Справа № 395/1778/18 Провадження № 2/395/49/2019

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 лютого 2019 року м. Новомиргород
Новомиргородський районний суд Кіровоградської області в складі:
головуючого судді Забуранного Р.А.
при секретарі Лисенку В.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новомиргороді в порядку позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Кіровоградській області до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди,-
Представник позивача ОСОБА_1 охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Кіровоградській області звернувся до Новомиргородського районного суду Кіровоградської області з позовною заявою, в якій посилається на те, що відповідно до постанови Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 07.06.2018 року у справі 395/611/18 відповідача ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень без конфіскації знарядь і засобів вчинення правопорушення та незаконно добутих водних живих ресурсів.
Постановою встановлено, що 05.05.2018 р. близько 13 години ОСОБА_2, перебуваючи на річці ОСОБА_3 біля с. Миколаївка, Маловисківського району, Кіровоградської області всупереч вимогам ст. 63 Закону України «Про тваринний світ» і п. 3.15 Правил любительського і спортивного рибальства, затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України 15.02.1999 р. № 19 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 28.04.1999 р. за № 269/3562, ловив рибу забороненим знаряддям лову: сіткою ставною із месинового матеріалу, тобто грубо порушив правила використання обєктів тваринного світу, вчинивши правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 85 КУпАП. Зазначена постанова набрала законної сили, однак в судовому засіданні не вирішено питання про відшкодування матеріальних збитків. При цьому були завдані збитки внаслідок вилову риби забороненим знаряддям лову в сумі 2 667 гривень, які відповідачем не відшкодовані, а тому представник позивача просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_2 майнову шкоду в розмірі 2 667 гривень та судові витрати в розмірі 1762,00 грн.
В судове засідання представник позивача не зявився, до суду направив до суду заяву, в якій просив справу розглядати у відсутність представника позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти постановлення заочного рішення не заперечував.
Згідно до ст. 128 ч.7 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідач повідомлений у встановленому законом порядку про час та місце розгляду справи; відповідач письмових клопотань про відкладення розгляду справи і заперечень (відзиву) не надіслав.
Відповідач в судове засідання не зявився. Про місце та час розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, що підтверджується поштовим відправленням від 18.01.2019 року, 23.01.2019 року та 06.02.2019 року в подальшому у відповідності до довідки відділення поштового звязку ОСОБА_2 за зазначеною адресою не проживає, хоча у відповідності до довідки ОСОБА_1 Державної міграційної служби України в Кіровоградській області від 14.12.2018 року за вих. №26/1839 ОСОБА_2 зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1.
Крім цього, у відповідності до вимог ст. ст. 128 ч. 11, 129 ч. 2 ОСОБА_2 про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку через оголошення, яке розміщене на офіційному веб-сайті Новомиргородського районного суду Кіровоградської області.
Отже, за вищевказаних обставин у відповідності до ст. 130 ЦПК України ОСОБА_2 про час та місце розгляду у справі повідомлений належним чином.
У відповідності до ч. 1 ст. 280 ЦПК України: суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За таких обставин, суд вважає за можливе слухати справу за відсутності сторін та зі згоди представника позивача, ухвалити рішення при заочному розгляді справи у відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України.
Вивчивши письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню за такими обставинами.
Дослідженими письмовими доказами по справі встановлено, що згідно постанови Новомиргородського районного суду від 07.06.2018 року у справі 395/611/18 відповідача ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень без конфіскації знарядь і засобів вчинення правопорушення та незаконно добутих водних живих ресурсів.
