ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1257/19 Справа № 201/1836/18 Суддя у 1-й інстанції - Ходаківський М.П. Суддя у 2-й інстанції - Варенко О. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - Варенко О.П.,

суддів - Лаченкової О.В., Свистунової О.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в письмовому провадженні у м.Дніпрі цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 05 липня 2018 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут», треті особи: Управління соціального захисту населення Соборної районної у місті Дніпрі ради, Публічне акціонерне товариство «Дніпрогаз» про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії та відшкодування матеріальної і моральної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2018 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що він з 16 квітня 2004 року проживає за адресою: АДРЕСА_1, та є споживачем послуг з газопостачання. Протягом усього часу проживання у квартирі сплачував за користування газом згідно із встановленими нормами споживання. Він та його дружина мають статус «дитина війни» та користувалися пільгою 25% щодо оплати житлово-комунальних послуг. Крім того, ним була оформлена щомісячна адресна безготівкова субсидія для відшкодування витрат на оплату користування житлом або його утримання та комунальних послуг. З повідомлення Управління соціального захисту населення Соборної районної у місті Дніпрі ради він дізнався, що йому не було призначено субсидію з 01 травня 2017 року у зв'язку з наявністю боргу з оплати за послуги з газопостачання. Згідно із відповіддю від 22 вересня 2017 року ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» йому стало відомо про наявну заборгованість станом на 01 липня 2015 року у розмірі 744,95 грн, яку необхідно сплатити. На його звернення ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» 28 листопада 2017 року було надано акт звірки, з яким він не погодився. Такі дії відповідача вважає незаконними та такими, що порушують його права як споживача. Зокрема зазначає, що газопостачання у період з липня по вересень 2015 року здійснювалося без складання письмового договору та без надання інформації щодо стану розрахунків за газопостачання. Оскільки відповідач ніяких дій відносно нього не вчиняв, це свідчить про те, що оплата, яка здійснювалася у цей період зараховувалися на його особистий рахунок та ніякої заборгованості у нього не виникало. В результаті незаконних дій відповідач завдав йому матеріальну шкоду у вигляді не отриманої субсидії за період з 01 травня 2017 року по 31 грудня 2017 року у розмірі 5 036,86 грн. Також у результаті незаконних дій відповідача йому було завдано і моральну шкоду, яка виразилася у шкоді, завданій його здоров'ю, у сильних душевних стражданнях та подальших негативних наслідках. З урахуванням викладеного просив суд визнати неправомірними дії відповідача щодо нарахування станом на 01 липня 2015 року йому боргу у розмірі 575,50 грн. та скасувати цей борг; зобов'язати відповідача здійснити перерахунок послуг з газопостачання з 01 липня 2015 року; стягнути з відповідача матеріальну шкоду у розмірі 5 036,86 грн.; стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 57 600 грн. (а.с.2-6).

Рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 05 липня 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут», треті особи: Управління соціального захисту населення Соборної районної у місті Дніпрі ради, Публічне акціонерне товариство «Дніпрогаз» про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії та відшкодування матеріальної і моральної шкоди відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просив рішення суду першої інстанції скасувати у повному обсязі, ухвалити нову постанову, якою його позовну заяву задовольнити у повному обсязі.

Апеляційну скаргу мотивовано, зокрема, тим, що суд першої інстанції, повністю відмовляючи у задоволенні позову, в оскаржуваному рішенні взагалі не надає оцінки спірним правовідносинам, що склались між сторонами, починаючи з 01.07.2015 року, з урахуванням норм Коституції України, Закону України "Про захист прав споживачів", Закону України "Про житлово-комунальні послуги", Закону України "Про ринок природного газу", Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.1999 р. № 2246, Типового договору постачання природного газу, якими врегульовано взаємовідносини між споживачем та газопостачальником та на які посилався позивач. ТОВ "Дніпропетровськгаз збут", як постачальник природного газу за договором, не мав права збирати кошти зі споживачів на користь третіх осіб. Крім цього, ПАТ "Дніпрогаз", як оператор ГРМ має право припинити, або обмежити розподіл природного газу на об'єкт споживача до повного погашення заборгованості, але жодних претензій протягом всього часу існування договірних відносин позивачу не пред'являв, що підтверджує сумлінне виконання ним своїх зобов'язань та відсутність заборгованості. Позивач і у позовній заяві і у судовому засіданні наголошував про свою незгоду щодо нарахування відповідачем боргу станом на 01.07.2015 року у сумі 575,50 грн, але суд першої інстанції всі надані позивачем докази не дослідив та не взяв до уваги при винесенні рішення, чим порушив принцип змагальності сторін та диспозитивності цивільного судочинства, звільнивши відповідача від обов'язку доказування та обгрунтувавши судове рішення на припущеннях.

