ПОСТАНОВА

Іменем України

17 вересня 2019 року м. Кропивницький

справа № 395/1053/16-ц

провадження № 22-ц/4809/73/19

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді - Письменного О.А.,

суддів - Дуковського О.Л., Чельник О.І.,

при секретарі - Федоренко Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Новомиргородського районного суду Кіровоградської області у складі судді Орендовського В.А. від 10 липня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - Новомиргородська міська рада Кіровоградської області про виділ в натурі Ѕ частки будинку та усунення перешкод у виділі та приватизації Ѕ частки земельної ділянки для обслуговування будинку з господарськими будівлями та спорудами, -

встановив:

У серпні 2016 року ОСОБА_2 звернулася в суд із зазначеним позовом до ОСОБА_1 про виділ в натурі по Ѕ частки будинку, належних їй на праві власності, усунення перешкод у її виділі та приватизації Ѕ частки земельної ділянки для обслуговування будинку з господарськими будівлями та спорудами. В обґрунтування позовних вимог зазначала, що вона та ОСОБА_3 успадкували від своїх батьків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 Ѕ частину будинку, яка належала їм на праві спільної сумісної власності, на підставі договорів купівлі-продажу від 26.11.1980 року.

Згідно свідоцтв про право на спадщину від 24.03.2015 року, що підтверджується витягом № 35343521 з реєстру прав власності на нерухоме майно вона є власником ј частки, а згідно витягу за номером 35341289 ОСОБА_3 є власником ј частки домоволодіння, що знаходиться по АДРЕСА_1 .

02 серпня 2016 року ОСОБА_3 продала їй свою частку у вказаному домоволодінні.

Інша частина будинку належала ОСОБА_6 , на підставі договору дарування від 23.09.1994 року та договору купівлі-продажу від 07.05.2001 року № 609, яка на даний час належить ОСОБА_1 згідно свідоцтва про право на спадщину від 24.01.2009 року.

Інвентарна справа по вказаному домоволодінню ведеться з 1904 року та за весь час його існування частки не виділялися колишнім власникам у натурі.

Загальна площа будинку 157,2 кв.м., що складається з двох квартир, а саме квартири площею 71,1 кв.м., яка належить їй, та квартири площею 86,1 кв.м., яка належить ОСОБА_1

12.10.2000 року № 470 сесією міської ради було ухвалено рішення про передачу у приватну власність ОСОБА_7 земельної ділянки площею 0,0753 га та відведеня межі земельної ділянки в натурі, а також проведений її розподіл.

Вказала, що під спірним домоволодінням знаходиться земельна ділянка розміром 0,15524 га, яка фактично знаходиться у спільному користуванні. Однак у неї в користуванні перебуває менша її частина, а саме 0,0637 га, тоді як у користуванні відповідачки - 0,09154 га.

Вважає, що оскільки їх частки у домоволодінні є рівними, тому необхідно виділити їм у користування частки земельної ділянки пропорційно часткам у домоволодінні.

Також зазначила, що без визначення меж та розміру земельної ділянки позивача на якій розташована Ѕ частка житлового будинку, не може реалізувати своє право на безоплатну приватизацію землі, яка необхідно для обслуговування будинку.

На даний час квартири відокремлені та існує можливість їх розподілу на два окремих домоволодіння. Відповідач не бажає виділяти свою частку домоволодіння у натурі, оскільки користується більшою частиною спірного будинку та земельною ділянкою, чим порушується її право власності.

Посилаючись на ці обставини, позивач просила виділити їй Ѕ частину будинку А1 в натурі площею 77,25 кв.м., що складається з приміщень 1-1; 1-2; 1-3; 1-4; 1-5; 1-6; 1-7 та частину кімнати 2-7, що становить 6,15 кв.м., сарай Д-1, погріб В, за адресою АДРЕСА_1 ; виділити їй в натурі для обслуговування Ѕ частки будинку А1, сараю Д-1, погрібу В земельну ділянку розміром 776,2 кв.м., за адресою АДРЕСА_1 та визнати право на її приватизацію без підпису співвласника ОСОБА_1 .

