ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2019 року м. Харків

Справа № 2-892/10

Провадження № 22-ц/818/1186/19

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кругової С.С.,

суддів Маміної О.В., Пилипчук Н.П.,

секретаря Кучер Ю.Ю.,

Учасники справи :

Позивач: Публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" в особі Харківської обласної дирекції "Райффайзен Банк Аваль", правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю "Ніка-2016",

Відповідачі: ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" в особі Харківської обласної дирекції "Райффайзен Банк Аваль", правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю "Ніка-2016" до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Дзержинського районного суду міста Харкова від 09 лютого 2010 року, постановлену суддею Наумовою С.М.,-

в с т а н о в и в :

У червні 2009 року ОСОБА_2 звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до Відкритого акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Харківської обласної дирекції «Райффайзен Банк Аваль», про визнання кредитних договорів недійсними в частині, який надалі ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 30 березня 2010 року був залишений без розгляду.

У липні 2009 року ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Харківської обасної дирекції "Райффайзен Банк Аваль" звернулось із зустрічним позовом, в якому, з урахуванням уточнень, просило стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 суму заборгованості за кредитними договорами у розмірі 552 668,93 дол. США та понесені судові витрати.

У лютому 2010 року ПАТ «Райффайзен Банк Аваль»в особі Харківської обласної дирекції "Райффайзен Банк Аваль" звернулось до Дзержинського районного суду м. Харкова з заявою про забезпечення позову, в якій просило вжити заходи забезпечення позову у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості шляхом:

-тимчасово до закінчення провадження у справі вилучити у ОСОБА_2 паспорт громадянина України для виїзду за кордон;

-тимчасово до виконання зобов'язань за кредитним договором №014/07/1-967-07 від 29.08.2007р., №010-2/07-01-0101-08 від 07.02.2008р., №010-2/07-01-0513-08 від 19.06.2008р. відмовити ОСОБА_2 у виїзді з України;

-зобов'язати Державну прикордонну службу України тимчасово до виконання зобов'язань відмовити ОСОБА_2 у виїзді з України;

-зобов'язати Державну прикордонну службу України забезпечити вилучення у ОСОБА_2 паспорт громадянина України для виїзду за кордон та відмовити у виїзді з України;

-заборонити відділ у справах громадянства, іміграції та реєстрації фізичних осіб УМВС України в Харківській області видавати ОСОБА_2 паспорт громадянина України для виїзду за кордон;

-зобов'язати відділ у справах громадянства іміграції та реєстрації фізичних осіб УМВС України в Харківській області відмовити ОСОБА_2 у виїзді за кордон.

-тимчасово до закінчення провадження у справі вилучити у ОСОБА_4 паспорт громадянина України для виїзду за кордон;

-тимчасово до виконання зобов'язань за кредитним договором №014/07/1-967-07 від 29.08.2007р., №010-2/07-01-0101-08 від 07.02.2008р., №010-2/07-01-0513-08 від 19.06.2008р. відмовити ОСОБА_4 у виїзді з України;

-зобов'язати Державну прикордонну службу України тимчасово до виконання зобов'язань відмовити ОСОБА_4 у виїзді з України;

-зобов'язати Державну прикордонну службу України забезпечити вилучення у ОСОБА_4 паспорт громадянина України для виїзду за кордон та відмовити у виїзді з України;

-заборонити відділу у справах громадянства , іміграції та реєстрації фізичних осіб УМВС України в Харківській області видавати ОСОБА_4 паспорт громадянина України для виїзду за кордон;

-зобов'язати відділ у справах громадянства іміграції та реєстрації фізичних осіб УМВС України в Харківській області відмовити ОСОБА_4 у виїзді за кордон.

Ухвалою Дзержинського районного суду міста Харкова від 09 лютого 2010 року клопотання представника позивача про вжиття заходів забезпечення позову - задоволено частково. Забезпечено позов ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" в особі Харківської обасної дирекції "Райффайзен Банк Аваль" до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 шляхом тимчасового обмеження ОСОБА_2 та ОСОБА_4 у праві виїзду за межі України до виконання зобов'язання за кредитним договором. В іншій частині клопотання - відмовлено.

