КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 357/9010/18 Головуючий у суді першої інстанції: Дубановська І.Д.
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/117518/2019 Доповідач у суді апеляційної інстанції: Волошина В.М.
У Х В А Л А

13 грудня 2019 року Київський апеляційний суд в складі судді-доповідача Волошиної В.М., перевіривши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 - представника ОСОБА_2 на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29 жовтня 2018 року у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Олійникова Слобода» до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю Агрокомплекс «Узин», державного реєстратора Комунального підприємства Великодимерської селищної ради «Комунальна служба реєстрації речових прав» Мироненко Юлії Юріївни про визнанання недійсним договору оренди, скасування рішення про державну реєстрацію права на нерухоме майно,

в с т а н о в и в:

У серпні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Олійникова Слобода» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю Агрокомплекс «Узин», державного реєстратора Комунального підприємства Великодимерської селищної ради «Комунальна служба реєстрації речових прав» Мироненко Юлії Юріївни про визнанання недійсним договору оренди, що розташована у межах Олійниково-Слобідської сільської ради Білоцерківського району Київської області, скасування рішення про державну реєстрацію права на нерухоме майно.

Позов пред`явлено позивачем за правилами, визначеними статтею 30 ЦПК України, за місцезнаходженням нерухомого майна - земельної ділянки, яка розташована на території Білоцерківського району Київської області.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29 жовтня 2018 року відкрито провадження у справі.

Не погоджуючись з постановленою ухвалою суду першої інстанції, представник відповідача ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу.

Перевіривши матеріали цивільної справи, а також подані матеріали апеляційної скарги суддя-доповідач, виходить з такого.

У відповідності до вимог статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Окремо від рішення суду в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції, зазначені в статті 353 ЦПК України.

Так, пунктом 8 частини першої статті 353 ЦПК України передбачена можливість оскарження ухвали суду першої інстанції про відкриття провадження у справі з порушенням правил підсудності.

З матеріалів справи вбачається, що 29 жовтня 2018 року судом першої інстанції вирішено питання про відкриття провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Олійникова Слобода»без виклику учасників справи, з підписанням повного тексту ухвали.

На виконання вимог частини 5 статті 272 ЦПК України суд першої інстанції надіслав рекомендованим листом на адреси учасників справи копію ухвали про відкриття провадження у справі, яка вручена відповідачу ОСОБА_2 30 листопада 2018 року, про що свідчить відмітка у поштовому повідомленні про вручення судового рішення (а.с. 70).

У травні 2019 року відповідач ОСОБА_2 реалізував право на апеляційне оскарження ухвали суду про відкриття провадження у справі від 29 жовтня 2018 року, звернувшись до суду з апеляційною скаргою.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 27 червня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29 жовтня 2018 року повернуто апелянту на підставі пункту 4 частини 5 статті 357 ЦПК України. Судом апеляційної інстанції свій висновок обґрунтовано тим, що за змістом пункту 8 частини першої статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали про відкриття провадження у справі лише в разі порушення правил підсудності, однак таких доводів відповідач в апеляційній скарзі не навів, вимоги скарги стосуються недотримання судом першої інстанції правил підвідомчості (а.с. 119).

У серпні 2019 року відповідач ОСОБА_2 з тих самих підстав повторно подав апеляційну скаргу на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29 жовтня 2018 року, яка ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 08 серпня 2019 року на підставі підпунктом 15.11 пункту15 частини 1 розділу ХІІІ перехідних положень Закон України № 2147-VIII від 03.10.2017, яким внесені зміни до цивільного процесуального кодексу України, повернута апелянту як така, що подана на ухвалу суду, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду (а.с. 130).

Отже, наведені обставини вказують на те, що відповідач ОСОБА_2 обізнаний про відкриття провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Олійникова Слобода» та ним вчинялись дії щодо оскарження судового рішення про відкриття провадження у справі.