Під час розгляду справи ОСОБА_2 неодноразово уточнювала позовні вимоги та остаточно просила виділити їй Ѕ частину будинку в натурі, що складається з приміщень 1-1; 1-2; 1-3; 1-4; 1-5; 1-6; 1-7; 2-7 з підсобними господарськими будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 ; визначити межі земельної ділянки та встановити порядок користування нею для обслуговування будинку, господарських будівель та споруд між співвласниками по Ѕ частці, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , а також відшкодувати їй судові витрати.

Рішенням Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 10 липня 2018 року позов задоволено частково.

Виділено в натурі у власність з відступом від ідеальних часток - ОСОБА_2 29/100 частки житлового будинку по АДРЕСА_1 за літ. «Аакркр1», а саме: приміщення 1-1 площею 3,10 кв.м., 1-2 площею 2,90 кв.м., 1-3 площею 9,60 кв.м., 1-4 площею 18,70 кв.м., 1-5 площею 13,00 кв.м., 1-6 площею 16,40 кв.м., 1-7 площею 7,40 кв.м., 2-7 площею 7,50 кв.м.; погріб за літ. «В», сарай за літ. «Д», відповідно до варіанту першого висновку експерта за результатами проведеної судової будівельно-технічної експертизи № 1158/1159/17-27 від 29.03.2018 року (в додатку 3 позначено синім кольором).

Виділено в натурі у власність з відступом від ідеальних часток ОСОБА_1 71/100 частки житлового будинку по АДРЕСА_1 за літ. «Аакркр1», а саме: приміщення 2-1 площею 3,00 кв.м., 2-2 площею 2,50 кв.м., 2-3 площею 9,20 кв.м., 2-4 площею 18,70 кв.м., 2-5 площею 3,90 кв.м., 2-6 площею 17,90 кв.м., 2-7 площею 5,00 кв.м., 2-8 площею 13,10 кв.м., 2-9 площею 2,60 кв.м.; ганок за літ. «кр», гараж за літ. «Ж», вбиральня за літ. «У», хвіртка за літ. «№», ворота за літ. «№1», огорожа за літ. «№2», огорожа за літ. «№3», замощення за літ. «І», замощення за літ. «ІІ», відповідно до варіанту першого висновку експерта за результатами проведеної судової будівельно-технічної експертизи № 1158/1159/17-27 від 29.03.2018 року (в додатку 3 позначено жовтим кольором).

Для забезпечення ізольованого користування виділеними приміщеннями у житловому будинку літ. «Аакркр1», спільно ОСОБА_2 з ОСОБА_1 провести наступні будівельні роботи: кімнату 2-7, якою на теперішній час користується ОСОБА_8 , розділити перегородкою для можливості приєднання до кв. № 1 частину кімнати 2-7 площею 7,50 кв.м. ОСОБА_2 необхідно зробити дверний отвір в стіні між кімнатами 1-6 та 2-7 для можливості функціонального сполучення між помешканнями.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 компенсацію у розмірі - 88 826,00 грн. за зменшення частки позивача у спільній частковій власності.

Встановлено порядок користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1 , загальною площею 1557,06 кв.м. між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , відповідно до варіанту першого висновку експерта за результатами проведеної судової земельно-технічної експертизи № 1160-1162/17-27 від 29.03.2018 року, виділивши у користування згідно ідеальних часток по Ѕ кожному:

1) ОСОБА_2 - земельну ділянку з боку лівої бокової межі загальною площею 778,53 кв.м., що відповідає ідеальній частці, до складу якої входить земельна ділянка під забудовами та вільна від забудови (в додатку 3 позначено синім кольором). Межі розподілу земельної ділянки для користування мають наступний вигляд:

- від фасадної межі ( АДРЕСА_1 ) вздовж лівої бокової межі по ламаній довжиною 1,10+16,48+13,49;

- поворот праворуч в напрямку правої бокової межі по ламаній довжиною 3,88+0,92+6,99;

