Справа № 367/8255/18
Провадження №2/367/570/2019
РІШЕННЯ

Іменем України

13 грудня 2019 року Ірпінський міський суд Київської області в складі головуючої судді Оладько С.І

за участі секретаря Герус Н

представника позивача Голуб О.О

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Ірпені цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 ,3-і особи Ірпінська державна нотаріальна контора,державний нотаріус Ірпінської міської державної нотаріальної контори Пласконь Анна Юріївна про звернення стягнення на спадкове майно в рахунок погашення заборгованості

в с т а н о в и в :

Позивач звернулась до суду із позовом,відповідно до якого зазначила,що 19.07.2008 року між Позивачем та ОСОБА_3 було укладено договір позики у вигляді розписки, за якою вона взяла у Позивача в борг 35 000 (тридцять п`ять тисяч) гривень 00 коп.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла і боргу так і не повернула.

Єдиним спадкоємцем ОСОБА_3 є Відповідач, який ( зареєстрованим та проживав за однією адресою зі спадкодавцем на день її смерті.

Як вбачається з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого щодо суб`єкта відповідачу на праві приватної власності належить квартира загальною площею - 79.5 кв.м.. з яких житлова площа - 38.8 кв.м., що складається з двох житлових кімнат та розташована за адресою: АДРЕСА_1

Орієнтовна вартість подібної за площею квартири в смт. Коцюбинське коливається від 780 000, 00 грн. до 890 000, 00 грн.

Підставою виникнення у Відповідача права власності на зазначену квартиру слугує свідоцтво про право на спадщину за законом, серія та номер: 3-111. видане державним нотаріусом Ірпінської міської державної нотаріальної контори Пласконь А.Ю.

Вищевказані дані, в тому числі щодо наявності інших спадкоємців або їх відмови від спадщини, які знаходяться в спадковій справі № 59513496 (номер у нотаріуса 316/2016) у позивача відсутні і знаходяться в Ірпінській міській державній нотаріальній контори які Позивачу не надаються в силу вимог ст. 8 ЗУ «Про нотаріат».

Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), що визначено ч. 1 ст. 1216 ЦК України.

16.09.2016 року за заявою (претензією) позивача, як кредитора Третьою особою була зареєстрована в реєстрі спадкова справа за номером 59513406 (номер у нотаріуса 316/2016). Спадкодавцем за даною спадковою справою є ОСОБА_3 .

28.07.2016 та 29.08.2016 Позивач направив безпосередньо відповідачу листи щодо сплати боргу з його розрахунком та з вимогою сплатити борг протягом ЗО днів від дня пред`явлення вимоги на загальну суму 68 805. 89 грн,. яка включала в себе 35 000 грн. - основного боргу, 33 805, 89 грн. - процентів за користування коштами.

20.08.2016 року відповідач особисто отримав вимогу Позивача від 28.07.2016 року, яка була направлена цінним листом з описом №192.

Більш того, обізнаність відповідача про наявність боргу та його небажання сплачувати позивачу борг свідчить і його лист позивачу від 29.08.2016 р.

Таким чином, з урахуванням вимог п. 2 ч. 1 ст. 1049 ЦК України позика мала бути повернута відповідачем з 20.08.2016р. по 19.09.2016р., що зроблено ним не було.

Так, 06.10.2016 року позивач звернулась до Ірпінського міського суду Київської області з позовною заявою про стягнення боргу з Відповідача на загальну суму 69861. 05 грн..

Проте, рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 01.03.2017 року по справі № 367/7592/16-ц в задоволенні позову Позивача було відмовлено, з підстав передчасного звернення до суду за захистом своїх прав, а саме до закінчення 6-ги місячного строку на прийняття спадщини спадкоємцями після смерті ОСОБА_3 .

Разом із тим, статтею 1282 ЦК України встановлено, що спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаною у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у сцадщині.

Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено.

У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

На підтвердження укладання договору позики та отримання коштів є розписка від 19.07.2008 року на суму 35 000 гривень.

Також, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики. Якщо договором не встановлений розмір процентів. їх розмір визначається па рівні облікової ставки Національного банку України.

Розмір процентів за користування коштами за період з 19.07.2008 року по 15.07.2016 року (день смерті спадкодавця ОСОБА_3 ) склав 30 336,76 рн..

Позивач просить в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , перед ОСОБА_2 в сумі 65 336 гри. 76 коп., звернути стягнення на одержану у спадщину ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_2 , в межах вартості вказаного спадкового майна та відшкодувати судові витрати.

Позивач ОСОБА_2 у судовому засіданні 29.10.2019р позовні вимоги підтримала та пояснила,що ОСОБА_3 р позичила у неї 35000грн,про що написала розписку.У послідуючому ОСОБА_3 повернула їй 4200гр,інші 30800грн вона не повернула.Після Смерті ОСОБА_3 вона звернулась до її сина,відповідача ОСОБА_1 ,який запропонував повернути їй 500 долларів США,однак вона відмовилась,поскільки це була не вся сума боргу.Потім відповідач відмовився повертати їй кошти.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні заперечував проти позову з тих підстав,що йому нічого не було відомо щодо боргових зобов`язань його матері перед позивачем.У нього викликають сумніви щодо наданої позивачем розписки,адже на ній містяться відмітки про повернення коштів,крім того сама розписка пошкоджена,що може свідчити про те,що борг повернуто. Також,відповідач зазначив,що позивач пропустила строк позовної давності для звернення до суду із даним позовом.

Представник Ірпінської міської державної нотаріальної контори у судове засідання не з`явився,до суду надійшов лист про розгляд справи за їх відсутності

3-я особа по справі державний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу Пласконь Анна Юріївна у судове засідання не з`явилась,про день та час розгляду справи повідомлялась належним чином.

Суд,заслухавши пояснення сторін,дослідивши письмові докази по справі,вважає позов таким,що не підлягає до задоволення.

Відповідно до ч 1 ст. 4 ЦПК України «Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.»

Відповідно до ст.. 5 ЦПК України «Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

2. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.»

Відповідно до ч 2,3 ст. 12 ЦПК України «Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

3. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.»

Відповідно до ч 1 ст. 13 ЦПК України «Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.»

Відповідно до ч 1 ст. 81 ЦПК України « Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.»

У судовому засіданні було встановлено,що 19.07.2008р між позивачем та ОСОБА_3 було укладено договір позики,відповідно до якого позивач передала а ОСОБА_3 прийняла грошові кошти в суммі 35000гр.Наведені обставини справи підтверджуються копією розписки (а.с.8),оригінал якої було оглянуто у судовому засіданні.

Також,у судовому засіданні встановлено,що ОСОБА_3 повернула позивачу 4200грн,про що на розписці є відповідна відмітка та дана обставина підтверджена поясненнями позивача у судовому засіданні.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України "За договором позики одна сторона передає у власність другій стороні грошові кошти або інші речі,визначені родовими ознаками,а позичальник зобов"язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості".

Відповідно до ст. 1049 ЦК України " Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку,що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги,позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це,якщо інше не встановлено договором . Позика, надана за договором безпроцентної позики, може бути повернена позичальником достроково, якщо інше не встановлено договором.

3. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.".

Згідно із Правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у справі № 6-79цс14, згідно з якою: «Відповідно до норм ст. ст. 1046, 1047 ЦК України договір позики (на відміну від договору кредиту) за своєю юридичною природою є реальною односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника або інший письмовий документ, незалежно від його найменування, з якого дійсно вбачається як сам факт отримання в борг (тобто із зобов`язанням повернення) певної грошової суми, так і дати її отримання».

Відповідно до правового висновку, викладеному у постанові Верховного Суду України від 24.02.2016 року № 6-50 цс16, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, а й передачі грошової суми позичальнику. Договір позики в письмовій формі може бути укладений як шляхом складання одного документа, так і шляхом обміну листами (частина перша статті 207 ЦК України). Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, незалежно від найменування документа, і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки.

Верховний Суд України в постанові від 11.11.2015р. по справі №6-1967цс15 зазначив, що договір позики є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за ним, у тому числі повернення предмета позики або визначеної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми.

Слід також зазначити, що аналогічні правові висновки у справах про стягнення заборгованості за договорами позики були викладені ВССУ в ухвалі від 25.01.2017 у справі № 569/11141/15-ц та ухвалі від 23.01.2017 у справі № 564/680/15-ц

Вище викладену правову позицію також застосував ВССУ в ухвалі від 21.12.2016р. по справі № 444/2909/15-ц, де додатково зазначив, що письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі, грошової суми позичальнику. Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі щодо повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.

Відповідно до ст.. 1047 ЦК України «Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

2. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.»

Тобто, за умовами ст.. 1047 ЦК України розписка сама по собі посвідчує передання позикодавцем визначеної грошової суми і дата написання розписки не свідчить і не може свідчити про її безгрошовість. Крім того,виходячи із вимог ст.. 1046 ЦК України , дата написання розписки не є обов`язковими умовами укладання договору позики.

Відповідно до ст.. 1050 ч 1 ЦК України «Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.»

Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Як вбачається із розписки,наданої позивачем,дана розписка не містить строку повернення позики,тому відповідно до ст.. 1049 ЦК України цей строк визначається моментом пред`явлення вимоги.

Враховуючи викладені обставини суд вважає доведеним той факт,що 19.07.2008р між позивачем та ОСОБА_3 було укладено договір позики,відповідно до якого позивач передала а ОСОБА_3 прийняла грошові кошти в суммі 35000гр.Заперечуючи проти позову відповідач посилався на ті обставини,що можливо ОСОБА_5 кошти позивачу,поскільки розписка має пошкодження.Суд не приймає до уваги дані заперечення поскільки на спростування даних заперечень відповідач не надав до суду відповідних доказів.

У судовому засіданні було встановлено,що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла.

16.09.2016р позивач звернулась до Ірпінської державної нотаріальної контори із заявою,відповідно до якої просила повідомити спадкоємців про боргові зобов`язання померлої.

30.09.2016р до Ірпінської держнотконтори із заявою про прийняття спадщини звернувся відповідач по справі ОСОБА_1 -син померлої ОСОБА_3 .Також,30.09.2016р до Ірпінської держнотконтори із заявою про відмову від прийняття спадщини також звернулась ОСОБА_6 -матір померлої ОСОБА_3 .Наведені обставини справи стверджуються копією спадкової справи № 316/2016р,заведеної після смерті ОСОБА_3 (а.с.183-257).

Крім того,у судовому засіданні встановлено,що 10.10.2016р.,позивач звернулась до Ірпінського міського суду Київської області із позовною заявою до ОСОБА_7 про стягнення боргу.Рішенням Ірпінського міського суду Київської області позивачу у позові було відмовлено,поскільки позивач звернулась до суду із зазначеним позовом до закінчення 6-ти місячного строку на прийняття спадщини спадкоємцями після смерті ОСОБА_3 .

Також,у судовому засіданні встановлено,що 08.02.2018р відповідач ОСОБА_1 отримав свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_2 (а.с.255)

Відповідно до ст.. 1282 ЦК України «Спадкодавці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю,але в межах вартості майна,одержаного у спадщину.Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто у розмірі,який відповідає його частці у спадщині.Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу,якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено.У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно,яке було передане спадкоємцям у натурі».

Позивач згідно позовної заяви просить в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , перед ОСОБА_2 в сумі 65 336 грн. 76 коп., звернути стягнення на одержану у спадщину ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_2 , в межах вартості вказаного спадкового майна.

Зі змісту ст..1282 ЦК України вбачається,що вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу,якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено.У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно,яке було передане спадкоємцям у натурі.

Однак,до суду не було надано належних та допустимих доказів тих обставин,що відповідач по справі у порядку,передбаченому ст..1282 ЦК України відмовився від одноразового платежу.

Відповідно до ст.. 76 ЦПК України «Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

2. Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.»

Відповідно до ст.. 77 ЦПК України « 1. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

2. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

3. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

4. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст.. 78 ЦПК України «1. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

2. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.»

У судовому засіданні встановлено,що позивач 28.07.2016р та 29.08.2016р зверталась до відповідача із вимогами про повернення боргу у суммі 68805 грн (а.с.14-21).

Також,у судовому засіданні було встановлено,що 29.08.2016р відповідач направив позивачу лист відповідь,згідно якого відповідач зазначив,що дана вимога є передчасною (а.с.22-25).

Будь-яких інших доказів на підтвердження тих обставин,що відповідач відмовився від одноразового платежу в рахунок погашення боргу спадкодавця ОСОБА_8 згідно договору позики від 19.07.2008р позивач до суду не надала.

Враховуючи викладені обставини, суд відмовляє позивачу у позові у зв`язку із його недоведеністю.

Відповідач у судовому засіданні заявив клопотання про пропущення позивачем строку позовної давності при зверненні до суду із даним позовом.Суд відмовляє позивачу у позові по суті заявлених позовних вимог,тому клопотання про застосування строку позовної давності не розглядає.

Поскільки суд відмовляє позивачу у позові,то не підлягають до задоволення вимоги в частині відшкодування судових витрат,понесених позивачем по даній справі.

На підставі ст. ст. 625,1046-1050,1281,1282 ЦК України, керуючись ст. ст. 4,10,76,259,264-265,268 , 273 ,365 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

ОСОБА_2 у позові відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на протязі 30 днів з дня складання повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи,якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення,якщо його не скасовано,набирає законної сили після повернення апеляційної скарги ,відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Копію рішення суду направити 3-м особам по справі для відома.

Повний текст рішення суду буде виготовлено 23.12.2019р.

Суддя: С.І. Оладько