ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8485/19 Справа № 2-1431/11 Суддя у 1-й інстанції - Ребров С. О. Суддя у 2-й інстанції - Городнича В. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Городничої В.С.,

суддів - Варенко О.П., Лаченкової О.В.

за участю секретаря - Порубай М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 04 липня 2019 року у справі за заявою акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії Дніпропетровського обласного управління АТ "Ощадбанк" про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання по цивільній справі за позовом акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 20.10.2011 року позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» (на теперішній час АТ «Державний ощадний банк України») 2 719 221 грн. 54 коп. заборгованості за кредитним договором, 1700 грн. судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а всього стягнуто 2 721 041 грн. 54 коп.

У червні 2019 року заявник звернувся до суду із вищевказаною заявою, посилаючись на те, що до теперішнього часу вказане рішення не виконано, оскільки строк пред`явлення до виконання рішення суду був пропущений з поважних причин та причин незалежних від стягувача.

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 04 липня 2019 року заяву ПАТ «Державний ощадний банк України» (на теперішній час АТ «Державний ощадний банк України») в особі філії Дніпропетровського обласного управління АТ «Ощадбанк» про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання по цивільній справі за позовом ПАТ «Державний ощадний банк України» (на теперішній час АТ «Державний ощадний банк України») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволена. Визнано поважною причину пропуску строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання. Поновлено ПАТ «Державний ощадний банк України» (на теперішній час АТ «Державний ощадний банк України») в особі філії Дніпропетровського обласного управління АТ «Ощадбанк» строк пред`явлення до виконання виконавчого листа №2-1431/11, виданого 31.10.2013 року по цивільній справі №2-1431/11 за позовом ПАТ «Державний ощадний банк України» (на теперішній час АТ «Державний ощадний банк України») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором до 17.08.2016 року.

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 02 серпня 2019 року виправлено описку в ухвалі Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 04 липня 2019 року , виключивши з третього абзацу резолютивної частини до 17.08.2016 року.

Не погодившись із такою ухвалою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій ставить питання про скасування оскаржуваної ухвали, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

АТ "Державний ощадний банк України" відповідно до ст. 360 ЦПК України подав відзив, в якому просив апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 04 липня 2019 року без змін.

18.12.2019 року ОСОБА_1 надав суду апеляційної інстанції відповідь на відзив на апеляційну скаргу.

Інші учасники процесу своїм правом, передбаченим положеннями ст. 360 ЦПК України щодо подання відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , не скористалися.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду - залишенню без змін, враховуючи наступне.

Судом встановлено, що заочним рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 20 жовтня 2011 року позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» (на теперішній час АТ «Державний ощадний банк України») 2 719 221 грн. 54 коп. заборгованості за кредитним договором, 1700 грн. судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а всього стягнуто 2 721 041 грн. 54 коп.

Нормами Закону України «Про виконавче провадження», в редакції, що діяла на момент видачі виконавчих листів, установлено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання протягом одного року.

Заочне рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 20 жовтня 2011 року набрало законної сили 27 лютого 2012 року, а відтак строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання закінчується 27 лютого 2013 року.

Згідно заяви, 21 жовтня 2013 року (вх.№13343) представник ПАТ «Державний ощадний банк України» (на теперішній час АТ «Державний ощадний банк України») звернувся до суду з заявою про видачу рішення та виконавчого листа, які були отримані 31 жовтня 2013 року.

Стягувач звернувся до Красногвардійського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області з заявою від 29 листопада 2013 року про примусове виконання заочного рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 20 жовтня 2011 року.

13 січня 2014 року державним виконавцем Красногвардійського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області Грековим А.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа.

Постановою державного виконавця Красногвардійського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області від 30 січня 2014 року відмовлено у відриті виконавчого провадження на підставі ст.26 ЗУ «Про виконавче провадження» у зв`язку з тим, що виконавчий документ подано з пропущенням встановленого строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Листом від 31 жовтня 2014 року №29760/10 Красногвардійський відділ державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області повідомив стягувача, що на виконанні відділу відсутнє виконавче провадження щодо боржника ОСОБА_1 , а виконавчий документ направлено разом з постановою про відмову у відкритті виконавчого провадження на адресу стягувача.