- поворот ліворуч в напрямку задньої межі довжиною 19,09м;

- поворот праворуч вздовж задньої межі довжиною 7,77м;

- поворот праворуч в напрямку фасадної межі до перетину з зовнішньою стіною житлового будинку літ. «Аакркр1» по ламаній довжиною 36,60+2,15+6,0;

- далі по межах розподілу житлового будинку літ. «Аакркр1» у відповідності з варіантом №1 поділу будинку;

- від зовнішньої стіни житлового будинку літ. «Аакркр1» до перетину з фасадною межею довжиною 2,38м;

- поворот праворуч до перетину з лівою боковою межею довжиною 19,26 м;

2) ОСОБА_1 - земельну ділянку з боку правої бокової межі загальною площею 778,53 кв.м., що відповідає ідеальній частці, до складу якої входить земельна ділянка під забудовами та вільна від забудови (в додатку 3 позначено жовтим кольором). Межі розподілу земельної ділянки для користування мають наступний вигляд:

- від фасадної межі (АДРЕСА_1) вздовж правої бокової межі по ламаній довжиною 3,23+1,01+3,58+1,80+3,74+5,69+9,27+4,90+14,85+7,49;

- поворот ліворуч вздовж задньої межі довжиною 10,90м;

- поворот ліворуч в напрямку фасадної межі до перетину з зовнішньою стіною житлового будинку літ. «Аакркр1» по ламаній довжиною 36,60+2,15+6,0;

- далі по межах розподілу житлового будинку літ. «Аакркр1» у відповідності з варіантом №1 поділу будинку;

- від зовнішньої стіни житлового будинку літ. «Аакркр1» до перетину з фасадною межею довжиною 2,38м;

- поворот ліворуч до перетину з правою боковою межею довжиною16,31м.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати по справі: судовий збір у розмірі 1653 гривні 60 копійок, витрати, пов`язані з проведенням експертиз у справі, у розмірі 6190 гривень 00 копійок, а всього 7843 гривні 60 копійок.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави недоплачений позивачем ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 1060 гривень 74 копійки.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції при ухваленні рішення неправильно застосував норми матеріального права та порушив норми процесуального права.

Зокрема, вказує, що судом було помилково визнано спільною частковою власністю погріб зазначений літерою «В» і сарай зазначений літерою «Д», які належать ОСОБА_2 на праві особистої приватної власності, а також ганок зазначений літерою «КР», гараж зазначений літерою «Ж», вбиральню зазначену літерою «У», хвіртку зазначену «№», ворота - «№1», огорожу «№2», огорожу «№3», замощення «І», замощення «ІІ», які належать їй, як спадкоємцю після смерті її матері ОСОБА_6 , на праві особистої приватної власності. Вказані споруди були побудовані її матір`ю за власні кошти. Однак при проведенні судової будівельно-технічної експертизи призначеної судом першої інстанції, судовим експертом було проігноровано рішення виконавчого комітету Новомиргородської міської ради від 25.12.2008 року № 1382 про те, що такі будівлі, як тамбур та гараж належали її матері на праві особистої власності та дійшов висновку про те, що тамбур і гараж є спільною власності сторін з рівними частками. Вважає, що висновок експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 29.03.2018 року, на якому ґрунтується оскаржуване рішення суду першої інстанції є необґрунтованим, а тому є неналежним та допустимим доказом. Також вказує, що суд не взяв до уваги і не дослідив як доказ акт розрахунку поділу ідеальних часток від 18.06.1968 року, складений працівниками Новомиргородської дільниці БТІ та визначені у технічному паспорті в розділі Журнал внутрішніх обмірів та розрахунків площ приміщень спірного житлового будинку, квартири № 1 та № 2 з переліком приміщень до кожної з них. Крім того, вражає, що суд першої інстанції необґрунтовано дійшов висновку, що спірне майно належить сторонам на праві спільної часткової власності, тоді як в договорі купівлі-продажу від 02 серпня 2016 року укладеному між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , і на який послався суд у своєму рішенні, вказано, що придбана частина будинку належить продавцю ОСОБА_3 на праві особистої приватної власності.

