УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2019 р.

м.Харків

Справа № 639/5905/18

провадження 4-с/639/2/19

Жовтневий районний суд м.Харкова

у складі: головуючого - судді Єрмоленко В.Б.

Учасники справи:

Представник заявника- Лабузна С.В.

представник заінтересованої особи- Бардін І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові скаргу ОСОБА_1, заінтересовані особи- Заступник начальника Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основянському та Слобідському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_2, Товариство з обмеженою відповідальністю «АНСУ» на дії та рішення державного виконавця, зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії та рішення державного виконавця, в якій просить суд визнати неправомірною постанову заступника начальника Міжрайонного ВДВС по Основ'янському та Слобідському районах міста Харків ГТУЮ у Харківській області ОСОБА_2 від 01.10.2018 про повернення виконавчого документу стягувачу у ВП № 52317833; визнати неправомірними дії заступника начальника Міжрайонного ВДВС по Основ'янському та Слобідському районах міста Харків ГТУЮ у Харківській області ОСОБА_2 щодо застосування при вирішенні питання повернення виконавчого документу стягувачу від 01.10.2018 у ВП №52317833 положень Закону України «Про виконавче провадження» № 1404 замість положень Закону України «Про виконавче провадження» № 606, тобто у попередній редакції; зобов'язати заступника начальника Міжрайонного ВДВС по Основ'янському та Слобідському районах міста Харків ГТУЮ у Харківській області ОСОБА_2 усунути порушення шляхом закінчення виконавчого провадження № 52317833 на підставі п. 6 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» № 606 (у зв'язку із закінченням строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення).

В обґрунтування заяви посилається на те, що в провадженні Міжрайонного ВДВС по Основ'янському та Слобідському районах міста Харків ГТУЮ у Харківській області перебувало виконавче провадження № 52317833 за виконавчим листом № 639/9862/15-ц, виданим Жовтневим районним судом м. Харкова 09.02.2016. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 23.08.2018 по справі № 649/9862/14-ц замінено стягувача даного виконавчого провадження з ТОВ «ОТП Факторинг Україна» на ТОВ «АНСУ». 01.10.2018 своєю постановою виконавець ОСОБА_2 замінив стягувача даного виконавчого провадження з TOB «ОТП Факторинг Україна» на Товариство з обмеженою відповідальністю «АНСУ» (). 01.10.2018 , керуючись п. 1 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», своєю постановою виконавець ОСОБА_2 повернув виконавчий документ стягувачу. Того ж 01.10.2018, керуючись ст.ст. 3, 27, 40 Закону України «Про виконавче провадження» та п. 8 третього розділу Інструкції з організації примусового виконання рішень, виконавець ОСОБА_2 постановив стягнути з ОСОБА_1 на користь держави виконавчий збір у розмірі 351932 грн. 60 коп., в рамках виконавчого провадження № 52317833. Також 01.10.2018 виконавець ОСОБА_2 керуючись ст. ст. 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404, виніс постанову про відкриття виконавчого провадження № 57328613 про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави 351932 грн 60 коп. ОСОБА_1 вважає постанову виконавця ОСОБА_2 про повернення виконавчого документу стягувачу в рамках ВП № 52317833 незаконною і такою, що підлягає скасуванню. Заявник наголошує, що державний виконавець, вирішуючи питання щодо підстав і порядку закінчення виконавчого провадження № 52317833 від 01.10.2018, мав керуватися нормами Закону України «Про виконавче провадження» № 606-Х1У в редакції від 21.04.1999, що втратив чинність 05.01.2017. Натомість, виконавець ОСОБА_2 неправомірно, на думку заявника, керувався п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-УШ від 02.06.2016 року.

Як зазначає ОСОБА_1, державний виконавець мав винести постанову про закінчення виконавчого провадження з іншої підстави, були порушені права та свободи заявника в результаті неправомірної бездіяльності державного виконавця, оскільки ОСОБА_1 позбавлений права вільно користуватися і розпоряджатися своїм майном з причини накладення державним виконавцем Бардіним І. С. арештів на рухома та нерухоме майно заявника в рамках виконання. Як наслідок, державний виконавець , як вважає заявник, неправомірно постановив стягнути виконавчий збір.

У судовому засіданні представник заявника адвокат ОСОБА_3, яка діє на підставі договору про надання правової допомоги та ордеру, скаргу підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у скарзі, просила задовольнити вимоги ОСОБА_1 31.01.2019 представником заявника подано до суду заяву про подальший розгляд справи за відсутності заявника та його адвоката.