25 листопада 2014 року стягувач звернувся до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з заявою про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання у зв`язку з його стратою при пересилці поштою.

05 грудня 2014 року ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області заяву ПАТ «Державний ощадний банк України» (на теперішній час АТ «Державний ощадний банк України») про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання та видачу дублікату виконавчого листа задоволено.

13 вересня 2018 року постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 05 грудня 2014 року скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

22.10.2018 року ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області заяву ПАТ «Державний ощадний банк України» (на теперішній час АТ «Державний ощадний банк України») про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання та видачу дублікату виконавчого листа задоволено.

22 січня 2019 року постановою Дніпровського апеляційного суду ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 22 жовтня 2018 року скасовано, в задоволені заяви ПАТ «Державний ощадний банк України» (на теперішній час АТ «Державний ощадний банк України») про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання та видачу дублікату виконавчого листа відмовлено.

Задовольняючи заяву ПАТ «Державний ощадний банк України» (на теперішній час АТ «Державний ощадний банк України») в особі філії Дніпропетровського обласного управління АТ «Ощадбанк» про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання, суд першої інстанції посилався на те, що, як вбачається з матеріалів справи, заявник, як стягувач у виконавчому провадженні, своєчасно вчиняв процесуальні дії щодо звернення до суду із відповідними заявами про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення процесуального строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Крім того, суд зазначив, що на час звернення банку до суду в листопаді 2014 року із заявою про видачу дубліката виконавчого листа, строк пред`явлення його до виконання ще не був вичерпаний, про що наголосив Дніпровський апеляційний суд в ухвалі від 22 січня 2019 року; в той же час з матеріалів справи вбачається, що такий дублікат виконавчого листа фактично було отримано банком вже після сплину строку пред`явлення його до виконання, що обумовлює наявність достатніх підстав для поновлення такого строку.

Із вказаними висновками суду першої інстанції колегія суддів погоджується, виходячи з наступного.

Частиною 6 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно з ч. 1 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Метою застосування ст. 433 ЦПК України є захист інтересів добросовісного стягувача, який пропустив строк з поважних причин. Поважними можна вважати причини, які не залежали від волі стягувача.

Питання про поважність пропуску строків є оціночним. Поважність причин може залежати від таких обставин як поведінка заявника (бездіяльність або незаінтересованість в питаннях звернення судового рішення до виконання), інших осіб, так і від чинників, що не пов`язаних з людським фактором.

Так, причина пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання є поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; ця причина виникла протягом строку, який пропущено; ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування; тобто, якщо свідчить про відсутність у заінтересованої особи об`єктивної можливості подати виконавчій документ до виконання у встановлені строки.

Як вірно було встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, виконавчий лист по справі було отримано представником позивача лише 31 жовтня 2013 року, що зробило неможливим його вчасне пред`явлення до виконання. Крім того, вини чи недбалості заявника у цьому не вбачається.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що заявник, як стягувач, був позбавлений можливості вчасно звернути ухвалене судом рішення до виконання у визначені законом строки.

Визнаючи поважною причину пропуску строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання, колегія суддів також звертає увагу на те, що боржником самостійно рішення суду не виконується, а пропущення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання не дає можливості стягувачу звернутися до органів державної виконавчої служби для примусового виконання рішення суду.

Вказані вище обставини спростовують доводи апелянта про те, що суд першої інстанції безпідставно поновив ПАТ «Державний ощадний банк України» (на теперішній час АТ «Державний ощадний банк України») в особі філії Дніпропетровського обласного управління АТ «Ощадбанк» строк для пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Приведені в апеляційній скарзі доводи апелянтом не можуть бути прийняті до уваги, оскільки зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх переоцінці та особистого тлумачення апелянтом норм процесуального закону.

Відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена.

Крім цього, зазначене також узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, відповідно до якої пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року).

Згідно з ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 04 липня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: В.С. Городнича

Судді: О.П. Варенко

О.В. Лаченкова