З цих підстав, ОСОБА_1 просить рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким виділити їй у натурі у власність частину домоволодіння, яке складається з: приміщення 2-1 площею 3,00 кв.м., приміщення 2-2 площею 2,50 кв.м., приміщення 2-3 площею 9,20 кв.м., приміщення 2-4 площею 18,70 кв.м., приміщення 2-5 площею 3,90 кв.м., приміщення 2-6 площею 17,90 кв.м., приміщення 2-7 площею 12,50 кв.м., приміщення 2-8 площею 13,10 кв.м., приміщення 2-9 площею 2,60 кв.м. та залишити господарські будівлі і споруди, які належать їй на праві особистої приватної власності: ганок під літерою «КР», гараж - літера «Ж», вбиральню - «У», хвіртку - «№», ворота - «№1», огорода «№2», огорода - «№3», замощення - «І», замощення - «ІІ», тамбур «1»; виділити в натурі ОСОБА_2 : приміщення 1-1 площею 3,10 кв.м.; приміщення 1-2 площею 2,90 кв.м.; приміщення 1-3 площею 9,60 кв.м.; приміщення 1-4 площею 18,70 кв.м.; приміщення 1-5 площею 13,00 кв.м.; приміщення 1-6 площею 16,40 кв.м.; приміщення 1-7 площею 7,40 кв.м. та залишити ОСОБА_2 господарські будівлі та споруди, які належать їй на праві особистої приватної власності: ганок - «КР1», погріб - «В», сарай - «Д»; встановити порядок користування земельною ділянкою площею 1557,06 кв.м. між нею та ОСОБА_2 .

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за законом, ОСОБА_2 є спадкоємцем майна її матері - ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме ј частки житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 . Житловий будинок, в якому знаходиться вищезазначена частка, - дерев`яномазаний, обкладений цеглою, що зазначений на плані літ. Аакркр', загальна площа всього будинку становить 157,2 кв.м., житлова площа - 91,6 кв.м. та господарсько-побутові будівлі: сарай - літ. Б, погріб - літ.В, сарай - літ. Д, гараж - літ. Ж, убиральня - літ. У, огорожа №-№3, вимощення - І, ІІ /т.1 а.с.11/.

Згідно договору купівлі-продажу від 02 серпня 2016 року, ОСОБА_3 передала у власність ОСОБА_2 ј частку вказаного житлового будинку з господарчо-побутовими будівлями, яка належала їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 24 березня 2015 року за № 301, а остання прийняла її у власність /т.1 а.с.8-10/.

Отже, з 02.08.2016 року ОСОБА_2 є власником Ѕ частки у спірному домоволодінні.

ОСОБА_1 є співвласником спірного житлового будинку, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 24 січня 2009 року, відповідно до якого відповідач успадкувала Ѕ частку житлового будинку з господарського-побутовими будівлями після смерті її матері - ОСОБА_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 /т.1 а.с.56/.

Листом Новомиргородської міської ради від 24.05.2005 року № 349 щодо розподілу присадибної земельної ділянки для обслуговування вказаного житлового будинку, повідомлено ОСОБА_7 про те, що вказана земельна ділянка була передана їй у власність пропорційно розміру часток у спільній власності на житловий будинок /т.1 а.с.54/.

Відповідно до положень статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із зазначенням частки кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Право співвласника на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності, передбачено статтею 364 ЦК України.

Співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації (частини перша-третя статті 364 ЦК України).

При виділі частки із спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має виділятися окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 ЦК України.

Системний аналіз статей 181, 183, 364 ЦК України дає підстави для висновку, що виділ часток з нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено відокремлений об`єкт нерухомого майна, який за розміром відповідатиме розміру частки співвласника у праві власності.

У разі, якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то, з урахуванням конкретних обставин, такий виділ можна провести зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась.

Порядок проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток житлових будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна при підготовці проектних документів щодо можливості проведення цих робіт визначається Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженою наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України № 55 від 18 червня 2007 року.

