Справа № 486/1895/18
Провадження № 2/486/190/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2019 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді Далматової Г.А.,

при секретарі Коршак О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнськ Миколаївської області цивільну справу №486/1895/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Южноукраїнський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, про зміну розміру аліментів та часткове звільнення від сплати заборгованості,

за участю відповідача ОСОБА_2

без участі позивача ОСОБА_1, представника третьої особи

ВСТАНОВИВ:

26 грудня 2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до ОСОБА_2, третя особа Южноукраїнський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 1/4 частини всіх видів заробітку до 1/6 частини щомісячно, до досягнення дитиною повноліття та часткове звільнення від сплати заборгованості.

Свої вимоги мотивує тим, що 28 листопада 2012 року рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області з нього на користь відповідача було стягнуто аліменти на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 12 листопада 2012 року до її повноліття. 07 березня 2013 року він уклав шлюб з ОСОБА_4 Від даного шлюбу у них народилася донька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Донька перебуває на його утриманні, отже у нього змінився сімейний стан та матеріальне становище.

Крім того, зазначив, що протягом 2013-2016 років він не мав офіційної роботи, заробляв випадковими заробітками та не мав можливості повною мірою сплачувати аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, оскільки його дружина перебувала у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трьох років.

Зараз він працює водієм по трудовому договору, отримує заробітну плату 3200 гривень та намагається сплачувати аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 та заборгованість, яка виникла. Зазначив також про те, що його дружина має сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 від першого шлюбу, який теж знаходиться на його утриманні.

На сьогоднішній день має заборгованість по сплаті аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 в сумі 104049,85 гривень, вважає вказану суму занадто великою.

В судове засідання позивач не з'явився, надіслав на адресу суду заяву з проханням розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав, та просив їх задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та доданих до неї документах.

Відповідач позов не визнала, пояснила, що рішенням суду з позивача на її користь стягнуто аліменти на утримання їх доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Однак аліменти ОСОБА_1 сплачує не в повному обсязі, в зв'язку з чим виникла заборгованість, розмір якої станом на листопад 2018 року складає 104 тисячі гривень. У неї одна дитина. Погоджується, що у позивача є дитина від другого шлюбу. В 2013 році сплатив 2400 гривень аліментів. З 2014 року по 2017 рік виплат не було, а в 2018 році сплатив близько 3000 гривень. Вважає, що відсутні підстави для задоволення позову.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, надіслав на адресу суду клопотання про розгляд справи без його участі.

Вислухавши відповідача, дослідивши докази в сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 28 листопада 2012 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12 листопада 2012 року і до її повноліття /а.с. 10/.

Відповідно до свідоцтва про шлюб ОСОБА_1 та ОСОБА_4 07 березня 2013 року зареєстрували шлюб /а.с.12/.

ОСОБА_1 та ОСОБА_4 є батьками доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копією свідоцтва про народження /а.с.13/.

ОСОБА_1 уклав з ОСОБА_7 безстроковий трудовий договір між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю від 03 листопада 2017 року /а.с. 17-18/, згідно якого щомісячна заробітна плата ОСОБА_1. складає 3200 гривень.

Згідно довідки про нарахування заборгованості по аліментним платежам від 17 жовтня 2018 року /а.с. 20-21/ за ОСОБА_1 числиться заборгованість по аліментним платежам станом на 01 жовтня 2018 року за виконавчим листом Южноукраїнського міського суду №1424/2507/2012 від 27 грудня 2012 року, яка складає 104 049,85 гривень.

Постановою старшого державного виконавця Южноукраїнського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Мазур М.І. від 06 березня 2018 року /а.с. 25/ на боржника ОСОБА_1 встановлено тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України.

Постановою старшого державного виконавця Южноукраїнського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Мазур М.І. від 06 березня 2018 року /а.с. 26/ на боржника ОСОБА_1 встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Постановою старшого державного виконавця Южноукраїнського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Мазур М.І. від 20 березня 2018 року /а.с. 24/ на боржника ОСОБА_1 встановлено тимчасове обмеження у праві користування зброєю.

Постановою старшого державного виконавця Южноукраїнського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Мазур М.І. від 20 березня 2018 року /а.с. 27/ на боржника ОСОБА_1 встановлено тимчасове обмеження у праві полювання.

Статтею 27 частинами 1 та 2 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789Х11 від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, встановлено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

В частині 1 ст. 3 Конвенції, наголошується, що в усіх діях щодо дітей незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Частинами 7, 8 ст. 7 Сімейного кодексу України встановлено, що при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.

Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В силу вимог ст. 182 СК України та роз'яснень, даних у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року № 3, при визначенні розміру аліментів суд повинен врахувати стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків.

За приписами ст. 192 СК України, розмір аліментів визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Під зміною матеріального положення сторін розуміється, як покращення так і погіршення майнового положення платника або одержувача аліментів; під зміною сімейного стану розуміється з'явлення у сім'ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов'язані надавати утримання і які фактично знаходяться на їх утриманні.

Зі змісту наведеної норми вбачається, що для вирішення питання про зменшення в даному випадку розміру аліментів, визначених за рішеннями судів, позивачу необхідно довести, що після ухвалення рішення і до звернення до суду з цим позовом у нього змінився матеріальний, сімейний стан чи стан здоров'я в бік погіршення, що об'єктивно впливає на можливість матеріального утримання неповнолітніх дітей.