Заступник начальника Міжрайонного ВДВС по Основ'янському та Слобідському районах міста Харків ГТУЮ у Харківській області ОСОБА_2 у судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги, посилаючись на обставини, викладені в письмових заперечення поданих до суду , стверджуючи, що до виконавця надійшов лист стягувача про погашення боржником частини боргу у розмірі 605000 грн. та прохання повернути виконавчий документ в порядку, передбаченому п.1 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». Державним виконавцем 01.10.2018 винесено постанову про повернення виконавчого документа на підставах, зазначених стягувачем. (а.с. 37-45).

Належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи заінтересована особа представник ТОВ «АНСУ» у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не відомі.

Суд, заслухавши вступне слово представника заявника, пояснення заступника начальника Міжрайонного ВДВС по Основ'янському та Слобідському районах міста Харків ГТУЮ у Харківській області ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 74 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до статті 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно з частиною пятою статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обовязковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

Так, відповідно до статей 1, 5 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження - це сукупність дій органів і осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів. Державний виконавець зобов'язаний вжити заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На виконанні у Міжрайонному відділі державної виконавчої служби по Основянському та Слобідському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області перебуває виконавче провадження ВП № 52317833 з примусового виконання виконавчого листа № 639/9862/15-ц від 09.02.2016, виданого Жовтневим районним судом м. Харкова, про стягнення заборгованості у розмірі 352115,00 грн з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна», яке відкрите постановою старшого державного виконавця Бардіна І. С. 23.09.2016 (а.с. 51).

29.09.2016 боржником ОСОБА_1 особисто отримано постанову про відкриття вказаного виконавчого провадження, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення з відповідною відміткою (а.с. 54).

Окрім того, 23.09.2016 старшим державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (а.с. 55), яку також направлено на адресу ОСОБА_1 (а.с. 56).

24.01.2016, у присутності ОСОБА_1 ,описано та арештовано його автомобіль, який передано на зберігання боржнику, про що винесено відповідну постанову (а.с. 58).

Боржнику 21.08.2017 направлена вимога у строк до 31.08.2017 надати до огляду транспортний засіб, який раніше переданий йому на відповідальне зберігання (а.с. 68).

Вказана вимога отримана ОСОБА_1 01.09.2017 (а.с. 69), проте, в подальшому не виконана.

У звязку із приховуванням арештованого майна та невиконанням боржником отриманої вимоги державного виконавця, арештований транспортний засіб оголошено у розшук.

16.07.2018 постановою державного виконавця арештовано кошти ОСОБА_1 08.08.2018 автомобіль ОСОБА_1 затримано та вилучено працівниками патрульної поліції ( а.с. 76).

10.08.2018 боржник ОСОБА_1 особисто отримав вимогу від 10.08.2018 (а.с. 95), якою його зобовязано невідкладно виконати виконавчий документ та сплатити виконавчий збір і витрати виконавчого провадження; надати державному виконавцю інформацію (пояснення) та належним чином завірені документи щодо виконання (або невиконання) виконавчого документу; надати державному виконавцю протягом пяти робочих днів з дня отримання цієї вимоги декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України. У вказаній вимозі державного виконавця боржника попереджено про наслідки невиконання такої вимоги .(а.с. 96-97). Проте, вимога державного виконавця у подальшому боржником не була виконана.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 23.08.2018, яка набрала законної сили, по справі № 649/9862/14-ц замінено стягувача даного виконавчого провадження з ТОВ «ОТП Факторинг Україна» на ТОВ «АНСУ» (а.с. 110).

До виконавчої служби 21.09.2018 надійшов лист стягувача ТОВ «АНСУ» від 17.09.2018 № 4275 про заміну сторони виконавчого провадження та повернення виконавчого документа стягувачу, яким повідомлено, що боржник сплатив частину суми боргу у розмірі 605000,00 грн. Вказаним листом стягувач просив повернути виконавчий документ в порядку, передбаченому п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с. 109).

01.10.2018 державним виконавцем винесено постанову про заміну сторони виконавчого провадження (а.с. 111 зв.ст.). На підставі вищевказаного листа ТОВ «АНСУ» та керуючись п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якого виконавчий документ повертається стягувачу, якщо стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа, , 01.10.2018 виконавцем винесено оскаржувану постанову про повернення виконавчого документа стягувачу у ВП № 52317833 (а.с. 116 зв.ст.).