Постановою встановлено, що 05.05.2018 р. близько 13 години ОСОБА_2, перебуваючи на річці ОСОБА_3 біля с. Миколаївка, Маловисківського району, Кіровоградської області всупереч вимогам ст. 63 Закону України «Про тваринний світ» і п. 3.15 Правил любительського і спортивного рибальства, затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України 15.02.1999 р. № 19 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 28.04.1999 р. за № 269/3562, ловив рибу забороненим знаряддям лову: сіткою ставною із месинового матеріалу, тобто грубо порушив правила використання обєктів тваринного світу, вчинивши правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 85 КУпАП. Зазначена постанова набрала законної сили однак в судовому засіданні не вирішено питання про відшкодування матеріальних збитків. При цьому рибному господарству України були завдані збитки внаслідок вилову риби (4 штуки карася золотого х 330 гривень = 1120 гривень, 13 штук лина х119 гривень=1547 гривень, а всього 2667 гривень) забороненим знаряддям лову, що підтверджується копією розрахунку матеріальної шкоди. Внаслідок вчинення правопорушення завдано збитки, які підлягають стягненню з відповідача.
17 серпня 2018 року № 01-13/655 ОСОБА_1 охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Кіровоградській області направлено на адресу відповідача сповіщення щодо необхідності відшкодування заподіяних державі збитків в сумі 2667 гривень, однак вони станом на 10 грудня 2018 року не відшкодовані.
Оцінюючи добуті в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що внаслідок протиправних дій відповідача ОСОБА_2 рибному господарству України було завдано матеріальні збитки в розмірі 2667 грн. Завдані збитки мають бути відшкодовані відповідачем.
Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 40 КУпАП якщо у результаті вчинення адміністративного правопорушення заподіяно майнову шкоду громадянинові, підприємству, установі або організації, то адміністративна комісія, виконавчий орган сільської, селищної, міської ради під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про відшкодування винним майнової шкоди, якщо її сума не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а суддя районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду - незалежно від розміру шкоди, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.
Згідно ч. 3 ст. 40 КУпАП в інших випадках питання про відшкодування майнової шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням, вирішується в порядку цивільного судочинства.
Статтею 4 ЗУ «Про тваринний світ» передбачено, що тварини, які перебувають у стані природної волі в межах території України на які поширюється дія цього Закону і які перебувають у державній власності, а також об'єкти тваринного світу, що у встановленому законом порядку набуті у комунальну або приватну власність і визнані об'єктами загальнодержавного значення, належать до природних ресурсів загальнодержавного значення.
Згідно ст. 10 ЗУ «Про тваринний світ», громадяни зобов'язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу.
Відповідно до вимог ст. 58 ЗУ «Про тваринний світ» та ст.ст.68,69 ЗУ «Про охорону навколишнього природного середовища», особи винні у порушенні законодавства в галузі використанні і охорони тваринного світу, навколишнього природного середовища зобов'язані відшкодувати заподіяну ними шкоду у розмірах і в порядку встановленим законодавством України.
Відповідно до ст. 57 ЗУ «Про тваринний світ», державний контроль у галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими державними адміністраціями, сільськими, селищними, міськими радами та їх виконавчими органами, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері мисливського господарства, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері рибного господарства, органами виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища і мисливського господарства та полювання, іншими державними органами відповідно до закону.
Статтею 47 ЗУ «Про охорону навколишнього природного середовища» визначено, що одним із джерел формування місцевих фондів охорони навколишнього природного середовища є частини грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища в результаті господарської та іншої діяльності, згідно з чинним законодавством.
Згідно зі ст. 10 ЗУ «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів», посадові особи органів рибоохорони здійснюють державний контроль та управління в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та мають повноваження щодо визначення розміру збитків, завданих рибному господарству, за затвердженими таксами та методиками.
Відповідно до ч. 4 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом.
Враховуючи викладене, суд вважає,за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Кіровоградській області майнову шкоду, завдану внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів в розмірі 2667,00 грн.
На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 1762,00 грн.
Керуючись ст.ст. 4,10,57, 63 Закону України «Про тваринний світ», ст. 40 КУпАП, ст.ст. 22,1166 ЦК України,ст.ст.141,247,280,281,282,284 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Кіровоградській області до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів задовольнити повністю.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення
Суддя: Р. А. Забуранний
копія
Справа № 395/1778/18 Провадження № 2/395/49/2019

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 лютого 2019 року м. Новомиргород
Новомиргородський районний суд Кіровоградської області в складі:
головуючого судді Забуранного Р.А.
