10 грн. Якщо стягувати з неї дану суму, то на її проживання залишається: 1452 грн. - 449,10 грн. = 1 002,90 грн.

Таким чином, у разі задоволення позовних вимог позивача у тому розмірі який вона просить, то це фактично поставить її на межу виживання, так як її дохід (як інваліда по зору) буде становити лише 1002,90 грн.

Додатково зазначає, що являється інвалідом III групи по зору безтерміново.

Згідно довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії серії AB № 0015204, їй протипоказана важка праця, зорове навантаження, праця на висоті, верстатах, водієм, праця пов'язана з можливістю порошення очей.

Наразі їй заборонено піднімання ваги понад 2 кг у зв'язку з тим, щоб не допустити внутрішньоокового тиску. Крім того, хворіє на гіпертонічну хворобу.

У зв'язку з вищевикладеним не має можливості працевлаштуватися та отримувати додатковий дохід окрім пенсії по інвалідності.

Однак зважаючи на те, що для оформлення позивача до будинку- інтернату системи соціального захисту населення необхідне рішення суду про стягнення аліментів, беручи до уваги що дохід відповідача є значно меншим позивачки, вважає що з неї повинно бути стягнуто аліменти у розмірі 1/12 частини від її заробітку (доходу).

Також зазначає, що чинним законодавством України не заборонено позивачці звернутися з аналогічним позовом до її сестри (дочки позивачки) з аналогічним позовом про стягнення аліментів на своє утримання незважаючи на те що вона є пенсіонеркою.

Тому, суд вважає за можливе розгляд даної справи по суті у відсутності сторін за наявними доказами, що маються матеріалах справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачка -ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_3, має вік 86 років, і є пенсіонеркою, має поганий стан здоров'я, потребує постійного догляду і стороннього обслуговування.

Вона є матір'ю двох дітей: ОСОБА_3, 1956 р.н., (пенсіонерка за віком - непрацездатна) та ОСОБА_4якій 55 років, є інвалідом ІІІ групи.

Через похилий вік, поганий стан здоров'я, проблеми з рухомістю, потребу в сторонньому обслуговуванні, позивачка прийняла рішення влаштуватися до будинку-інтернату системи соціального захисту населення . Оформлення документів для влаштування в будинок- інтернат загального типу передбачає наявність копії судового рішення про стягнення аліментів за наявності працездатних дітей, чоловіка/дружини, зобов'язаних утримувати за законом.

Від працездатної доньки-ОСОБА_2. ніякі кошти на утримання позивачки не надходять та добровільно сплачувати цю допомогу вона не погоджується. У зв'язку з цим позивач змушена звернулась до суду для стягнення аліментів на її утримання в примусовому порядку.

Відповідно до ч.1 ст. 202 СК України, повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є не працездатними і потребують матеріальної допомоги.

Відповідно до ст. 205 СК України, суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред'явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків.

Таким чином, при вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов'язок повнолітніх дітей, не є абсолютним і виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі. При цьому майновий стан повнолітніх дітей повинен враховуватись при визначенні розміру таких аліментів.

Разом з цим, поняття «потреба у матеріальній допомозі» має визначатись залежно від наявності чи відсутності прожиткового мінімуму.

Враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище позивачки, матеріальний та сімейний стан платника аліментів, а саме що відповідач є пенсіонером, інвалідом ІІІ групи по зору, та викладені у відзиві відповідачки аргументи та докази щодо розміру отримуваного нею доходу, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, а саме стягненню підлягають аліменти в розмірі 1/12 частини заробітку (доходу) відповідча.

Судові витрати по справі підлягають стягненню згідно ст..141 ЦПК України пропорційно до задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12,13, 78-80, 141, 258 - 268, 280-283, 284, 352 ЦПК України, ст.ст. 202, 205 СК України, суд ,-

вирішив:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженки м.Полтава, громадянки України, проживаючої та зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1, іншими відомостями суд не володіє:

- на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженки с. Черняківка, Чутівського району Полтавської області, проживаючої та зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 аліменти в розмірі 1/12 частини заробітку (доходу).

Стягнення проводити, щомісячно, починаючи з дати подачі позову до суду, а саме з 31.10.2018 року та довічно.

Пропорційно до задоволених позовних вимог стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 234 грн. 69 коп. в іншій частині суму судового збору в розмірі 470 грн. 11 коп. віднести за рахунок держави.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського Апеляційного суду через Полтавський районний суд на протязі тридцяти днів з моменту проголошення, а учасниками, що не були присутні при його проголошенні у той же строк з моменту отримання копії рішення.

Головуючий: А.Г.Потетій