Згідно з пунктами 1.2, 2.1, 2.4 цієї Інструкції поділ об`єкта нерухомого майна (виділ частки) в окремі самостійні об`єкти нерухомого майна здійснюється відповідно до законодавства на підставі висновку щодо технічної можливості такого поділу (виділу) з дотриманням чинних будівельних норм та з наданням кожному об`єкту поштової адреси.

Ухвалою Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 27 жовтня 2017 року у справі була призначена судова будівельно-технічна експертиза.

За висновком експерта №1158/1159/17-27 від 29 березня 2018 року, порівнюючи фактичне об`ємно-просторове рішення житлового будинку, що знаходиться по АДРЕСА_1 , функціональне використання приміщень, а також вимоги нормативних документів, поділ приміщень житлового будинку за літ. «Аакркр1» на дві окремі ізольовані квартири з окремими виходами назовні та рівнем комфорту не нижчим за ті, які регламентовані ДБН В.2.2-15-2005 «Будинки і споруди. Житлові будинки», та прилеглих надвірних будівель та споруд згідно часток 1/2 вбачається можливим при умові відступу від ідеальних часток. Можливі варіанти розподілу житлового будинку за літ «Аакркр1» надвірних будівель та споруд, розташованих на земельній ділянці, що знаходиться по АДРЕСА_1 із зазначенням: - розміру частки по вартості, що становлять приміщення кожної квартири та належних до них надвірних будівель та споруд; - переліку ремонтно-будівельних робіт в житловому будинку необхідних для забезпечення ізольованого користування приміщеннями, які пропонується виділити співвласникам в житловому будинку, та в свою чергу приведення даних приміщень до вимог, які висуваються до квартир; - розміру компенсації одному із співвласників частки якого після розподілу стала меншою за ідеальну, надані в дослідницькій частині та додатках до висновку.

Згідно вказаного вище висновку експерта залишкова вартість спірного житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами станом на момент проведення експертизи становить 432628,00 грн.

Експертом запропоновано 2 варіанти розподілу житлового будинку, надвірних будівель та споруд з відступом від ідеальних часток.

Встановивши технічну можливість виділу позивачу конкретних приміщень у житловому будинку та врахувавши, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення цих позовних вимог і здійснив виділ в натурі за варіантом І висновку судової будівельно-технічної експертизи, відповідно до якого, експертом було запропоновано: виділити в натурі у власність з відступом від ідеальних часток ОСОБА_2 29/100 частки житлового будинку по АДРЕСА_1 за літ. «Аакркр1», а саме: приміщення 1-1 площею 3,10 кв.м., 1-2 площею 2,90 кв.м., 1-3 площею 9,60 кв.м., 1-4 площею 18,70 кв.м., 1-5 площею 13,00 кв.м., 1-6 площею 16,40 кв.м., 1-7 площею 7,40 кв.м., 2-7 площею 7,50 кв.м.; погріб за літ. «В», сарай за літ. «Д» (в додатку 3 позначено синім кольором); виділити в натурі у власність з відступом від ідеальних часток ОСОБА_1 71/100 частки житлового будинку по АДРЕСА_1 за літ. «Аакркр1», а саме: приміщення 2-1 площею 3,00 кв.м., 2-2 площею 2,50 кв.м., 2-3 площею 9,20 кв.м., 2-4 площею 18,70 кв.м., 2-5 площею 3,90 кв.м., 2-6 площею 17,90 кв.м., 2-7 площею 5,00 кв.м., 2-8 площею 13,10 кв.м., 2-9 площею 2,60 кв.м.; ганок за літ. «КР», гараж за літ. «Ж», вбиральня за літ. «У», хвіртка за літ. «№», ворота за літ. «№1», огорожа за літ. «№2», огорожа за літ. «№3», замощення за літ. «І», замощення за літ. «ІІ» (в додатку 3 позначено жовтим кольором). Для забезпечення ізольованого користування виділеними приміщеннями у житловому будинку літ. «Аакркр1», спільно ОСОБА_2 з ОСОБА_1 провести наступні будівельні роботи: кімнату 2-7, якою на теперішній час користується ОСОБА_8 , розділити перегородкою для можливості приєднання до кв. № 1 частину кімнати 2-7 площею 7,50 кв.м. ОСОБА_2 необхідно зробити дверний отвір в стіні між кімнатами 1-6 та 2-7 для можливості функціонального сполучення між помешканнями. При цьому вирішено питання про компенсацію ОСОБА_2 зменшення частки у спільній частковій власності шляхом стягнення з ОСОБА_1 на її користь 88 826,00 грн.

