ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2019 року м. Херсон

справа 663/961/17

провадження 22-ц/819/1453/19

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого ( судді-доповідача)Чорної Т.Г.,
суддів:Пузанової Л.В.,
Склярської І.В.
секретарПавловська Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_1 надодаткове рішення Скадовського районного суду Херсонської областіу складі судді Клімченка М.І. від 03 липня 2019 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального закладу «Скадовська центральна районна лікарня» про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації за несвоєчасно виплачену заробітну плату, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, компенсацій за невикористану відпустку, спричинену моральну шкоду,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Комунального закладу «Скадовська центральна районна лікарня» про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації за несвоєчасно виплачену заробітну плату, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, компенсацій за невикористану відпустку, спричинену моральну шкоду.

Позов мотивовано тим, що з 01 липня 2014 року вона перебувала в трудових відносинах з КЗ «Скадовська центральна районна лікарня» на посаді молодшої медичної сестри. 11.03.2016 року її було звільнено з займаної посади за власним бажанням. В період роботи з 01.07.2014 року по 11.03.2016 року заробітна плата не була виплачена в повному обсязі.

Посилаючись на порушення роботодавцем вимог трудового з0аконодавства, позивачка просила суд стягнути з відповідача невиплачену заробітну плату в розмірі 5954, 18 гривень, середній заробіток за весь час затримки розрахунку в розмірі 22214 гривень, компенсацію втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати в розмірі 68, 95 грн., моральну шкоду у розмірі 5954,18 грн.

В ході розгляду справи позивачка збільшила позовні вимоги в частині стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки розрахунку до 33704 грн., інші позовні вимоги не змінювала.

Рішенням Скадовського районного суду Херсонської області від 26.06.2018 року позов задоволено частково.

Стягнуто з Комунального закладу «Скадовська центральна районна лікарня на користь ОСОБА_1 грошову суму в розмірі 41 727,13 грн., яка включає: заборгованість по заробітній платі в сумі 5954,18 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 33704 грн., компенсацію втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати в розмірі 68, 95 грн., відшкодування моральної шкоди в розмірі 2000 грн.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

В іншій частині позову відмовлено.

18 червня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення, посилаючись на те, що суд, стягнувши з відповідача середній заробіток в зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, зазначив період з 14.03.2016 року по 13.12.2017 року в той час, як відповідно до роз`яснень викладених в п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №13 від 24.12.1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» мав стягнути на її користь середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведені його до розгляду справи - по день постановлення рішення.

Отже, оскільки до постановлення судового рішення розрахунок не був здійснений, а з відповідача за рішенням суду стягнуто на користь позивачки тільки середній заробіток за період з 14.03.2016 року по 13.12.2017 рік, а не по день постановлення рішення, заявниця просила суд на підставі ст.270 ЦПК України постановити додаткове рішення про стягнення на її користь середнього заробітку за період затримки розрахунку з 14.12.2017 року по 26.06.2018 року( день постановлення судового рішення).

Додатковим рішенням Скадовського районного суду Херсонської області від 03 липня 2019 року у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення - відмовлено.

В апеляційний скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить додаткове рішення скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення з підстав заявлених в заяві.

У письмовому відзиві на апеляційну скаргу Комунальний заклад «Скадовська центральна районна лікарня» доводи апелянта не визнає, судове рішення просить залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах, визначених статтею 367 ЦПК України, апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ зробив висновок про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

Згідно роз`яснень, наданих у п. 20 постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених ст.. 220 ЦПК України (в ред. 2004 року); воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви.

Отже, додаткове судове рішення є засобом усунення недоліків основного, яким вирішено спір по суті позовних вимог за результатами судового розгляду справи, а не прийняття додаткових судових рішень.

Як вбачається із матеріалів справи та з рішення суду першої інстанції від 03.07.2019 року, суд розглянув заявлену позивачкою вимогу про стягнення на її користь середнього заробітку за період затримки розрахунку при звільненні за визначений нею період з 14.03.2016 року по 13.12.2017 рік у визначеному нею розмірі, свій висновок суд обґрунтував в мотивувальній частині судового рішення.

Заявивши вимогу про ухвалення додатково рішення, а саме стягнення з відповідача середнього заробітку за період з 14.12.2017 року по 26.06.2018 року, заявник фактично порушує питання про зміну основного рішення, що суперечить вимогам ст. 270 ЦПК України.

Беручи до уваги те, що під час ухвалення судового рішення судом було розглянуто всі вимоги позивача, зазначені в як прохальній частині позовної заяви, так і в заяві про збільшення позовних вимог, враховуючи наведені в заяві підстави для ухвалення додаткового рішення, які не є усуненням його недоліків, а призведуть до зміни суті основного рішення, що суперечить вимогам процесуального законодавства, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно відмовив заявнику в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення.

При цьому слід зазначити про те, що позивачка не позбавлена права на звернення до суду з позовом про стягнення середнього заробітку за спірний період часу.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального прав.

Керуючись ст. 367, 374, 375 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а додаткове рішення Скадовського районного суду Херсонської областівід 03 липня 2019 рокубез змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий Т.Г.Чорна

Судді: Л.В.Пузанова

І.В.Склярська

Повний текст постанови складено 18 вересня 2019 року

Суддя Т.Г. Чорна