Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2019 року м. Волноваха

Волноваський районний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Безрук Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Чемезової Г.О.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Волноваха цивільну справу 221/3458/18 за позовом акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

Заочним рішенням Волноваського районного суду Донецької області від 11 січня 2019 року позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за Договором № б/н від 09.01.2007 року в загальному розмірі 110406,68 грн., з яких заборгованість за кредитом 7752,43 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 93820,60 грн., а також штрафи відповідно до п.8.6. Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 523,65 грн. штраф (процентна складова), та судовий збір в розмірі 1762,00 грн..

Відповідач ОСОБА_1 не погоджуючись із вказаним рішенням суду від 11 січня 2019 року подала заяву про перегляд та скасування заочного рішення суду з тих підстав, що вона не була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, судові повістки не отримувала, тобто матеріали справи не містять даних про належне її повідомлення, у зв`язку із чим, ухвалою Волноваського районного суду Донецької області від 01 липня 2019 року заочне рішення Волноваського районного суду Донецької області від 11 січня 2019 року у справі за позовом АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором скасовано.

Як було зазначено позивачем у позовній заяві, то відповідно до укладеного Договору № б/н від 09.01.2007 року банк надав ОСОБА_1 кредит у розмірі 21600 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Однак, відповідач порушив умови укладеного договору в частині своєчасного погашення платежів та відсотків, передбачених умовами кредитного договору, у зв`язку з чим станом на 30.04.2018 року за договором виникла заборгованість на загальну суму 110406 грн. 68 коп., з яких заборгованість за кредитом 7752 грн. 43 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом 93820 грн. 60 коп., а також штрафи відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина), 5233 грн. 65 коп. - штраф (процентна складова), яку позивач просив стягнути з відповідача на свою користь та судовий збір у розмірі 1762 грн. 00 коп.

У судове засідання представник позивача не з`явився, надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги підтримав, на задоволенні позовних вимог наполягав.

Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату слухання справи повідомлялась належним чином, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, на вимогах викладених у відзиві наполягає.

Згідно поданого відповідачем відзиву на позовну заяву вбачається, що позовні вимоги визнає частково та вважає, що вимоги підлягають частковому задоволенню з тих підстав, що між ПАТ КБ «Приватбанк» та нею було укладено договір № б/н від 09.01.2007 року на суму 21600,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Строк дії виданої їй Банком картки № НОМЕР_1 встановлено до серпня 2016 року.

За умовами даного договору сторони погодили щомісячну сплату відсотків за кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом, який наданий до 30 серпня 2016 року (останнього дня строку дії картки).

Враховуючи викладене, вважає, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування.

Така правова позиція викладена у Поставі Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, в якій суд зазначив, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється.

Станом на 30.04.2018 року заборгованість за кредитом складає 7752 грн. 43 коп.

Отже, враховуючи викладене, відсотки за користування кредитом підлягають до стягнення в межах трирічного строку перед зверненням позивача до суду, тобто з 04.06.2015 року по 31 серпня 2016 року (кінцевого дня погодженого сторонами строку кредитування) та заборгованість по процентам складає 2229,08 грн. (7752 грн. 43 коп. (загальна сума заборгованості) х 22,80 % (процентна ставка) : 100% : 360 х 454 (кількість днів за період з 04.06.2015 по 31.08.2016 року - строк дії картки).

Нарахування позивачем відсотків після 31 серпня 2016 року вважає необґрунтованим оскільки, підставою, яка породжує обов`язок сплатити неустойку, є порушення боржником зобов`язання статті 610, пункту 3 частини першої статті 611 ЦПК України.

Окрім того, посилається на те, що згідно частини 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов`язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

Згідно статті 1 Закону України від 02 вересня 2014 року N 1669-VII "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року N 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій

розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України

переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу

Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року N 405/2014.

Відповідно до частин 2 та 3 стаття 11 Прикінцевих та перехідних положеннях Закону

України від 02 вересня 2014 року N 1669-УІІ "Про тимчасові заходи на період проведення

антитерористичної операції" дія цього Закону поширюється на період проведення

антитерористичної операції та на шість місяців після дня її завершення.

Отже, при обчисленні розміру стягуваної заборгованості за кредитними договорами з

громадян України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14

квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів

України переліку, де проводилася антитерористична операція, суди повинні враховувати

вимоги статі 2 Закону України від 2 вересня 2014 року № 1669-УІІ «Про тимчасові заходи на

період проведення антитерористичної операції».(Така правова позиція викладена у постанові

Верховного Суду України № 6-2879цс16 від 13 березня 2017 року.)

Оскільки вона зареєстрована та проживає в м. Волноваха Донецької області, тобто в

населеному пункту, де проводилася антитерористична операція, підстав для нарахування та

стягнення з неї штрафних санкцій, не має.

З наведеного позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що в період дії

мораторію на нарахування пені та штрафів, їй були нараховані штрафи відповідно до п.8.6

Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина),

5233 грн. 65 коп. - штраф (процентна складова), які не підлягають стягненню внаслідок

встановленої законодавством заборони.