Ухвала суду першої інстанції мотивована положеннями ст. 151-153 ЦПК України (в редакції, що діяла на час постановлення ухвали) та положеннями ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України».

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, ОСОБА_4 звернулась з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить її скасувати.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржувана ухвала є незаконною та необґрунтованою, такою, що постановлена внаслідок неповного з'ясування обставин, які мають значення для справи.

Зазначає, що вирішення судами питання про обмеження у виїзді за межі України можливе тільки у порядку, визначеному ст. 77-1 ЦПК та за поданням державного виконавця на підставі п. 18 ст. 11 Закону № 06-ХІУ у зв'язку з ухиленням боржника від виконання судового рішення чи рішення іншого органу, що перебуває на виконанні (п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону М 3857-ХІІ).

Вважає, що оскільки ухвала щодо застосування способу забезпечення позову постановлена Дзержинським районним судом м. Харкова з перевищенням передбачених законом процесуальних повноважень, вона підлягає скасуванню.

Відзиву на апеляційну скаргу від учасників справи до апеляційного суду не надходило.

Частиною 3 ст. 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час виникнення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що у червні 2009 року ОСОБА_2 звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до Відкритого акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Харківської обласної дирекції «Райффайзен Банк Аваль» про визнання кредитних договорів недійсними в частині, який надалі ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 30 березня 2010 року був залишений без розгляду.

У липні 2009 року ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Харківської обласної дирекції "Райффайзен Банк Аваль"звернулось із зустрічним позовом, в якому, з урахуванням уточнень, просило стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 суму заборгованості за кредитними договорами у розмірі 552 668,93 дол. США та понесені судові витрати.

У лютому 2010 року ПАТ «Райффайзен Банк Аваль»в особі Харківської обласної дирекції "Райффайзен Банк Аваль" звернулось до Дзержинського районного суду м. Харкова з заявою про забезпечення позову.

Згідно з ч. 3 ст. 151 ЦПК України (чинної на час постановлення оскаржуваної ухвали) забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Зі змісту п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 №9 вбачається, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою.

Відповідно до частини першої статті 151 ЦПК України (2004 року) суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Згідно з частиною першою статті 152 ЦПК України (2004 року) позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

Серед видів забезпечення ст. 152 ЦПК не передбачає вжиття судом тимчасового обмеження особи у виїзді за межі України.

Отже, відсутні правові підстави щодо ототожнення питання тимчасового обмеження особи у праві виїзду за межі України із видами забезпечення позову, оскільки повноваження судів першої інстанції при вирішенні цивільних справ визначені Цивільним процесуальним кодексом України, у тому числі повноваженнями щодо вжиття заходів забезпечення позову.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Підстави для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон передбачені Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України».

Згідно зі ст. 6 цього Закону передбачено, що при наявності зазначених у цій нормі підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, громадянину може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта чи вилучено або затримано паспорт.

В цивільному процесуальному законодавстві відсутня правова норма, яка б надавала суду повноваження в порядку, передбаченому статтями 151-153 ЦПК України (2004 року), застосувати тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, як спосіб забезпечення позову.

Колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції помилково застосовав зазначений спосіб забезпечення позову на стадії розгляду цивільної справи, оскільки це порушує норми ЦПК та свідчить про вихід суду за межі своїх процесуальних повноважень, порушення принципу верховенства права, проголошеного Конституцією, та вимог ст. 6 Конвенції щодо вирішення справи судом, встановленим законом.

Враховуючи вищевикладене та вимоги ч. 2, п. 4 ч. 3 ст. 376 ЦПК України ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нової про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 3, 10, 12, 13, 89, 351, 367, 368, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Ухвалу Дзержинського районного суду міста Харкова від 09 лютого 2010 року - скасувати. У задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" в особі Харківської обласної дирекції "Райффайзен Банк Аваль" про забезпечення позову - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий С.С. Кругова

Судді О.В. Маміна

Н.П. Пилипчук

повний текст постанови

складено 08 лютого 2019 року