печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2019 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Козлова Р.Ю.,

при секретарі - Іваненку С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом компанії Венс, Інк. до ОСОБА_1 , Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України, про визнання недійсним свідоцтва України № НОМЕР_1 на знак для товарів і послуг та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач компанія Венс, Інк. звернувся до суду із позовом про визнання недійсним свідоцтва України № НОМЕР_1 на знак для товарів і послуг та зобов`язання вчинити дії. В обґрунтування пред`явлених вимог позивач посилається на наступне.

25 березня 2016 року на ім`я ОСОБА_1 було зареєстровано торговельну марку «ІНФОРМАЦІЯ_1» (комб.) та видано свідоцтво України № НОМЕР_1 . Вказану торговельну марку зареєстровано для товарів 25 класу МКТП:

«Одяг, взуття, наголовні убори; альби; апостольники (черничі убори); бандани (хустки); берети; боа (горжетки); бриджі; бутси (футбольні черевики); валянки (взуття з валяної вовни); верхній одяг; взуттєві передки; взуття для купання; вилоги (одяг); манжети (одяг); вставки до сорочок; вуалі (одяг); галстуки (краватки); гамаші; краги; гетри; гімнастичні туфлі; готовий одяг; готові спідки до одягу; грації; дерев`яне взуття; джемпери; пуловери; светри; джерсі (трикотажний одяг); дитячі фартушки непаперові; дитячі штанці (одяг); дублянки; кожухи; шуби; душові шапочки; жилети (камізельки); жіночі панталони; жіночі труси; зав`язки на гетри, штани; знімні коміри; калоші; капелюхи; каптури (одяг); капці (пантофлі); каркаси для капелюхів; кашне; кепки (кашкети); чіпці (очіпки); шапки; кишені до одягу; козирки (наголовні убори); козирки до наголовних уборів; колготки; комбінації (спідня білизна); комбінезони (одяг); коміри (одяг); корсажі (жіноча білизна); корсети (спідня білизна); костюми; костюми для водних лиж; костюми для плавання (купання); куртки; легінси (штани); лижні черевики; лівреї; ліфчики; ліфчики-корсети; майки, футболки спортивні; манишки; манишки до сорочок; мантильї (накидки короткі жіночі); маскарадні костюми; маски для сну; матроські блузи; митри (наголовні убори); мітенки (напівпальчатки); муфти (одяг); муфти для ніг неелектронагрівні; набійки на взуття; навушники (одяг); наголовні пов`язки (одяг); накидки (одяг); натільна (спідня) жіноча білизна; непромокальний одяг; носкові частини взуття; носовички нагрудні (одяг); однострої (формений одяг); одяг для автомобілістів; одяг для велосипедистів; одяг для гімнастики; одяг з вичиненої шкіри; одяг з габардину; одяг із штучної шкіри; орарі (церковний одяг); пальта; панчішні вироби; панчішні підв`язки; панчохи; паперовий одяг; паперові капелюхи (одяг); парки (одяг ескімосів); паски (пояси) (одяг); підбори; підв`язки для шкарпеток; підв`язки круглі панчішні; підошви; підпахівники; підтяжки (шлейки до одягу); піжами; плавки (штанці) для купання; плащі; пляжне взуття; пляжний одяг; полотняні туфлі та сандалі; пончо; посаги для немовлят (набори одягу); потовбиральні панчохи; пояси (спідні); поясний гаман (одяг); протиковзові засоби для взуття; п`ятки до панчіх; ранти до взуття; рибальський верхній одяг; ризи; робочий одяг (халати, комбінезони); рукавички (пальчатки) (одяг); рукавички для лижників; сандалі; сандалі для купання; сарафани; сарі; саронги; сорочки; сорочки для гольфа; спідниці; спідниці нижні; спіднички дитячі; спідниці-шорти; спідній одяг потовбиральний; спідня (натільна) білизна; спортивне взуття; спортивний трикотажний одяг; спортивні туфлі; сукні; тоги; трикотажні вироби (одяг); труси; труси-боксери; туфлі; тюбетейки; ярмулки; тюрбани; устілки (до взуття); фартухи (одяг); фітинги (обладунки) металеві до взуття; халати; халати для купання; халяви чобіт; хустки нашийні; хутро (одяг); хутряні накидки; циліндри (наголовні убори); черевики; черевички із шнурками; чоботи; шалі; шапочки для купання; шарфи; широкі краватки; шкарпетки; шпичаки до футбольних черевиків; штани;».