Сукупність вищенаведених обставин свідчить про те, що у житті позивача з моменту винесення рішення дійсно відбулися зміни сімейного стану, а саме він одружився та став батьком. Пред'являючи позов про зменшення розміру аліментів, позивач не надав доказів, що у нього суттєво погіршився матеріальний стан або погіршився стан здоров'я і ці зміни є підставою для суттєвого зменшення стягнутої суми аліментів з підстав, передбачених статтею 192 СК України.

Позивач на цей час знаходиться у новому шлюбі і має ще одну дитину з новою дружиною.

Суд не приймає до уваги посилання позивача на той факт, що на його утриманні перебуває ще дитина від першого шлюбу його дружини, оскільки батьком дитини є інша людина - ОСОБА_3, а матір'ю - ОСОБА_4, на яких покладено обов'язки утримання сина /а.с. 14/.

Позивач офіційно працевлаштований, має постійний дохід.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» установлено у 2019 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень.

Сплата аліментів в розмірі 1/6 частині не може забезпечити дитині необхідний та достатній гармонійній розвиток, і не забезпечить рівне матеріальне становище обох дітей позивача. Тому вимога позивача про зменшення розміру аліментів на 1/6 частину від усіх видів заробітку (доходу) суперечить, перш за все, інтересам неповнолітньої доньки ОСОБА_3, а також нормам ст. 183 СК України.

Разом з тим, з урахуванням того, що у позивача у новому шлюбі народилась дитина, можливо зменшити розмір аліментів, що стягуються до 1/5 частки всіх видів доходу позивача.

Аліменти в новому розмірі сплачуються з дня набрання цим рішенням законної сили, що відповідає статті 192 Сімейного кодексу України щодо стягнення аліментів в зміненому розмірі та роз'яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» (п. 23).

Стосовно позовних вимог в частині часткового звільнення від сплати заборгованості по сплаті аліментів, суд приходить до такого.

Згідно з ч.1 ст. 194 СК України аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більше як за десять років, що передували пред'явленню виконавчого листа до виконання.

У відповідності до ст. 195 СК України, розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а у разі спору - судом.

Крім того, ч.2 ст. 197 СК України передбачено, що за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

У відповідності до ч. 4 ст. 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Відповідно до п. 22 постанови пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року суд, у випадках передбачених ст. 197 СК України, може частково або повністю звільнити платника аліментів від сплати заборгованості по аліментам. З аналізу зазначеної правової норми вбачається, що повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом і лише тоді, коли заборгованість виникла у зв'язку із його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. При цьому, слід звернути увагу на те, що у такий спосіб законодавцем визначено право, а не обов'язок, суду звільнити платника аліментів від сплати заборгованості. При вирішенні таких спорів необхідно виходити з інтересів дитини, оскільки аліменти за рішенням суду присуджені на утримання дитини з метою забезпечення достатнього матеріального рівня її життя. Викладене повністю узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові №343/860/17 від 21.11.2018 року та №344/12158/16-ц від 01.08.2018 року.

З наданих позивачем суду доказів не встановлено, що вищевказана заборгованість виникла у зв'язку з тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Позивачу було достеменно відомо, що рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 28 листопада 2012 року року з нього були стягнуті аліменти на утримання малолітньої дочки ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відсутність роботи не є поважною причиною для звільнення від сплати заборгованості по аліментам, передбаченою приписами СК України.

На цей час позивач офіційно працевлаштований, тому не був позбавлений можливості сплачувати аліменти в розмірі встановленому судом, проте аліменти майже не сплачував /а.с. 22-23/.

Обставини, зазначені позивачем, а саме: одруження позивача та народження дитини, яка перебуває на його утриманні, а також утримання дитини його дружини від першого шлюбу, стосуються його матеріального та сімейного стану, що прямо передбачено ч. 1 ст. 197 СК України, та є підставою відстрочки або розстрочки сплати заборгованості.

Наявність у позивача іншої дитини, з якою він проживає і яку він утримує разом зі своєю дружиною, не звільняє його від обов'язку утримувати інших дітей, які з ним не проживають.

Звільнення від сплати заборгованості за аліментами на утримання дітей, які проживають окремо, у зв'язку з доглядом та утриманням іншої дитини, призведе до порушення прав цих дітей та одержувача аліментів. Таким чином, не може бути підставою для зменшення розміру аліментів лише сам по собі факт народження іншої дитини та необхідність її утримання, так як збільшення прав та інтересів однієї дитини за рахунок прав та інтересів іншої дитини є неприпустимим.

Тому, в цій частині позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 263, 265, 268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Южноукраїнський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, про зміну розміру аліментів та часткове звільнення від сплати заборгованості, задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1, на підставі рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 28 листопада 2012 року на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 12 листопада 2012 року до повноліття дитини.

Стягувати з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця с. Озеряни Генічеського району Херсонської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/5 частки від всіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Відкликати з виконання виконавчий лист №1424/2507/2012, виданий Южноукраїнським міським судом Миколаївської області 27 грудня 2012 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку.

ОСОБА_1 в задоволенні позову до ОСОБА_2, третя особа Южноукраїнський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, в частині часткового звільнення від сплати заборгованості, відмовити.

Повний текст рішення буде складений протягом десяти днів з дня з оголошення вступної та резолютивної частин рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

При оголошенні в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення, строк подання апеляційної скарги обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Южноукраїнського

міського суду Г.А. Далматова

_____________________________________________

Повний текст рішення складено 05 лютого 2019 року.