АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/30/19Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 301030000 Троян Т.Є.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2019 року

Апеляційний суд Черкаської області в складі колегії суддів :

Гончар Н.І., Сіренка Ю.В., Фетісової Т.Л.

секретар: Торопенко Н.М.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_5;

відповідач - ОСОБА_6;

особа, яка подала апеляційну скаргу - представник ОСОБА_6 - ОСОБА_7;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7 на заочне рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 21 червня 2018 року, ухваленого у складі судді Троян Т.Є., у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про вселення,

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2017 року ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_6 про вселення.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що йому на праві приватної власності згідно договору дарування частки квартири від 06 лютого2017 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2-118, посвідченого державним нотаріусом Першої Черкаської державної нотаріальної контори Лук»яновою Т.І., належить 1/2 частина квартири АДРЕСА_1.

Вказав, що відповідачеві відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна належить1/2 частина квартири АДРЕСА_1.

Зазначив, що відповідач не допускає його у належну йому частину квартири для вселення, а тому звернувся до суду за захистом свого порушеного права.

Просив вселити ОСОБА_5 в квартиру АДРЕСА_1.

Заочним рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 21 червня 2018 року позов задоволено. Вселено ОСОБА_5 у квартиру АДРЕСА_1.

Ухвалою Соснівіського районного суду м. Черкаси від 27 вересня 2018 року заяву ОСОБА_6 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

Не погоджуючись з рішенням суду представник ОСОБА_6 - ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу в якій посилаючись на те, що рішення суду є необґрунтованим, просила його скасувати та прийняти нове, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 відмовити.

Вказувала, що на підготовчому судовому засіданні 19 грудня 2017 року представниками відповідача було заявлено клопотання про зупинення провадження у справі, яке суд залишив без задоволення. Також, було заявлено клопотання про допит свідка ОСОБА_8, яке суд задовольнив. Після судового засідання 19 грудня 2017 року відповідач не отримував будь - яких судових повідомлень, йому не відомо чи відбувався допит свідка, так як в рішенні відсутня будь - яка інформація. Вважає, що рішення суду є передчасним та таким, що порушує його процесуальні права як сторони у справі та як громадянина України.

ОСОБА_5 не скористався своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу.

Відповідно до підпункту 8 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідних положень» ЦПК України в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Статтею 351 ЦПК України встановлено, що судами апеляційної інстанції у цивільних справах є апеляційний суд в межах апеляційного округу якого (території, на яку поширюються повноваження відповідного апеляційного суду) знаходиться місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Заслухавши пояснення ОСОБА_5, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи із наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвалене судом першої інстанції рішення відповідає зазначеним вище вимогам.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_5 суд першої інстанції виходив з того, що діями відповідача порушується право вільно володіти та користуватися своїм майном, яке на підставі права власності належить позивачу.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що відповідно до договору дарування частки квартири від 06 лютого 2017 року, посвідченого державним нотаріусом першої Черкаської державної нотаріальної контори Лук'яновою Т.І. та зареєстрованим за № 2-118, ОСОБА_8 передав безоплатно у власність, а ОСОБА_5 прийняв 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 (а.с.10-11).

Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна № 128479758 від 21 червня 2018 року ОСОБА_6 на праві приватної власності належить 1/2 частина квартири АДРЕСА_1 (а.с.91-93).

Тобто, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 є співвласниками квартири АДРЕСА_1 по 1/2 частини кожен.

07 грудня 2017 року ОСОБА_5 звернувся до ОСОБА_6 із листом з проханням не чинити перешкод для його вселення в належну йому частину квартири та надати тимчасово ключі від квартири для виготовлення його дублікату (а.с.39).

Даний лист був отриманий ОСОБА_6 14 грудня 2017 року, що підтверджується повідомленням (а.с.38).

Відповідно до статті 47 Конституції України, кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду.

Відповідно до частини 1 статті 316 ЦК України, право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Частиною 1 статті 317 ЦК України передбачено, що власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно статті 383 ЦК України визначено, що власник житла має право використовувати свою власність для проживання його та членів родини.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно взяв до уваги норми статті 321 ЦК України, яка передбачає, що право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 ЦК України передбачено право власника вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до роз'яснень, які містяться в пункті 33 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ№5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику у справах про захист прав власності та інших речових прав», позов про усунення порушень права, не пов'язаного із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право ) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було вірно встановлено, що ОСОБА_5, який є власником 1/2 частини спірної квартири, позбавлений можливості належним чином користуватися зазначеною частиною, а тому суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про задоволення позову.

Колегія суддів не може прийняти доводи апелянта, як підставу для скасування рішення суду, те, що представниками відповідача було заявлено клопотання про зупинення провадження у справі, оскільки дане клопотання судом було розглянуто в порядку передбаченому нормами цивільно-процесуального законодавства.

Також колегія суддів не може прийняти до уваги посилання апелянта стосовно того, що після судового засідання, 19 грудня 2017 року відповідач не отримував будь - яких судових повідомлень, оскільки дані доводи спростовуються матеріалами справи, а саме як вбачається з розписки від 19 грудня 2017 року представник ОСОБА_7 була повідомлена про розгляд справи, який відбудеться 29 січня 2018 року о 10:00 год. 26 січня 2018 року ОСОБА_6 було подано заяву про відкладення розгляду справи призначене на 29 січня 2018 року. Розгляд справи призначено на 26 лютого 2018 року, про що ОСОБА_6 був повідомлений 12 лютого 2018 року про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.62). Відповідно до довідок в період часу з 19 лютого 2018 року по 21 лютого 2018 року суддя перебувала у відпустці, а з 22 лютого 2018 року по 16 березня 2018 року на лікарняному ( а.с.63). Також в матеріалах справи міститься рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, яке отримано ОСОБА_6 23 травня 2018 року (а.с.80).

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевказані обставини, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення судом першої інстанції ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права. Суд вірно встановив юридичну природу правовідносин, надав належну оцінку обставинам справи та прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382 383, 384 ЦПК України, колегія суддів судової палати,

постановила :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Заочне рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 21 червня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про вселення - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту постанови.

Судді Н.І. Гончар

Ю.В. Сіренко

Т.Л. Фетісова

Повний текст постанови складений 06 лютого 2019 року.