Також, 01.10.2018 державним виконавцем винесено постанову про стягнення виконавчого збору з боржника ОСОБА_1 в розмірі 351932,60 грн (а.с. 113), а також постанову про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження в розмірі 1045,96 грн. (а.с. 115).У звязку з чим, 01.10.2018 виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_1 на користь Держави виконавчого збору у розмірі 351932,60 грн (а.с. 8) та постанову про арешт майна боржника (а.с. 9).

Заступником начальника Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основянському та Слобідському районах міста Харків ГТУЮ у Харківській області ОСОБА_2 09.10.2018 , на адресу боржника та його представника, направлено повідомлення про результати визначення вартості майна боржника, а саме автомобіля Suzuki Grand Vitara, державний номер НОМЕР_1, що оцінено у суму 199800,00 грн. (а.с. 12). 13 жовтня 2018 р. державний виконавець у присутності понятих виніс постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника (а.с.10-11).

Суд відхиляє доводи заявника про те, що виконавець начебто мав керуватись нормами Закону України «Про виконавче провадження» » № 606-Х1У в редакції від 21.04.1999, що втратив чинність 05.01.2017.

Частиною 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» (№ 1404-VIII) визначено, що виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

У відповідності до додатку до Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 05.08.2016 № 2432/5, (пункт 1 розділу IX) виконавчими діями є: відкриття виконавчого провадження, повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, накладення арешту на майно боржника та на кошти, повідомлення сторін про результати визначення вартості чи оцінки майна, тощо.

Отже, твердження заявника про те, що станом на 01.10.2018 виконавець повинен був керуватись редакцією Закону України «Про виконавче провадження», яка втратила чинність 05.01.2017 не відповідають дійсності.

Крім того, з наданої копії матеріалів виконавчого провадження вбачається, що виконавчий документ повернуто стягувачу не на підставі п. 1 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-ХІV, а саме згідно заяви від 17.09.2018, якою ТОВ «АНСУ» просило повернути виконавчий документ в порядку, передбаченому п. 1 ч. 1 ст. 37 діючої редакції Закону України «Про виконавче провадження» (№ 1404-VIII). Аналогічні підстави повернення виконавчого документа стягувача містилися у п.1 ч.1 ст. 47 Закону № 606-Х1У.

Думка заявника стосовно того, що державний виконавець Бардін І. С. мав закінчити виконавче провадження на підставі п. 6 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-ХІV, який втратив чинність, спростовується наступним.

Частина 1 ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-ХІV, який втратив чинність, встановлювала, що державний виконавець провадить виконавчі дії з виконання рішення до завершення виконавчого провадження у встановленому цим Законом порядку, а саме: закінчення виконавчого провадження - згідно із статтею 49 цього Закону; повернення виконавчого документа стягувачу - згідно із статтею 47 цього Закону; повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадовій особі), який його видав, - згідно із статтею 48 цього Закону.

Пункт 6 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-ХІV, який втратив чинність, та п. 7 ч. 1 ст. 39 чинного Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII вказують, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення, а не характеру рішення (майнового чи немайнового).

Закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення відноситься до періодичних платежів (аліменти, розстрочка, тощо).

За таких обставин суд вважає, що вимоги заявника не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи, тому відсутні підстави як для визнання неправомірноюпостанову заступника начальника Міжрайонного ВДВС по Основ'янському та Слобідському районах міста Харків ГТУЮ у Харківській області ОСОБА_2 від 01.10.2018 про повернення виконавчого документу стягувачу у ВП № 52317833, визнання неправомірними дії заступника начальника Міжрайонного ВДВС по Основ'янському та Слобідському районах міста Харків ГТУЮ у Харківській області ОСОБА_2 щодо застосування при вирішенні питання повернення виконавчого документу стягувачу від 01.10.2018 у ВП № 52317833 положень діючого на час прийняття рішення Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII замість положень Закону України «Про виконавче провадження» № 606-ХІV, який втратив чинність 05.01.2017, так і для зобов'язання заступника начальника Міжрайонного ВДВС по Основ'янському та Слобідському районах міста Харків ГТУЮ у Харківській області ОСОБА_2 усунути порушення шляхом закінчення виконавчого провадження № 52317833 на підставі п. 6 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-ХІV. З огляду на викладене, суд відмовляє у задоволенні скарги.

Керуючись ст.ст. 447, 451 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1, заінтересовані особи- Заступник начальника Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основянському та Слобідському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_2, Товариство з обмеженою відповідальністю «АНСУ» на дії та рішення державного виконавця, зобовязання вчинити певні дії-відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом пятнадцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення виготовлено 06.02.2019.

СУДДЯ -