В черговий раз, 22 листопада 2019 року, відповідач ОСОБА_2 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29 жовтня 2018 року, посилаючись на те, що ухвала про відкриття провадження у справі постановлена з порушенням правил підсудності, оскільки на даний час відповідач ОСОБА_2 проживає на території Корсунь - Шевченківського району Черкаської області, а тому, на думку апелянта, дана справа підсудна Корсунь - Шевченківському районному суду Черкаської області. У поданій скарзі порушує питання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що клопотання заявника про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За загальними правилами статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду - подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддею-доповідачем встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 29 жовтня 2018 року судом першої інстанції вирішено питання про відкриття провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Олійникова Слобода» без виклику учасників справи, з підписанням повного тексту ухвали.

У відповідності до вимог статей 122, 123, 124 ЦПК України перебіг строку, визначеного статтею 354 ЦПК України, на оскарження ухвали суду почався з наступного дня після підписання повного судового рішення і закінчився 13 листопада 2018 року.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подана відповідачем ОСОБА_2 22 листопада 2019 року, тобто поза межами строків апеляційного оскарження.

Визначений частини першої статті 354 ЦПК України п`ятнадцятиденний строк для подання апеляційної скарги на увалу є процесуальним і може бути поновлений за загальними правилами, встановленими статтею 127 ЦПК України.

Разом з тим, як визначено частиною 2 статті 358 ЦПК України, незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Аналіз вказаної норми дає підставу для висновку, що встановлений частиною 2 статті 358 ЦПК України річний строк для подання апеляційної скарги на судове рішення, який обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення, є присічним і поновленню не підлягає, за виключенням випадків, якщо апеляційна скарга подана особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, а також у випадку пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили. Недодержання умови щодо цього строку є підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження незалежно від поважності пропуску цього строку.

Із змісту ухвали, що є об`єктом оскарження, вбачається, що повний текст судового рішення про відкриття провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Олійникова Слобода» складено та підписано судом першої інстанції 29 жовтня 2018 року (а.с. 65).

До суду з апеляційною скаргою на ухвалу про відкриття провадження у справі від 29 жовтня 2018 року відповідач ОСОБА_2 звернувся 22 листопада 2019 року, тобто з пропуском річного строку, встановленого частиною 2 статті 358 ЦПК України.

При цьому досліджені матеріали цивільної справи свідчать про те, що відповідачу ОСОБА_2 , як стороні у справі, достовірно було відомо про постановлену ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області про відкриття провадження у справі, та він у травні та серпні 2019 року звертався з апеляційними скаргами на ухвалу від 29 жовтня 2018 року з мотивів недотримання судом першої інстанції правил підвідомчості при відкритті провадження, які були повернуті апелянту. І лише 22 листопада 2019 року, тобто через один рік та 24 дні з дня складення повного тексту судового рішення про відкриття провадження у справі, відповідачем ОСОБА_2 оскаржено ухвалу суду про відкриття провадження у справі з підстав порушення правил підсудності. Доводів щодо пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили, з підтвердженням належними і допустимими доказами, не наводить, і таких обставин не встановлено судом апеляційної інстанції.

Нормою статті 358 ЦПК України законодавець імперативно визначив дії суду апеляційної інстанції у разі надходження апеляційної скарги на судове рішення після спливу річного строку з дня складання повного тексту судового рішення.

Частиною 2 статті 358 ЦПК України передбачено, що незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.

Виходячи із зазначених критеріїв, Європейський суд з прав людини визнає легітимними обмеженнями встановленні державами - членів Ради Європи вимоги щодо строків оскарження судових рішень (рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Нешев проти Болгарії" від 28 жовтня 2004 року).

При цьому складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. Європейський суд з прав людини зазначає, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства (рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Дія 97" проти України від 21 жовтня 2010 року).

За таких обставин, у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 - представника ОСОБА_2 на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29 жовтня 2018 року слід відмовити.

Керуючись ст.358 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 - представника ОСОБА_2 на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29 жовтня 2018 року у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Олійникова Слобода» до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю Агрокомплекс «Узин», державного реєстратора Комунального підприємства Великодимерської селищної ради «Комунальна служба реєстрації речових прав» Мироненко Юлії Юріївни про визнанання недійсним договору оренди, скасування рішення про державну реєстрацію права на нерухоме майно відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її прийняття. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Суддя-доповідач