Ухвала

13 вересня 2019 року

місто Київ

справа № 175/60/18

провадження № 61-16631ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Погрібного С. О. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 14 березня 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 28 травня 2019 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Дніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, треті особи: Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, Громадська організація «Садівниче товариство «Елеватор», Дніпропетровська регіональна філія Державного підприємства «Центр Державного земельного кадастру», Обухівська селищна рада Дніпровського району Дніпропетровської області, ОСОБА_3 , про скасування державного акта на право власності на земельну ділянку, скасування його державної реєстрації, визнання права власності на земельну ділянку,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 04 вересня 2019 року звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на зазначені судові рішення.

У касаційній скарзі заявниця просить визнати поважними прочини пропуску строку на касаційне оскарження та поновити цей строк. В обґрунтування доводів пропуску строку на касаційне оскарження заявниця посилається на те, що повний текст рішення суду апеляційної інстанції вона отримала 21 червня 2019 року, касаційну скаргу подала 11 липня 2019 року до Дніпровського апеляційного суду. Заявниця зазначає, що, звертаючись із касаційною скаргою до суду апеляційної інстанції, керувалась пунктом 15.5 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України.

Касаційну скаргу подано без додержання вимог процесуального закону, чинного на момент звернення зі скаргою.

І. Відповідно до частини першої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Згідно з частиною третьою статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними.

Суд виходить з того, що підстави пропуску строків можуть бути визнані поважними, зокрема у тому випадку, якщо таке недотримання строків касаційного оскарження зумовлене діями (бездіяльністю) суду апеляційної інстанції, а так само наявністю інших об`єктивних перешкод, що безумовно перешкоджали скаржникові своєчасному зверненню з такою скаргою.

Заявник у касаційній скарзі зазначає, що первинно подала касаційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду керуючись пунктом 15.5 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України.

Наведені доводи про поновлення пропущеного процесуального строку на касаційне оскарження не дають достатніх підстав для визнання їх поважними, оскільки відповідно до статті 391 ЦПК України (в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, що набрав чинності 15 грудня 2017 року, далі - ЦПК України) касаційна скарга подається безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Відповідно до пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Отже положення норм ЦПК України 2017 року, а також Перехідних положень до цього Кодексу, не містять іншого порядку подання касаційної скарги, ніж шляхом подання скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

З урахуванням положення частини третьої статті 393 ЦПК України Верховний Суд роз`яснює заявнику право звернутись до суду із заявою про поновлення строку на касаційне оскарження із зазначенням інших підстав для поновлення строку.

Згідно із частиною третьої статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, визначених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 14 березня 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 28 травня 2019 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Дніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, треті особи: Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, Громадська організація «Садівниче товариство «Елеватор», Дніпропетровська регіональна філія Державного Підприємства «Центр Державного земельного кадастру», Обухівська селищна рада Дніпровського району Дніпропетровської області, ОСОБА_3 , про скасування державного акта на право власності на земельну ділянку, скасування його державної реєстрації, визнання права власності на земельну ділянку залишити без руху.

Надати для усунення зазначених недоліків строк до 11 жовтня 2019 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. О. Погрібний