Відповідач - ТОВ "Дніпропетровськгаз збут", в порядку ст.360 ЦПК України, подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, рішення суду першої інстанції залишити без змін з огляду на відсутність доводів, які б спростовували законність ухваленого рішення. Також відповідач посилався на те, що "постачання природного газу" це господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і полягає в реалізації природного газу безпосередньо споживачам на підставі укладених з ними договорів. Позивачем не надано доказів звернення до ТОВ "Дніпропетровськгаз збут" із заявою для укладення договору в письмовій формі у період з 01 липня 2015 року по 01 грудня 2015 року, так само як не було звернень від позивача стосовно надання інформації щодо тарифів на постачання газу, ціни газу, порядку сплати за спожитий газ.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1, де відкрито особовий рахунок НОМЕР_1 на його ім'я.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення Соборної районної у місті Дніпрі ради як отримувач субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг з січня 2007 року.

Рішенням Управління соціального захисту населення Соборної районної у місті Дніпрі ради від 01 червня 2017 року ОСОБА_1 було відмовлено у призначенні житлової субсидії з травня 2017 року у зв'язку з наявною простроченою заборгованістю понад два місяці з оплати послуг з газопостачання у розмірі 681, 90 грн. та вивезення твердих побутових відходів у розмірі 62,04 грн., про що повідомлено позивача (а.с.27).

У відповіді ТОВ «Дніпровськгаз збут» від 22 вересня 2017 року на заяву позивача від 22 серпня 2017 року щодо нарахування заборгованості за послуги газопостачання пояснило, що станом на 01 липня 2015 року перед попереднім постачальником ПАТ «Дніпрогаз» існує заборгованість. Оплати з 23 липня 2015 року по 31 серпня 2017 року, які надходили на рахунок товариства зараховані в рахунок боргу перед попереднім постачальником та надалі буде зараховуватись до повного погашення заборгованості перед попереднім постачальником. Станом на 31 серпня 2017 року заборгованість перед ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» становить 744,95 грн. (а.с.29).

Відповідно до Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з постачання природного газу, газу (метану) вугільних родовищ за регульованим тарифом, затверджених Постановою НКРЕКП від 12 січня 2015 року № 9, вимог статті 16 Закону України «Про засади функціонування ринку природного газу» та внаслідок відокремлення функцій з постачання та розподілу природного газу, з 01 липня 2015 року постачання природного газу здійснює газопостачальне підприємство ТОВ «Дніпропетровськгаз збут», а ПАТ «Дніпрогаз» виконує функції газорозподільного підприємства (Оператора ГРМ).

Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Положення про покладення спеціальних обов'язків на суб'єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу (відносини у перехідний період)» від 01 жовтня 2015 року № 758 на ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» покладено спеціальні обов'язки щодо постачання природного газу побутовим споживачам (населенню).

Положеннями розділу ІІІ п. 21 Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2496, визначено, що побутовий споживач має право на проведення звіряння розрахунків з підписанням відповідного акта; безоплатне отримання інформації про обсяги та інші показання власного споживання природного газу.

Відповідно до п. 2-4 Розділу ІІІ Правил, постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. Для забезпечення приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам усіх діючих побутових споживачів, об'єкти яких знаходяться в межах закріпленої території постачальника із спеціальними обов'язками, останній в установленому порядку надсилає кожному побутовому споживачу заяву-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам з персоніфікованими даними щодо споживача та його об'єкта. За відсутності зауважень до персоніфікованих даних у заяві-приєднанні та її змісту побутовий споживач зобов'язаний підписати заяву-приєднання та повернути один її примірник постачальнику. Якщо споживач не повернув постачальнику заяву-приєднання, фактом згоди споживача про приєднання до умов договору (акцептування заяви-приєднання) є сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника із спеціальними обов'язками і факт фактичного споживання природного газу після офіційного опублікування договору таким постачальником.

Таким чином, ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» як постачальник надає споживачам виключно послуги з постачання природного газу, тобто забезпечує споживачів ресурсом природного газу, а інші послуги, зокрема, облік газу, своєчасне технічне обслуговування газопроводів, газових приладів і пристроїв, лічильників газу, та технічні види робіт з підключення, обмеження, локалізації і ліквідації аварійних ситуацій тощо, здійснює Оператор ГРМ.

