Провадження № 2/638/747/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2019 року Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого Грищенко І.О.

за участю секретарів судового засідання Самогньозд О.І., Котяш Н.В. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справ за позовом ОСОБА_1 до Першої Харківської міської державної нотаріальної контори, треті особи - Шоста Харківська міська державна нотаріальна контора, Департамент реєстрації та цифрового розвитку Харківської міської ради, про зняття арешту з майна та виключення (скасування) запису обтяжень,

УСТАНОВИВ:

Позивач 13 листопада 2018 року звернулась до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою, в якій просить суд зняти арешт з нерухомого майна, а саме - з будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , накладений 11.09.2007 року Першою Харківською державною нотаріальною конторою,реєстраційний номер обтяження 5636830, підстава обтяження: ухвала, б/н, 07.06.1976 року Народний суд Дзержинського району м. Харкова, додаткові дані: архівний номер: 3033275НАRКOV1, архівна дата: 17.09.2001, дата виникнення 16.06.1976, № реєстру 26642 внутр. № С60131322АF25431714D.

В обґрунтування позовних вимог позивач ОСОБА_2 зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_3 , що підтверджується даними свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 від 11.05.2011 року, який був власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Вона є єдиним спадкоємцем після смерті батька і прийняла спадщину, подавши відповідну заяву до Шостої Харківської міської державної нотаріальної контори. При оформленні спадкових прав виявилось, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна наявні записи про обтяження даного будинку: підстава обтяження: ухвала, б/н, 07.06.1976 року Народний суд Дзержинського району м. Харкова, по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 Особи, яких стосувались обтяження будинку за адресою: АДРЕСА_1 не являються його власниками. Наявність обтяження перешкоджає оформити її спадкові права після смерті батька.

Відповідно до п. 4.17 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 якщо на спадкове майно накладено арешт судовим чи слідчими органами, видача свідоцтва про право на спадщину, затримується до зняття арешту.

Представник позивача ОСОБА_6 про розгляд справи повідомлена належним чином, про що свідчать матеріали справи, до канцелярії 12.12.2019 року подано заяву, в якій вказано, що підтримує вимоги позивача, просить розглядати справу без її участі.

Відповідач Перша Харківська міська державна нотаріальна контора неодноразово в судове засідання не з`явились, просили розглядати справу без їх участі, покладаючись на висновки суду, також в подальшому про причини неявки суду не повідомляли, про час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належно, що підтверджено даними, які долучено до матеріалів справи.

Треті особи - Шоста Харківська міська державна нотаріальна контора, Департамент реєстрації та цифрового розвитку Харківської міської ради, неодноразово в судове засідання не з`явились, про причини неявки суду не повідомили, про час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належно, що підтверджено даними, які долучено до матеріалів справи.

Суд, всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до частини 2 статті 30 ЦПК України, позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини.

Відповідно до частини 3 статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За частиною 1 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За частиною 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

З наданих доказів судом встановлено,що ОСОБА_3 8.02.1999 року за договором дарування прийняв у дар від ОСОБА_7 20/48 частин домоволодіння АДРЕСА_1 . Договір дарування посвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Тимофєєвою О.В. за № 146, в пункті 4 договору зазначено, що відчужуємі частини домоволодіння під забороною не перебувають, що підтверджено довідкою Першої Харківської державної нотаріальної контори від 8.02.1999 року за №32054-63.

Крім того, ОСОБА_3 21.08.2001 року за договором дарування прийняв у дар від Амер Алі Кассем 28/48 частин будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . При посвідчені даного договору дарування приватним нотаріусом Бєсєдою Т.Д. у пункті 5 зазначено про відсутності заборон на нерухоме майно, а також відсутності прав та спорів з боку третіх осіб.

Дані договори є чинними та ні ким не оскаржуються, стаття 204 ЦК України передбачає презумпцію правомірності угоди, якщо її недійсність прямо не встановлена законом або якщо вона не визнана судом недійсною.

Під час укладання вищезазначених договорів дарування у 1999 та 2001 роках вже діяли Положення про Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, затверджені наказами Міністерства юстиції України 27.05.1997 року № 41/5 та від 09.07.1999 року №31/5 відповідно. Тобто під час укладання обох договорів дарування в Україні вже існували електронні реєстри та бази, що дозволяли здійснювати перевірку наявності та відсутності заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, унесення (одержання) інформації з нього.

З матеріалів справи вбачається, що в домовій книзі будинку АДРЕСА_1 , містяться записи щодо осіб, що мешкають у вищевказаному будинку з 8.02.1992 року до теперішнього часу, де не зазначено осіб з прізвищем, ім`ям та по батькові - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Відповідно до довідки № 1005433 від 15.03.2017 року Комунального підприємства "Харківського бюро технічної інвентаризації " Харківської міської ради згідно матеріалів інвентаризаційних справ станом на 31.12.2012 року власником будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_3 .

Отже з огляду на зазначене єдиним законним власником майна, а саме будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 є померлий ОСОБА_3 , що підтверджується належними та допустимими доказами у справі.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 3 Закону України " Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень " від 01.07.2004 року передбачені засади державної реєстрації прав, серед яких - гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження; обов`язковість державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав; внесення відомостей до Державного реєстру прав виключно на підставах та в порядку, визначених цим Законом.

Згідно з частиною 3 статті 10 зазначеного Закону України державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах.

Відповідно до абзацу 2 частини 1 статті 19 Закону України " Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень " передбачені строки проведення реєстраційних дій та надання інформації з Державного реєстру прав , а саме: державна реєстрація обтяжень, іпотек речових прав проводиться у строк, що не перевищує двох робочих днів з дня реєстрації відповідної заяви в Державному реєстрі прав.

Положення про Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 09.07.1999 №31/5 чинного до 01.01.2013 року, а саме у п. 2.5. розділу 2 зазначено, що відомості про накладені (зняті) заборони та арешти на об`єкти нерухомого майна вносяться Реєстратором до Реєстру заборон у день їх надходження, та взагалі перенесення раніше зареєстрованих заборон, цим Положенням та Законом України " Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень " не передбачено.

Однак в порушення зазначених вимог запис щодо наявності арешту на будинок АДРЕСА_1 перенесений Першою Харківською державною нотаріальною конторою до електронного Реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна лише 11.09.2007 року, тобто більш ніж через 10 років з дня існування реєстрів.

Окрім цього пунктом 2.6 вищезазначеного Положення передбачено, що до Реєстру заборон уносяться такі відомості про обтяження:

Підпункт 2.6.1. Дані про підстави виникнення обтяження: назва документа, його номер та дата, повне найменування органу, що накладає обтяження;

підпункт 2.6.2. Дані про особу, щодо майна якої встановлено обтяження: - для власників (співвласників) - фізичних осіб - громадян України - прізвище, ім`я та по батькові, ідентифікаційний номер у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів та, за наявності, дата та місце народження, адреса постійного місця проживання, дані документа, що посвідчує особу; - для іноземних громадян - прізвище, ім`я та по батькові (за наявності останнього), адреса постійного місця проживання за межами України, дані документа, що посвідчує особу; - для власників (співвласників) - юридичних осіб - резидентів - назва, код в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України, адреса постійного місцезнаходження; - для власників - юридичних осіб - нерезидентів - найменування, адреса постійного місцезнаходження та країна, де зареєстровано юридичну особу;

підпункт 2.6.3. Дані про об`єкт обтяження: ідентифікаційні номери об`єкта нерухомого майна та відомості про його місцезнаходження.

Системний аналіз наведених положень та Закону України "Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень" дає підстави для висновку про те, що обтяження у вигляді арешту на об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 5636830, внесені 11.09.2007 року реєстратором: Перша Харківська державна нотаріальна контора до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна з порушенням вимог діючого на час внесення обтяжень законодавства України - без дотримання строків внесення обтяжень та без зазначення обов`язкових відомостей про обтяження: даних про особу - власника, щодо майна якої встановлено обтяження та взагалі не встановивши власника об`єкту обтяження, дані про об`єкт обтяження - ідентифікаційні номери.

Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

У відповідності із статтею 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до частини 1 статті 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно із статтею 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Між тим, ст. 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої України приєдналась 17.07.1997 року відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо нього будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

В рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Вендітеллі проти Італії» суд відзначив порушення в тому, що уряд не вжив швидких заходів для того, щоб знову надати в повноправне користування власність після закінчення відповідних розслідувань.

Також, Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Тобто, наявність арешту на майно за відсутності правових підстав для цього порушує право власності позивача, внаслідок чого вона позбавлена змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном та власний розсуд.

Відповідно до ст. 26 Закону України«Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»,записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

За вимогами ст.31-1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» реєстраційні дії на підставі рішень судів проводяться виключно на підставі рішень, отриманих у результаті інформаційної взаємодії Державного реєстру прав та Єдиного державного реєстру судових рішень, без подання відповідної заяви заявником. Державна судова адміністрація України у день набрання законної сили рішенням суду, яке передбачає набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав, внесення змін до записів Державного реєстру прав, зупинення реєстраційних дій, внесення запису про скасування державної реєстрації прав або скасування рішення державного реєстратора, забезпечує передачу до Державного реєстру прав примірника такого судового рішення.

За вимогами п.35 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ від 25 грудня 2015 р. № 1127, державна реєстрація прав на підставі рішень судів проводиться виключно державним реєстратором, визначеним законом, без подання заяви заявником.

Забезпечення реалізації державної політики у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно покладено на Департамент реєстрації Харківської міської ради.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності та взаємному зв`язку, позовна заява підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, 13, 76-81, 89, 141, 259, 264-265 ЦПК України, ст.ст. 316, 317, 319, 321, 391, 1218 ЦК України суд,

ВИРІШІВ :

Позовну заяву ОСОБА_8 до Першої Харківської міської державної нотаріальної контори, треті особи - Шоста Харківська міська державна нотаріальна контора, Департамент реєстрації та цифрового розвитку Харківської міської ради, про зняття арешту з майна та скасування обтяжень - задовольнити.

Зняти арешт з нерухомого майна, а саме з будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 реєстраційний номер обтяження 5636830, підстава обтяження: ухвала, б/н, 07.06.1976 Народний суд Дзержинського району м. Харкова, зареєстровано 11.09.2007 реєстратором - Перша харківська міська державна нотаріальна контора ( колишня Перша Харківська ДНК).

Зобов`язати Департамент реєстрації та цифрового розвитку Харківської міської ради внести зміни до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна: виключити (скасувати) записпро арешт від 11.09.2007 11:39:19 за № 5636830, зареєстрований реєстратором: Перша Харківська міська державна нотаріальна контора ( колишня Перша Харківська ДНК), підстава обтяження: ухвала б/н, 07.06.1976, Народний суд Дзержинського району м. Харкова, об`єкт обтяження: будинок, адреса: АДРЕСА_1 ; додаткові дані: архівний номер: 3033275НАRКOV1, архівна дата: 17.09.2001, дата виникнення 16.06.1976, № реєстру: 26642, внутр. № С60131322АF25431714D.

Позивач ОСОБА_9 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , НОМЕР_2 .

Відповідач Перша Харківська міська державна нотаріальна контора, 61003, м. Харків, майдан Конституції 1, Палац Праці, 7 під`їзд, 4 поверх, ЄДРПОУ 2894013.

Треті особи: Департамент реєстрації та цифрового розвитку Харківської міської ради, 61003, м. Харків, майдан Конституції 7, ; Шоста Харківська міська державна нотаріальна контора, 61022, м. Харків, пл. Свободи, 5, Держпром, 6 під`їзд, 4 поверх, к.591-595, .

Рішення може бути оскаржене позивачем до Харківського апеляційного суду через Дзержинській районний суд міста Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: І.О.Грищенко