ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2019 року м. Чернівці

справа № 727/8794/17

провадження 22-ц/822/91/19

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Яремка В. В.

суддів: Литвинюк І. М., Перепелюк І. Б.

секретар Тодоряк Г. Д.

розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи: Приватне житлово-експлуатаційне підприємство «Регіон-Центр», Чернівецький комунальний територіальний центр соціального обслуговування «Турбота», про відшкодування матеріальної та моральної шкоди за апеляційною скаргою ОСОБА_4, який діє в інтересах ОСОБА_2, на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці у складі судді Яреми Л. В. від 19 жовтня 2018 року,

встановив:

У вересні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Посилався на такі обставини.

Він є власником квартири АДРЕСА_1. Відповідачка проживає поверхом вище у квартирі АДРЕСА_2 вказаного будинку.

21 січня 2017 року його квартиру було залито водою, внаслідок чого він звернувся до Шевченківського ВП ЧВП ГУ НП в Чернівецькій області та ПП «Регіон-центр» із заявами з приводу затоплення.

Комісією ПП «Регіон-Центр» було встановлено, що причиною залиття була поломка сантехнічного обладнання, а саме: несправність гнучкого шлангу (перемерзання) до титану у ванній кімнаті відповідачки, у загальній мережі водопостачання та водовідведення проривів та витоків не виявлено.

У зв'язку із залиттям квартири в приміщенні кухні на поверхні стелі мали місце мокрі плями жовтого кольору площею до 8,0 кв. м, на поверхні стіни мокрі плями площею 2 кв. м, у ванній кімнаті на поверхні стелі мокрі плями площею 2,5 кв. м, на поверхні стіни мокрі плями площею 1,5 кв. м, на поверхні стелі в приміщенні кухні відшарування штукатурки на площі 8,0 кв. м; також відбулося намокання кухонних меблів, кухонного стола та дерев'яної підлоги покритої лінолеумом, в приміщенні кухні та ванної кімнати виникло замикання в електромережі, що призвело до відключення освітлення.

Внаслідок залиття його квартира потребує термінового поточного ремонту, оскільки мешкати в ній стало неможливо, на стелі осипалась штукатурка, розвився грибок, постійно підвищується вологість, з'являється специфічний неприємний запах, що додатково впливає на його стан здоров'я та тягне великі матеріальні затрати на лікування.

Його неодноразові звернення та прагнення вирішити дане питання в позасудовому порядку відповідачка ігнорує.

Згідно з висновком експертного будівельно-технічного дослідження № ED-6604-1-750/17 від 7 липня 2017 року, складеного спеціалістом-експертом Гайдою Б.Я., вартість ремонтно-будівельних робіт, які необхідно провести в його квартирі для усунення пошкоджень, що виникли внаслідок залиття квартири, становить 9169 грн.

За проведення даної експертизи ним було сплачено 2228 грн 40 коп.

Згідно з висновком № ED-6625-6-760/17 від 10 липня 2017 року експертного товарознавчого дослідження рухомого майна, а саме: столу кухонного, крісел дерев'яних, диванчика для кухні, складеного судовим експертом Цепа Ю.В., розмір матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок залиття майна становить 5962 грн 50 коп. За проведення даної експертизи позивачем сплачено 1485 грн 60 коп.

Позивач також зазначав, що внаслідок залиття квартири йому завдано моральної шкоди, яку він оцінює у 10000 грн, оскільки він зазнав багато страждань з приводу небажання відповідачкою відшкодувати шкоду, хвилювання та думки про те, як йому відновити квартиру, тримають його у постійній нервовій напрузі, так як квартира є єдиним його житлом.

Просив стягнути з ОСОБА_2 на його користь на відшкодування матеріальної шкоди 15131 грн 50 коп., на відшкодування моральної шкоди - 10000 грн та витрати на експертизу в сумі 3714 грн.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 08 червня 2017 року залучено до участі у справі в якості співвідповідача ОСОБА_3

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 19 жовтня 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на відшкодування матеріальної шкоди 13603 грн 50 коп. та на відшкодування моральної шкоди - 700 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на залучення експерта у розмірі 3714 грн.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4, який діє в інтересах ОСОБА_2, просить: рішення суду першої інстанції в частині визначення розміру матеріальної шкоди за висновком №ED-6604-1-750/17 від 7 липня 2017 року експертного будівельно-технічного дослідження, складеного судовим експертом Гайдою Б. Я. змінити, зменшивши розмір стягуваної шкоди до 7335 грн 20 коп., а в частині задоволення позовних вимог про стягнення 5962 грн 20 коп. відповідно до висновку №ED-6625-6-760/17 від 10 липня 2017 року експертного товарознавчого дослідження рухомого майна, складеного судовим експертом Цепою Ю. В. та витрат на проведення цього дослідження відмовити; рішення в частині часткового задоволення позовної вимоги про стягнення суми моральної шкоди змінити, відмовивши позивачеві в задоволенні цієї вимоги; рішення в частині стягнення з ОСОБА_2 судових витрат на залучення експерта змінити; рішення в частині порядку його виконання змінити, розстрочити виконання рішення суду щодо стягнення з відповідачки визначеної суми на чотири роки зі сплатою нею платежів на користь позивача щомісячно рівними частками.

Посилається на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, не доведення обставин справи, які суд вважав встановленими, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Зокрема, зазначає, що суд дійшов помилкового висновку про доведеність завдання позивачу матеріальної та моральної шкоди у відповідному розмірі, помилково включено у розмір шкоди ПДВ, безпідставно стягнуто витрати за надання послуг спеціалістами-експертами, не вирішено питання про розстрочення виконання рішення з огляду на тяжкий майновий стан відповідачки та стан її здоров'я.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_8, яка діє в інтересах ОСОБА_1, стверджує, що квартира, яка належить на праві власності позивачу, зазнала значних пошкоджень внаслідок її залиття зверху. Матеріали справи не містять даних про пошкодження будинкових систем водою чи теплопостачанням, або даних про наявність залиття з інших квартир, ніж квартири відповідача, що розташована поверхом вище.

Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Апеляційний суд, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково - з наступних підстав.

Відповідно до частин 1, 2, 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення наведеним нормам повністю не відповідає.

Частиною 1 статті 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з необхідності стягнення з відповідачки на користь позивача визначеного спеціалістом розміру відшкодування матеріальної шкоди без урахування 20% ПДВ.

У цій частині колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції.

Відповідно до статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно з частиною 1 статті 81, частиною 3 статті 12 ЦПК України (в редакції, чинній на момент ухвалення рішення суду) кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи та на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

У справі встановлено, що позивачеві ОСОБА_1 на праві приватної спільної часткової власності належить квартира АДРЕСА_1 (т. 1, а.с.7-8, 10).

Відповідачка є власником квартири АДРЕСА_2 у вказаному будинку.

З акту від 23 січня 2017 року, складеного комісією ПП «Регіон-Центр», вбачається, що під час обстеження квартири АДРЕСА_1 в приміщенні кухні на поверхні стелі спостерігаються мокрі плями жовтого кольору площею до 8,0 кв. м, на поверхні стіни мокрі плями площею 2 кв. м, у ванній кімнаті на поверхні стелі спостерігаються мокрі плями площею 2,5 кв. м, на поверхні стіни мокрі плями площею 1,5 кв. м, на поверхні стелі в приміщенні кухні спостерігаються відшарування штукатурки на площі 8,0 кв. м, виявлено намокання кухонних меблів, кухонного стола та дерев'яної підлоги покритої лінолеумом, в приміщенні кухні та ванної кімнати виникло замикання в електромережі, що призвело до відключення освітлення. Ймовірною причиною замокання конструктивних елементів приміщень в даній квартирі є несправність гнучкого шлангу (ймовірне перемерзання) до водонагрівача в квартирі АДРЕСА_2 даного будинку, яка розташована вище поверхом (т. 1, а.с.13).

Із повідомлення ПП «Регіон-Центр» від 05 жовтня 2017 року також вбачається, що 23 січня 2017 року за зверненням ОСОБА_1 комісією підприємства було проведено обстеження його квартири в зв'язку з залиттям. За результатами обстеження складено акт. В акті комісією ПП «Регіон-Центр» зазначено, що загальнобудинкові та квартирні мережі водопостачання та водовідведення перебувають в справному стані. Причиною замокання конструктивних елементів в умовах низької температури в квартирі АДРЕСА_2 ОСОБА_2 є пошкодження від перемерзання гнучкого шлангу підводу води до водонагрівача (т.1, а.с.90-91).

Свідки ОСОБА_3, ОСОБА_9, ОСОБА_10 в суді першої інстанції пояснювали, що 21 січня 2017 року відбулось залиття квартири позивача через те, що пошкодився шланг від водонагрівача у квартирі відповідача.

Апеляційна скарга фактично не містить доводів на спростування вини відповідачки у залитті квартири.

Одними з доводів апеляційної скарги є неправильне визначення розміру відшкодування шкоди внаслідок помилки та неконкретності визначення шкоди, завданої пошкодженням меблів.

З приводу цих тверджень колегія суддів виходить з наступного.

Згідно з висновком № ED-6604-1-750.17 від 07 липня 2017 року експертного будівельно-технічного дослідження, складеного спеціалістом-експертом Гайдою Б.Я., вартість ремонтно-будівельних робіт, які необхідно провести в квартирі АДРЕСА_1 для усунення пошкоджень, що виникли внаслідок залиття квартири становить 9169 грн. Розмір матеріальної шкоди, завданої в результаті залиття квартири АДРЕСА_1, визначений як вартість відновлювального ремонту, з урахуванням фізичного зносу, становить 8338 грн (т. 1, а.с.22-39).