Відповідно до статті 88 ЗК України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки.

Загальні правила вирішення спорів щодо порядку володіння й користування земельною ділянкою застосовуються також у випадку, коли належний особам на праві спільної власності житловий будинок, господарські будівлі та споруди розташовані на земельній ділянці, яка знаходиться в їх користуванні, до її приватизації або за договором оренди.

Право користування земельною ділянкою визначається відповідно до часток кожного з власників нерухомого майна, розташованого на цій земельній ділянці, якщо інше не було встановлено домовленістю між ними.

При вирішенні спору про встановлення порядку користування земельною ділянкою, визначаючи варіанти користування, суд повинен виходити з розміру часток кожного зі співвласників на нерухоме майно, наявності порядку користування земельною ділянкою, погодженого власниками або визначеного на підставі відповідного договору, оформленого у встановленому законом порядку. Якщо суд установить, що співвласники визначили порядок користування й розпорядження земельною ділянкою, для зміни якого підстав немає, він ухвалює рішення про встановлення саме такого порядку. Якщо ж погодженого або встановленого порядку користування земельною ділянкою немає, то суд установлює порядок користування земельною ділянкою з дотриманням часток кожного співвласника у нерухомому майні та забезпеченням вільного користування кожним зі співвласників належним йому майном.

Врахувавши те, що між сторонами відсутня згода і щодо користування земельною ділянкою для обслуговування спірного житлового будинку суд першої інстанції правильно застосував положення статті 88 ЗК України і встановив порядок користування земельною ділянкою за варіантом № 1 запропонований експертом у висновку за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи від 29.03.2019 року, згідно ідеальних часток по Ѕ кожному у відповідності з варіантом № 1 поділу житлового будинку, який забезпечує кожній із сторін змогу користуватися та обслуговувати свою частину будинку та надвірних будівель.

Доводи ОСОБА_1 про те, що матері ОСОБА_2 - ОСОБА_7 замість непридатної частини будинку у спірному домоволодінні Новомиргородською міською радою було надано окрему однокімнатну квартиру АДРЕСА_4 , внаслідок чого остання втратила право власності на частку в домоволодінні по АДРЕСА_1 , є безпідставними зважаючи на те, що факт припинення права власності на спірне майно матір`ю ОСОБА_2 спростовуються свідоцтвом про право на спадщину за законом /т.1 а.с.11/.

Твердження скаржника про те, що тамбур та гараж, які стали предметом поділу, були побудовані її матір`ю та належали їй на праві особистої власності, не підтверджені належними доказами.

Рішенням виконавчого комітету Новомиргородської міської ради Кіровоградської області від 25 грудня 2008 року №1382 /т.2 а.с. 119/ узаконено самовільно збудовані будівлі - гараж і тамбур, збільшено загальну площу на 6,6 метрів, житлову площу на 1,5 метрів по АДРЕСА_1 . Однак, в даному рішення не вказано за ким саме визнано право власності на ці будівлі, з чого виходить, що дане майно ввійшло до складу вказаного домоволодіння на загальних підставах без зміни ідеальних часток.

Рішення Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 11 грудня 2018 року /т. 3 а.с. 27 /на зв./ - 28/, яким за ОСОБА_1 визнано право власності на гараж по АДРЕСА_1 , скасоване постановою Кропивницького апеляційного суду від 29 травня 2019 року.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст.81 ЦПК України).

Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 10 липня 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 27.09.2019 року.

Головуючий:

Судді: