Постанова

Іменем України

11 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 554/2486/17

провадження № 61-48346св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Червинської М. Є. (суддя-доповідач), Бурлакова С. Ю., Коротуна В. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Октябрського районного суду м. Полтави в складі судді Блажко І. О. від 05 червня 2018 року та постанову Полтавського апеляційного суду в складі колегії суддів: Лобова О. А., Панченко О. О., Триголова В. М. від 12 листопада 2018 року,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У березні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про встановлення факту спільного проживання чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з 12 серпня 2011 року по 27 листопада 2015 року.

Свої вимоги позивач мотивувала тим, що стосунки між сторонами розпочалися з 2008 року та продовжувалися майже 7 років, а з 19 квітня 2011 року вони почали проживати однією сім`єю, як чоловік і дружина, а у листопаді 2015 року уклали шлюб.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 05 червня 2018 року позов задоволено частково. Встановлено факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 27 листопада 2011 року по 27 листопада 2015 року. У решті вимог відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що позивач надала суду належні докази, які підтверджують факт проживання сторін однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 27 листопада 2011 року по 27 листопада 2015 року.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Полтавського апеляційного суду від 12 листопада 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення. Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 05 червня 2018 року залишено без змін.

Апеляційний суд, погоджуючись з висновками місцевого суду зазначив про те, що рішення місцевого суду постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права, і підстав для його скасування, з підстав зазначених у касаційній скарзі, немає.

Аргументи учасників справи

Узагальнені доводи касаційної скарги

У грудні 2018 року ОСОБА_2 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 05 червня 2018 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 12 листопада 2018 року, у якій посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати зазначені судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову в позові.

Касаційна скарга мотивована тим, що судами попередніх інстанцій неправильно оцінені докази, надані сторонами, та не в повній мірі з`ясовано обставини по справі, залишено поза увагою той факт, що він постійно доглядав свою хвору сестру і в силу своїх обов`язків відносно третіх осіб не міг підтримувати подружні відносини та проживати разом із позивачем.

Узагальнені доводи відзиву на касаційну скаргу

У січні 2019 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу ОСОБА_2 , у якому просить оскаржувані судові рішення залишити без змін, а касаційну скаргу без задоволення. Зазначає, що суди попередніх інстанцій дослідили встановлені факти та усі наявні у справі докази в їх сукупності та надавши їм належну оцінку, обґрунтовано виходили із доведеності позовних вимог.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Ухвалою Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 18 грудня 2018 року відкрито касаційне провадження в указаній справі та витребувано цивільну справу № 554/2486/17 з Октябрського районного суду м. Полтави.

Зазначена справа надійшла до Верховного Суду.

2.Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу.

Частиною четвертою статті 315 ЦПК України передбачено, що якщо з встановлення фауту, що має юридичне значення, виникає спір про право особа має право подати позов на загальних підставах.

Як убачається з матеріалів справи, позивач просила суд встановити факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_2 з 12 серпня 2011 року по 27 листопада 2015 року.

Відповідно до статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Статтею 74 СК України визначено, що якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

У статті 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Суди попередніх інстанцій, встановили обставини спільного проживання сторін на підставі показів свідків, фото та інших доказів (ведення спільного господарства, відпочинку та ін.), дійшли обґрунтованого висновку про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 27 листопада 2011 року по 27 листопада 2015 року.

Доводи касаційної скарги ОСОБА_3 про те, що він з 2010 року став опікуном своєї недієздатної сестри, а тому не міг проживати разом із позивачем висновків судів попередніх інстанцій про часткове задоволення позову не спростовують, оскільки само по собі здійснення опіки над недієздатною особою не спростовує встановлені обставини проживання однією сім`єю.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Доводи наведені у касаційній скарзі доводи зводяться до незгоди з висновками суду першої та апеляційної інстанції стосовно установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який їх обгрунтовано спростував. В силу вимог вищенаведеної статті 400 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати нові обставини та переоцінювати докази.

Керуючись статтями 400, 401, 409, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 05 червня 2018 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 12 листопада 2018 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: М. Є. Червинська

С. Ю. Бурлаков

В. М. Коротун