Відповідно до довідки про фінансовий стан особового рахунку позивача станом на 30 червня 2015 року перед ПАТ «Дніпрогаз» існувала заборгованість у розмірі 564,76 грн. (а.с.36).

01 липня 2015 року внаслідок відокремлення функцій з постачання та розподілу природного газу і початку здійснення ліцензованої діяльності з постачання ТОВ «Дніпропетровськгаз збут», розрахункові рахунки зі спеціальним режимом використання попереднього постачальника ПАТ «Дніпрогаз», на які споживачі здійснювали оплату, були закриті.

З цього моменту заборгованість споживачів, що існувала на час надання послуг ПАТ «Дніпрогаз», почала надходити на рахунки зі спеціальним режимом використання діючого постачальника ТОВ «Дніпропетровськгаз збут», після чого згідно укладеного договору доручення суми заборгованості фізичних осіб за постачання природного газу до 30 червня 2015 року, що надходили на рахунок діючого постачальника, перераховувались ПАТ «Дніпрогаз» в рахунок погашення заборгованості.

Відповідно до акта звірки від 28 листопада 2017 року фактичних показників лічильника газу та суми заборгованості до ТОВ «Дніпропетровськгаз збут», заборгованість за спожитий газ за адресою позивача становить суму 744,69 грн. (а.с. 34).

Позивач не погодився з наявною заборгованістю, зазначеною у акті, про що відображено у акті (а.с.34).

Позивачем стверджується про відсутність заборгованості перед ПАТ «Дніпрогаз», разом з тим таке твердження жодним чином не підтверджено. Позивач ані до позовної заяви, ані у судовому засіданні не надав своїх розрахунків щодо оплати послуг за газопостачання. За загальним правилом саме на позивача покладається обов'язок довести ті обставини, які є підставою для звернення, в тому числі порушення права з боку відповідача.

Отже, матеріалами справи підтверджується наявність боргу за спожитий газ, що рахується за квартирою № 280 у буд. 58 по вул. Набережній Перемозі в м. Дніпрі, співвласником якої є позивач.

Крім того, у січні 2018 року позивач надав до Управління соціального захисту населення Соборної районної у місті Дніпрі ради копії квитанцій від 26 січня 2018 року про сплату заборгованості за послуги газопостачання.

Встановивши зазначені обставини, суд першої інстанції, керуючись ст.ст.4, 5, 12, 76, 77, 81 ЦПК України, ст.ст.22, 1166,1167 ЦК України, прийшов до обгрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги позивача про те, що відповідачем, починаючи з 01.07.2015 року, не виконувались вимоги п.32 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.1999 року № 2246 щодо обов'язку укласти договір із споживачем у письмовій формі, в результаті чого відповідач здійснював газопостачання позивачу в період з 01 липня по 01 грудня 2015 року без укладання письмового договору та, відповідно, без надання інформації щодо стану розрахунків за газопостачання, що привело до порушення його прав, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки відповідно до п.4 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.1999 року № 2246, послуги з газопостачання надаються споживачеві на підставі договору, що укладається між ним та газопостачальним і газорозподільним підприємствами відповідно до типового договору, затвердженого у встановленому порядку. Договір підписується газопостачальним і газорозподільним підприємствами і споживачем протягом 14 календарних днів з дня отримання відповідної заяви від споживача. Для укладення договору або внесення змін до нього споживач повинен пред'явити: документ, що посвідчує особу споживача (для громадян України - паспорт громадянина України або тимчасове посвідчення громадянина України (для осіб, недавно прийнятих до громадянства України); для іноземців та осіб без громадянства - національний паспорт або документ, що його замінює); технічний паспорт на будівлю або домову книгу; довідку про зареєстрованих осіб у квартирі, приватному будинку; документ, що підтверджує право власності на квартиру, приватний будинок або користування ними. Газопостачальні, газорозподільні підприємства, що здійснюють постачання та розподіл природного газу на закріпленій території, не мають права відмовити споживачеві, об'єкти якого розташовані на цій території, в укладенні договору. У разі коли об'єкт споживача перебуває у власності (користуванні) кількох осіб, укладається один договір з одним із співвласників (користувачів) за умови письмової згоди всіх інших співвласників (користувачів), про що робиться відмітка в договорі. В матеріалах справи відсутні відомості про звернення позивача із заявою про укладення договору в письмовій формі за період з 01.07.2015 року по 01.12.2015 року та щодо надання інформації стосовно тарифів на постачання газу, ціни газу, порядку сплати за спожитий газ. Крім того, Положеннями розділу ІІІ п. 21 Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2496, визначено, що побутовий споживач має право на проведення звіряння розрахунків з підписанням відповідного акта; безоплатне отримання інформації про обсяги та інші показання власного споживання природного газу.

Відповідно до п. 2-4 Розділу ІІІ Правил, постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. Для забезпечення приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам усіх діючих побутових споживачів, об'єкти яких знаходяться в межах закріпленої території постачальника із спеціальними обов'язками, останній в установленому порядку надсилає кожному побутовому споживачу заяву-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам з персоніфікованими даними щодо споживача та його об'єкта. За відсутності зауважень до персоніфікованих даних у заяві-приєднанні та її змісту побутовий споживач зобов'язаний підписати заяву-приєднання та повернути один її примірник постачальнику. Якщо споживач не повернув постачальнику заяву-приєднання, фактом згоди споживача про приєднання до умов договору (акцептування заяви-приєднання) є сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника із спеціальними обов'язками і факт фактичного споживання природного газу після офіційного опублікування договору таким постачальником.

Посилання позивача на те, що 03 серпня 2015 року між ПАТ "Дніпрогаз" та ТОВ "Дніпропетровськгаз збут" було укладено договір доручення № 16477/01/201695, тоді як спірні взаємовідносини щодо нарахування відповідачем боргу позивачу у розмірі 575,50 грн. виникли раніше - 01 липня 2015 року, також не можуть бути прийняті до уваги, оскільки з 01 липня 2015 року внаслідок відокремлення функцій з постачання та розподілу природного газу і початку здійснення ліцензованої діяльності з постачання природного газу ТОВ "Дніпропетровськгаз збут" розрахункові рахунки зі спеціальним режимом використання попереднього постачальника (ПАТ "Дніпрогаз"), на які споживачі здійснювали оплату, були закриті. З цього моменту заборгованість споживачів, що існувала на час надання послуг ПАТ "Дніпрогаз", почала надходити на рахунки зі спеціальним режимом використання діючого постачальника - ТОВ "Дніпропетровськгаз збут", після чого згідно укладеного договору доручення № 16477/01/201695 від 03.08.2015 р. (п.2 додаткової угоди до договору), суми заборгованості фізичних осіб за постачання природного газу до 30 червня 2015 року, що надходили на рахунок діючого постачальника, перераховувались ПАТ "Дніпрогаз" в рахунок погашення заборгованості, що не суперечить положенням чинного законодавства.

За даними ТОВ "Дніпропетровськгаз збут" станом на 31.08.2018 року по особовому рахунку позивача обліковується поточна заборгованість за спожитий природний газ в розмірі 92,54 грн, та з 01.01.2018 року нараховується субсидія. Станом на 30.06.2015 року у позивача перед попереднім постачальником ПАТ "Дніпрогаз" була наявна заборгованість у розмірі 564,76 грн., яка утворилась внаслідок здійснення позивачем оплат не в повному обсязі. Оскільки позивачем не доведено неправомірності нарахування відповідачем заборгованості за послуги з постачання природного газу та не встановлено наявності вини і порушень з боку ТОВ "Дніпропетровськгаз збут", тому суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про необгрунтованість вимог позивача в частині стягнення з відповідача матеріальної та моральної шкоди.

Доводи апеляційної скарги позивача щодо порушення його прав на отримання субсидії також не можуть бути прийняті до уваги, оскільки надання достовірної інформації на запит відповідних органів щодо суми простроченої понад два місяці заборгованості з газопостачання передбачено Положенням № 848 і не може свідчити про порушення його прав. ТОВ "Дніпропетровськгаз збут" як постачальником зі спеціальними обов'язками було надано повну інформацію про прострочену заборгованість за газопостачання з урахуванням відомостей, отриманих від ПАТ "Дніпрогаз" щодо заборгованості за газопостачання за період до 01.07.2015 року, не спростованих позивачем будь-якими розрахунками чи доказами.

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи про те, що суд не дав оцінки наданим позивачем доказам не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці, та особистого тлумачення апелянтом норм матеріального і процесуального права.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), № 4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а передбачених ст. 376 ЦПК України підстав для скасування судового рішення колегією суддів не встановлено, тому оскаржуване рішення підлягає залишенню без змін.

Оскільки позивач є інвалідом другої групи, судові витрати підлягають компенсації за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 7, 367, 368, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 05 липня 2018 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий О.П.Варенко

Судді: О.В.Лаченкова

О.В.Свистунова