ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 534/997/18 Номер провадження 22-ц/814/2165/19Головуючий у 1-й інстанції Куц Т.О. Доповідач ап. інст. Триголов В. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справах:

головуючого: Триголова В.М.,

суддів: Дорош А.І., Лобова О.А.,

за участі адвокатів: Першина С.М., Мельника О.В.,

секретар: Ачкасова О.Н.

розглянувши в м.Полтава цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2

на рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 14 травня 2019 року

у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні власністю,-

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2018 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися в суд з позовом до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні власністю.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що їм на праві приватної власності (у рівних частках) належить квартира АДРЕСА_1 . У квартирі, без належних правових підстав, на даний час проживає відповідач ОСОБА_3 . На даний час відповідач не є членом сім`ї позивачів, договір найму (оренди квартири) з ним не складався. На неодноразові прохання звільнити житлове приміщення та знятися з реєстрації місця проживання відповідач не реагує. Позивачі не мають можливості фактично користуватися та розпоряджатися належним на праві власності майном, оскільки, відповідач, без їх згоди зареєстрований та проживає у спірній квартирі.

У позові просили усунути перешкоди, як законним власникам, у користуванні власністю, а саме квартирою АДРЕСА_1 шляхом позбавлення ОСОБА_3 права користування житловим приміщенням та зняття його з реєстрації місця проживання. Стягнути з відповідача понесені позивачами судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору.

Рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 14 травня 2019 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні власністю - відмовлено.

Рішення оскаржено ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , які вважають ного незаконним, необгрунтованим та таким, що винесено внаслідок неповного з`ясування обставин, які мають значення для справи з порушенням норм матеріального та процесуального права. В апеляційній скарзі просять скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення про задоволення їх позовних вимог.

Скаржники зазначають, що аналіз норм циільного законодавства, зокрема, ст.ст. 317, 319, 391 ЦК України, дає підстави вважати, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право у будь-який час вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду.

Вважають, що проживаючи у спірній квартирі в якості члена сім`ї власників, відповідач набув право користування чужим майном, яке по своїй суті є сервітутом. Після розірвання шлюбу позивачі не укладали з відповідачем договору про порядок користування спірною квартирою, таким чином право користування відповідачем вказаною квартирою, як колишнього члена сім`ї власників квартири, підлягає припиненню на вимогу власників квартири.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що житлове приміщення, а саме квартира АДРЕСА_1 , належить на праві приватної спільної часткової власності по 1/2 частці ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с.11).

Відповідно до довідки КЖРЕП № 3 від 31.05.2018 ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 разом з нею зареєстровані: ОСОБА_1 (дочка), ОСОБА_3 ( колишній зять) (а.с.15).

ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , починаючи з 06.05.1994 року перебували у шлюбі (а.с.12), який 25 травня 2010 року було розірвано (а.с.13). Відповідно до свідоцтва про зміну імені ОСОБА_1 змінила ім`я на ОСОБА_1 , про що в Книзі реєстрації зміни імені від 18 березня 2009 року зроблено відповідний актовий запис за № 13. (а.с. 14). Відповідно до свідоцтва про зміну імені ОСОБА_3 змінив ім`я на ОСОБА_3 , про що в Книзі реєстрації зміни імені від 18 березня 2009 року зроблено відповідний актовий запис за № 12 (а.с.64).

В матеріалах справи міститься довідка та виробнича характеристика надана ФОП ОСОБА_4 від 18.10.2018 року, відповідно до якої ОСОБА_3 працює на посаді головного інженера з 07.07.2016 та характеризується позитивно, не порушував трудової та виробничої дисципліни.

Відповідно до ст.47 Конституції України держава гарантує кожному право на житло.

За правилами ст .6 Житлового кодексу України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Будь-яке виселення людини, якщо вона добровільно не бажає звільнити житлове приміщення, допускається виключно на підставах передбачених законом та має відбуватися тільки в судовому порядку.

Статтею 161 ЖК України визначено, що наймач вправі вселити в займане ним жиле приміщення у будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб за письмовою згодою власника будинку (квартири) і всіх членів сім`ї, які проживають з наймачем. Особи, що вселилися в жиле приміщення відповідно до цієї статті як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування приміщенням, якщо при їх вселенні між цими особами, наймодавцем, наймачем та членами його сім`ї, які проживають разом з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України, з урахуванням положень ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником.

Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. Якщо немає угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім`ї про безоплатне користуванням житловим приміщенням плата, за користування житловим приміщенням у будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Та обставина, що особа є власником жилого приміщення, а отже має охоронюване законом право володіти, користуватися і розпоряджатись належним йому майном, сама по собі не може бути підставою для виселення та зняття з реєстрації інших осіб, які там правомірно проживають.

До членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім`ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу.

Враховуючи, що відповідач вселився та був зареєстрований в спірнлму житлі, як чоловік доньки позивачки ОСОБА_2 та із згоди останньої, тривалий час правомірно проживав в ньому, обгрунтованих мотивів для позбавлення ОСОБА_3 у праві користування житлом позивачі не навели, як і не довели якими саме діями відповідач порушує їх право на володіння, користування і розпорядження майном, то суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні власністю та зняття відповідача ОСОБА_3 з реєстрації.

На підставі викладеного, враховуючи що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, підстави для зміни чи скасування рішення суду відсутні.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 382, 383 ЦПК України, колегія суддів -, П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 14 травня 2019 року- залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного суду.

Головуючий суддя: В.М. Триголов

Судді: А.І. Дорош

О.А. Лобов