при секретарі Лисенку В.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новомиргороді в порядку позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Кіровоградській області до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди,-
Представник позивача ОСОБА_1 охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Кіровоградській області звернувся до Новомиргородського районного суду Кіровоградської області з позовною заявою, в якій посилається на те, що відповідно до постанови Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 07.06.2018 року у справі 395/611/18 відповідача ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень без конфіскації знарядь і засобів вчинення правопорушення та незаконно добутих водних живих ресурсів.
Постановою встановлено, що 05.05.2018 р. близько 13 години ОСОБА_2, перебуваючи на річці ОСОБА_3 біля с. Миколаївка, Маловисківського району, Кіровоградської області всупереч вимогам ст. 63 Закону України «Про тваринний світ» і п. 3.15 Правил любительського і спортивного рибальства, затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України 15.02.1999 р. № 19 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 28.04.1999 р. за № 269/3562, ловив рибу забороненим знаряддям лову: сіткою ставною із месинового матеріалу, тобто грубо порушив правила використання обєктів тваринного світу, вчинивши правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 85 КУпАП. Зазначена постанова набрала законної сили, однак в судовому засіданні не вирішено питання про відшкодування матеріальних збитків. При цьому були завдані збитки внаслідок вилову риби забороненим знаряддям лову в сумі 2 667 гривень, які відповідачем не відшкодовані, а тому представник позивача просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_2 майнову шкоду в розмірі 2 667 гривень та судові витрати в розмірі 1762,00 грн.
В судове засідання представник позивача не зявився, до суду направив до суду заяву, в якій просив справу розглядати у відсутність представника позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти постановлення заочного рішення не заперечував.
Згідно до ст. 128 ч.7 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідач повідомлений у встановленому законом порядку про час та місце розгляду справи; відповідач письмових клопотань про відкладення розгляду справи і заперечень (відзиву) не надіслав.
Відповідач в судове засідання не зявився. Про місце та час розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, що підтверджується поштовим відправленням від 18.01.2019 року, 23.01.2019 року та 06.02.2019 року в подальшому у відповідності до довідки відділення поштового звязку ОСОБА_2 за зазначеною адресою не проживає, хоча у відповідності до довідки ОСОБА_1 Державної міграційної служби України в Кіровоградській області від 14.12.2018 року за вих. №26/1839 ОСОБА_2 зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1.
Крім цього, у відповідності до вимог ст. ст. 128 ч. 11, 129 ч. 2 ОСОБА_2 про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку через оголошення, яке розміщене на офіційному веб-сайті Новомиргородського районного суду Кіровоградської області.
Отже, за вищевказаних обставин у відповідності до ст. 130 ЦПК України ОСОБА_2 про час та місце розгляду у справі повідомлений належним чином.
У відповідності до ч. 1 ст. 280 ЦПК України: суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За таких обставин, суд вважає за можливе слухати справу за відсутності сторін та зі згоди представника позивача, ухвалити рішення при заочному розгляді справи у відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України.
Вивчивши письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню за такими обставинами.
Дослідженими письмовими доказами по справі встановлено, що згідно постанови Новомиргородського районного суду від 07.06.2018 року у справі 395/611/18 відповідача ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень без конфіскації знарядь і засобів вчинення правопорушення та незаконно добутих водних живих ресурсів.
Постановою встановлено, що 05.05.2018 р. близько 13 години ОСОБА_2, перебуваючи на річці ОСОБА_3 біля с. Миколаївка, Маловисківського району, Кіровоградської області всупереч вимогам ст. 63 Закону України «Про тваринний світ» і п. 3.15 Правил любительського і спортивного рибальства, затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України 15.02.1999 р. № 19 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 28.04.1999 р. за № 269/3562, ловив рибу забороненим знаряддям лову: сіткою ставною із месинового матеріалу, тобто грубо порушив правила використання обєктів тваринного світу, вчинивши правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 85 КУпАП. Зазначена постанова набрала законної сили однак в судовому засіданні не вирішено питання про відшкодування матеріальних збитків. При цьому рибному господарству України були завдані збитки внаслідок вилову риби (4 штуки карася золотого х 330 гривень = 1120 гривень, 13 штук лина х119 гривень=1547 гривень, а всього 2667 гривень) забороненим знаряддям лову, що підтверджується копією розрахунку матеріальної шкоди. Внаслідок вчинення правопорушення завдано збитки, які підлягають стягненню з відповідача.
17 серпня 2018 року № 01-13/655 ОСОБА_1 охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Кіровоградській області направлено на адресу відповідача сповіщення щодо необхідності відшкодування заподіяних державі збитків в сумі 2667 гривень, однак вони станом на 10 грудня 2018 року не відшкодовані.
Оцінюючи добуті в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що внаслідок протиправних дій відповідача ОСОБА_2 рибному господарству України було завдано матеріальні збитки в розмірі 2667 грн. Завдані збитки мають бути відшкодовані відповідачем.
Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 40 КУпАП якщо у результаті вчинення адміністративного правопорушення заподіяно майнову шкоду громадянинові, підприємству, установі або організації, то адміністративна комісія, виконавчий орган сільської, селищної, міської ради під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про відшкодування винним майнової шкоди, якщо її сума не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а суддя районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду - незалежно від розміру шкоди, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.
Згідно ч. 3 ст. 40 КУпАП в інших випадках питання про відшкодування майнової шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням, вирішується в порядку цивільного судочинства.
Статтею 4 ЗУ «Про тваринний світ» передбачено, що тварини, які перебувають у стані природної волі в межах території України на які поширюється дія цього Закону і які перебувають у державній власності, а також об'єкти тваринного світу, що у встановленому законом порядку набуті у комунальну або приватну власність і визнані об'єктами загальнодержавного значення, належать до природних ресурсів загальнодержавного значення.
Згідно ст. 10 ЗУ «Про тваринний світ», громадяни зобов'язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу.
Відповідно до вимог ст. 58 ЗУ «Про тваринний світ» та ст.ст.68,69 ЗУ «Про охорону навколишнього природного середовища», особи винні у порушенні законодавства в галузі використанні і охорони тваринного світу, навколишнього природного середовища зобов'язані відшкодувати заподіяну ними шкоду у розмірах і в порядку встановленим законодавством України.
Відповідно до ст. 57 ЗУ «Про тваринний світ», державний контроль у галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими державними адміністраціями, сільськими, селищними, міськими радами та їх виконавчими органами, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері мисливського господарства, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері рибного господарства, органами виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища і мисливського господарства та полювання, іншими державними органами відповідно до закону.
Статтею 47 ЗУ «Про охорону навколишнього природного середовища» визначено, що одним із джерел формування місцевих фондів охорони навколишнього природного середовища є частини грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища в результаті господарської та іншої діяльності, згідно з чинним законодавством.
Згідно зі ст. 10 ЗУ «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів», посадові особи органів рибоохорони здійснюють державний контроль та управління в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та мають повноваження щодо визначення розміру збитків, завданих рибному господарству, за затвердженими таксами та методиками.
Відповідно до ч. 4 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом.
Враховуючи викладене, суд вважає,за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Кіровоградській області майнову шкоду, завдану внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів в розмірі 2667,00 грн.
На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 1762,00 грн.
Керуючись ст.ст. 4,10,57, 63 Закону України «Про тваринний світ», ст. 40 КУпАП, ст.ст. 22,1166 ЦК України,ст.ст.141,247,280,281,282,284 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Кіровоградській області до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів задовольнити повністю.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя підпис
з оригіналом згідно
Суддя: Р. А. Забуранний