Згідно з висновком № ED-6625-6-760.17 від 10 липня 2017 року експертного товарознавчого дослідження рухомого майна, а саме: столу кухонного, крісел дерев'яних, диванчика для кухні, складеного спеціалістом-експертом Цепою Ю.В., розмір матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок пошкодження залиттям майна 23 січня 2017 року, що знаходилось за адресою АДРЕСА_1, станом на час проведення дослідження може становити 5962 грн. 50 коп. (а.с.48-63).

Відповідно до статті 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Заявник не погоджується з визначеним спеціалістом розміром шкоди, завданої пошкодження рухомого майна у розмірі 5962 грн 50 коп. з тих мотивів, що цей розмір ґрунтується на припущеннях.

Проте висновок спеціаліста-експерта слід розглядати як письмовий доказ, який відповідачкою не спростовано.

На інші докази розміру заподіяної шкоди відповідачка не посилалася й вони у справі відсутні.

Тому рішення суду першої інстанції в частині стягнення з відповідачки 13603 грн 50 коп. - матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, яка складається із вартості пошкодження залиттям рухомого майна в сумі 5962 грн 50 коп. та із вартості ремонтно-будівельних робіт для відновлення самої квартири в сумі 7641 грн відповідає встановленим обставинам та наявним у справі доказам.

При цьому розмір відшкодування матеріальної шкоди судом першої інстанції правильно визначено без урахування 20% ПДВ.

Згідно з статтею 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно зі статтею 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає в т.ч. у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачу неправомірними діями відповідачки заподіяно моральну шкоду і її розмір у межах розумності та справедливості повинен становити 700 грн.

Вищенаведене підтверджується належним чином дослідженими доказами у справі, з чим колегія суддів погоджується.

Водночас, на часткове задоволення вимог апеляційної скарги є підстави для скасування рішення суду першої інстанції в частині стягнення з відповідачки на користь позивача вартості досліджень спеціалістів-експертів у розмірі 3714 грн.

Згідно з частиною 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов'язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов'язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Висновки спеціалістів-експертів, вартість виготовлення яких просив стягнути з відповідачки позивач, не є висновками експертів у розумінні статей 102, 103 ЦПК України.

Не були вони такими і за нормами ЦПК України 2004 року станом на час їх виготовлення за ініціативою позивача (стаття 79).

Отже, витрати за виготовлення наданих позивачем висновків спеціалістів-експертів не є судовими витратами, а тому стягнення їх вартості з відповідачки є помилковим.

Тому рішення суду першої інстанції в частині стягнення вартості досліджень у розмірі 3714 грн підлягає скасуванню.

В апеляційній скарзі йдеться про безпідставність невирішення судом першої інстанції клопотання відповідачки про розстрочення виконання рішення суду з огляду на неналежний майновий стан відповідачки та стан її здоров'я.

Колегія суддів вважає, що такі доводи частково заслуговують на увагу.

Відповідно до частини 7 статті 265 ЦПК України у разі необхідності в резолютивній частині вказується про надання відстрочення або розстрочення виконання рішення.

Згідно з частиною 1 статті 267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

За змістом статті 435 ЦПК України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, її матеріальний стан;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Обґрунтовуючи клопотання про розстрочення виконання рішення суду відповідачка посилалась на те, що внаслідок прогресуючого захворювання вона залишилась без одного ока, що змушує її збирати кошти на операцію з влаштування протезу. Внаслідок перебування в медичній установі під час ампутації ока, відповідачка понесла значні матеріальні витрати на придбання ліків та відновлювальні процедури.

Указаного суд першої інстанції до уваги не взяв та за наявності підстав не розстрочив виконання рішення суду.

Тому рішення суду першої інстанції підлягає також зміні, шляхом доповнення резолютивної частини рішення суду першої інстанції вказівкою про розстрочення рішення рівними щомісячними платежами по 1430 грн 35 коп. (14303,5/10).

На підставі наведеного та керуючись пунктом 4 частини 1 статті 376, статтею 382 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4, який діє в інтересах ОСОБА_2, задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 19 жовтня 2018 року в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3714 гривень - витрат на залучення експерта скасувати

Доповнити резолютивну частину рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 19 жовтня 2018 року після вказівки про стягнення з відповідачки відповідних сум реченням наступного змісту:

«Виконання рішення в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 13603 гривень 50 коп. та на відшкодування моральної шкоди - 700 гривень розстрочити на 10 місяців шляхом сплати щомісячних платежів по 1430 гривень 35 коп.».

У решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови - 01 лютого 2019 року.

Головуючий В. В. Яремко

Судді: І. М. Литвинюк

І. Б. Перепелюк