Вважає, що заборгованість за кредитним договором складає 9981,51 грн. (7752,43+2229,08).

Суд, ураховуючи нижченаведені фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин, оцінивши докази, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлені такі обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Статтею 1054 Цивільного Кодексу України визначено, зміст кредитного договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Істотними умовами кредиту є розмір кредиту та строк повернення кредиту.

Судом встановлено, що відповідно до укладеного кредитного Договору № б/н від 09.01.2007 року банк надав ОСОБА_1 кредит у розмірі 21600 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Однак, відповідач порушив умови укладеного договору в частині своєчасного погашення платежів та відсотків, передбачених умовами кредитного договору, у зв`язку з чим станом на 30.04.2018 року за договором виникла заборгованість на загальну суму 110406 грн. 68 коп., з яких заборгованість за кредитом 7752 грн. 43 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом 93820 грн. 60 коп., а також штрафи відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина), 5233 грн. 65 коп. - штраф (процентна складова) (а.с.9-15).

Відповідно до частини першої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісячно до дня повернення позики.

Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема, щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.

За умовами даного договору сторони погодили щомісячну сплату відсотків за кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом, який наданий до 30 серпня 2016 року (останнього дня строку дії картки).

Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Також слід прийняти до уваги правову позицію викладену в Поставі Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, в якій суд зазначив, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється.

Матеріалами справи встановлено, що станом на 30.04.2018 року заборгованість за кредитом становить 7752,43 грн..

Таким чином, враховуючи викладене, відсотки за користування кредитом підлягають до стягнення в межах трирічного строку перед зверненням позивача до суду, тобто з 04.06.2015 року по 31 серпня 2016 року (кінцевого дня погодженого сторонами строку кредитування) та заборгованість по процентам складає 2229,08 грн. (7752 грн. 43 коп. (загальна сума заборгованості) х 22,80 % (процентна ставка) : 100% : 360 х 454 (кількість днів за період з 04.06.2015 по 31.08.2016 року - строк дії картки), тобто нарахування позивачем відсотків після 31 серпня 2016 року є необгунтованим.

Щодо нарахування штрафів відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг слід зазначити наступне.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання (частина перша статті 549 ЦК України). Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. А пенею - неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частини друга та третя цієї статті).

Згідно частини 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов`язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

Згідно статті 1 Закону України від 02 вересня 2014 року N 1669-VII "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року N 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій

розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України

переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу

Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року N 405/2014.

Відповідно до частин 2 та 3 стаття 11 Прикінцевих та перехідних положеннях Закону

України від 02 вересня 2014 року N 1669-УІІ "Про тимчасові заходи на період проведення

антитерористичної операції" дія цього Закону поширюється на період проведення

антитерористичної операції та на шість місяців після дня її завершення.

Отже, при обчисленні розміру стягуваної заборгованості за кредитними договорами з

громадян України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14

квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів

України переліку, де проводилася антитерористична операція, суди повинні враховувати

вимоги статі 2 Закону України від 2 вересня 2014 року № 1669-УІІ «Про тимчасові заходи на

період проведення антитерористичної операції».(Така правова позиція викладена у постанові

Верховного Суду України № 6-2879цс16 від 13 березня 2017 року.)

Тобто, відповідач ОСОБА_1 проживає в населеному пункті, де проводилася антитерористична операція, і підстав для нарахування та стягнення з неї штрафних санкцій не має.

Таким чином, суд зазначає про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог і стягнення з боржника отриманого нею та непогашеного тіла кредиту в розмірі 7752,43 грн. та частини заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 2229,08 грн., а в решті вимог позову слід відмовити.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є частково обґрунтованими і підлягають до часткового задоволення.

Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Встановлено, що при зверненні до суду позивач оплатив судовий збір в розмірі 1762 грн. за ціною позову 110406,68 грн. (а.с. 1-4).

Оскільки під час розгляду справи, розмір заборгованості відповідача перед банком визначено в сумі 9981,51 грн., що становить 9,04% задоволених вимог, то розмір відшкодування судового збору становить 159 грн. 28 коп. (1762 х 9,04%:100%).

На підставі викладеного і керуючись ст. ст.526, 610, 611, 625, 634, 1052, 1054 ЦК України, ст.ст.12, 13, 81, 89, 141, 258, 259, 263, 265, 279, 353, 354 ЦПК України, Законом України від 02 вересня 2014 року N 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», суд,

ухвалив:

Позов акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Волноваським РВ УМВС України в Донецькій області 20.11.1999 року, РНОКПП - НОМЕР_3 , на користь акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (місце знаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, адреса листування: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд.50, , р/р № НОМЕР_4 , МФО 305299) заборгованість за тілом кредиту за договором № б/н від 09.01.2007 року в сумі 7752 грн. 43 коп. та заборгованість по процентам за користування кредитом в розмірі 2229 грн. 08 коп..

У задоволенні решти позовних вимог акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» сплачений судовий збір в сумі 159 гривень 28 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 року) : до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, а саме, відповідно до ч.1 ст. 296 ЦПК України : апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя Т.В. Безрук