Справа № 263/811/16-ц
Провадження №2-зз/263/27/2019
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2019 року м.Маріуполь

Суддя Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області Папаценко П.І., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , про скасування арешту з майна, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого районного суду м. Маріуполя із вищезазначеною заявою, аргументуючи свою заяву тим, що рішенням Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 26.02.2016 року був накладений арешт на нерухоме майно будинок загальною площею 107,3 кв.м, земельну ділянку 572 кв.м., які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 та будинок і земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_2 . 27.07.2017 року Жовтневим районним судом було винесено рішення про передання цивільної справи за позовом ПАТ «Акцент Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором за підсудністю до Приморського районного суду м.Маріуполя Донецької області. Приморський районний суд м.Маріуполя вирішив залишити позовну заяву без розгляду.

Частина 9 ст. 158 ЦПК України (чинна редакція) передбачає, що у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

Згідно матеріалів заяви ухвалою Приморського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 11.09.2017 року позов залишено без розгляду. При цьому, питання скасування арешту судом вирішено не було, а відтак, слід застосувати загальну норму ЦПК України щодо зняття арешту.

Так, ч. 2 ст. 30 ЦПК України позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини. З урахуванням того, що нерухоме майно, скасувати арешт з якого просить представник, знаходиться на території Приморського районного суду м.Маріуполя Донецької області, до відповідної заяви слід застосувати згадану норму (ч. 2 ст. 30 ЦПК України).

Так, за правилами ст. 30 ЦПК України, позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Як роз`яснено в Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 3 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Виключну підсудність встановлено, зокрема, для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. Місцезнаходження нерухомого майна має бути підтверджено документально. У разі конкуренції правил підсудності (наприклад, при об`єднанні позовів, на один з яких поширюється дія правила про виключну підсудність) мають застосовуватися правила виключної підсудності. До нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це - позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Виходячи з аналізу зазначених правових норм, правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема, щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно тощо.

Як вбачається з заяви, ОСОБА_1 ставить питання про скасування заходів забезпечення позову, що фактично є зняттям арешту з майна особи, при цьому, місцем знаходження такого нерухомого майна є Приморський районний суд м.Маріуполя Донецької області.

Крім того, остаточне рішення по даній цивільній справі було винесено Приморським районним судом м.Маріуполя Донецької області.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Оскільки справа не належить до територіальної юрисдикції (підсудності) Жовтневого районного суду м.Маріуполя, заява ОСОБА_1 про скасування арешту з майна, в цивільній справі № 263/811/16-ц, підлягає передачі для розгляду за підсудністю до Приморського районного суду м.Маріуполя Донецької області за місцем знаходження нерухомого майна.

Керуючись ст.ст. 27, 28, 31, 353, 354 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 , про скасування арешту з майна, в цивільній справі № 263/811/16-ц передати для розгляду за підсудністю до Приморського районного суду м.Маріуполя Донецької області.

Передачу справи на розгляд Приморського районного суду м.Маріуполя Донецької області здійснити на підставі даної ухвали не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а у разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення;

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складання ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга буде подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали суду.

Суддя: П.І.Папаценко