Номер провадження 2/676/1608/19
Р І Ш Е Н Н Я

(заочне)

і м е н е м У К Р А Ї Н И

17 вересня 2019 року. м. Кам`янець- Подільський

Кам`янець- Подільський міськрайонний суд Хмельницької області

в складі : головуючої судді - Семенюк В.В.

за участю секретаря судового засідання - Перерви О.О.

справа № 676/3465/19

позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням ,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням .

Позивач , обґрунтовуючи позовні вимоги, вказує, що згідно Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 08.07.2016 року, Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі

№ 44402445 від 08.07.2016 року та Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 63384183 від 13.07.2016 року , технічного паспорта від 20.07.2016 року, йому на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 , яка перейшла у спадщину після смерті матері ОСОБА_3 . Крім нього , в даній квартирі зареєстрований його рідний брат ОСОБА_2 - відповідач по справі, який з 2012 року не проживає , особистих речей немає, будь-якої участі в облаштуванні квартири не приймає, не сплачує комунальних послуг і добровільно знятись з реєстрації не бажає. На даний час місце проживання відповідача не відоме. Реєстрація відповідача в зазначеній квартирі ускладнює йому, як власнику квартири , можливість оформити субсидію на оплату комунальних послуг, оскільки він не має можливості надати довідку про доходи відповідача , що призводить до надмірних матеріальних витрат, тому просить визнати відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням , а саме : квартирою АДРЕСА_1 .

Позивач в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі і просить його задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове з асідання не з`явився, хоча про день і час розгляду справи повідомлений оголошенням на сайті суду. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних матеріалів з винесенням заочного рішення.

Заслухавши позивача, свідків, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що згідно Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 08.07.2016 року, Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 44402445 від 08.07.2016 року та Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 63384183 від 13.07.2016 року , технічного паспорта від 20.07.2016 року, ОСОБА_1 на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 , яка перейшла у спадщину після смерті матері ОСОБА_3 , де і зареєстрований . Крім власника квартири, з 14.10.2005 року в квартирі зареєстрований його брат ОСОБА_2 - відповідач по справі , що підтверджується копією домової книги для прописки громадян . З 2012 року відповідач у вищевказаній квартирі не проживає , особистих речей немає, будь-якої участі в облаштуванні квартири не приймає, не сплачує комунальних послуг і добровільно знятись з реєстрації не бажає. Крім того, місце проживання відповідача позивачу не відоме.

Факт не проживання ОСОБА_2 у вищевказаній квартирі з 2012 року підтверджується актами перевірки паспортного режиму комісії ТзОВ «КК «ЖЕО» від 15.09.2016 року, 23.05.2019 року та поясненнями свідків у суді ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5

Реєстрація відповідача в зазначеній квартирі ускладнює власнику квартири можливість оформити субсидію на оплату комунальних послуг, оскільки позивач не має можливості надати довідку про доходи відповідача , що призводить до надмірних матеріальних витрат.

Статтею 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку (квартирі) , що йому належить користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку , якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України . Частиною 2 статті 405 Цивільного кодексу України передбачено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Аналіз вищенаведених правових норм дає підстави для висновку про те, що право членів сім`ї власника будинку користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім`ї якого вони

є ; із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сім`ї.

Зазначена правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України у справі № 6-158цс14 від 05.11.2014 оку.

Верховним Судом України по справі № 6-709 цс16 від 16.11.2016 року висловлено правову позицію щодо застосування ст.391 ЦК України та вказано , що аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що власник має право вимагати від осіб , які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час.

Ідентичні норми містить і ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти , користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд , вчиняти щодо свого майна будь-які угоди , відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Оскільки після смерті матері ОСОБА_3 , яка була власником спірної квартири, право власності набув позивач , а відповідач втратив право члена сім`ї нового власника , оскільки будь-якої згоди на його реєстрацію позивач не надавав.

Отже, відповідач ОСОБА_2 не є членом сім`ї позивача , понад вісім років не проживає у квартирі АДРЕСА_1 , не сплачує комунальні послуги, не несе інших витрат з утримання квартири та не приймає участь у спільному побуті, крім того відсутні його особисті речі, тому його слід визнати таким, що втратив право на користування житловим приміщенням.

Тому, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у повному об`ємі.

Керуючись ст.ст. 263-265, 282 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер : НОМЕР_1 , таким, що втратив право на користування житловим приміщенням у квартирі АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили через 30 днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом , що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача , поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його

перегляд - якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку , встановленим цим Кодексом . У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Дата складення повного судового рішення 24.09.2019 року .

Суддя Кам`янець-Подільського міськрайонного суду : Семенюк В.В.