Водночас, Позивач є власником знаків для товарів і послуг «ІНФОРМАЦІЯ_2» за свідоцтвами України №№ НОМЕР_2 (дата реєстрації - 15.09.2000), НОМЕР_4 (дата реєстрації - 15.09.2000), НОМЕР_5 (дата реєстрації - 10.05.2017), НОМЕР_3 (дата реєстрації - 10.05.2017).

Позивач вважає, що позначення «ІНФОРМАЦІЯ_1» (комб.), зареєстроване в якості торговельної марки за свідоцтвом України № НОМЕР_1 на ім`я Відповідача 1, не відповідає умовам надання правової охорони, оскільки вказаний знак є схожим настільки, що його можна сплутати зі знаками, раніше зареєстрованими в Україні на ім`я Позивача для таких самих та споріднених товарів та послуг.

Представником Мінекономіки було подано відзив на позовну заяву, в якому зазначається, що знаки Позивача за свідоцтвами №№ НОМЕР_2, НОМЕР_4, НОМЕР_5, НОМЕР_3 відрізняються від знака ОСОБА_1 за свідоцтвом України № НОМЕР_1 за своєю фонетичною, графічною та семантичною відмінністю, а тому зазначені знаки не є схожими настільки, що їх можна сплутати по відношенню до товарів 25 класу МКТП, що підтверджується, зокрема, результатами кваліфікованої експертизи заявки № m201500477.

Відповідач ОСОБА_1 в судові засідання не з`являлась, про час розгляду справи повідомлялася судом належним чином неодноразово, представника в судове засідання не направила.

Про причину неявки суд не повідомила, а тому суд вважає за можливе розглядати справу в її відсутності.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 07 червня 2019 року відкрито провадження в справі.

Ухвалою судді Печерського районного суду м. Києва від 07 серпня 2019 року задоволено заяву представника позивача про забезпечення позову: заборонено ОСОБА_1 здійснювати будь-які дії з передачі іншим особам повністю чи частково виключних майнових прав інтелектуальної власності на знак для товарів і послуг «ІНФОРМАЦІЯ_1» (комб.) за свідоцтвом України № НОМЕР_1 ; заборонено Міністерству економічного розвитку і торгівлі України (01008, Україна, м. Київ, вул. М. Грушевського, 12/2; ідентифікаційний код суб`єкта господарської діяльності 37508596) здійснювати інформування шляхом публікації в Офіційному бюлетені «Промислова власність» відомостей щодо передання частково або повністю майнових прав інтелектуальної власності на знак для товарів і послуг «ІНФОРМАЦІЯ_1» (комб.) за свідоцтвом України № НОМЕР_1 іншим особам.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 21 листопада 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 21 листопада 2019 року на підставі заяви відповідача 2 здійснено заміну назви "Міністерство економічного розвитку і торгівлі України" на "Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України".

У судове засідання представник позивача не з`явилася, направила суду заяву про розгляд справи за її відсутності, пред`явлені вимоги підтримує у повному обсязі та наполягає на їх задоволенні.

Представник відповідача Мінекономіки, у судове засідання не з`явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином. В матеріалах справи наявний відзив представник відповідача, відповідно до змісту якого, представник проти задоволення позову заперечує.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази та вивчивши зміст поданих учасниками процесу заяв по суті справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивачу належить право інтелектуальної власності на ряд знаків для товарів і послуг «ІНФОРМАЦІЯ_2» за свідоцтвами України №№ НОМЕР_2, НОМЕР_4, НОМЕР_5, НОМЕР_3.

Згідно статті 492 ЦК України, торговельною маркою може бути будь-яке позначення або будь-яка комбінація позначень, які придатні для вирізнення товарів (послуг), що виробляються (надаються) однією особою, від товарів (послуг), що виробляються (надаються) іншими особами. Такими позначеннями можуть бути, зокрема, слова, літери, цифри, зображувальні елементи, комбінації кольорів.

У відповідності до положень пункту 4 статті 1 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг», знак, - це позначення, за яким товари і послуги одних осіб відрізняються від товарів і послуг інших осіб.

За приписами статті 494 ЦК України, набуття права інтелектуальної власності на торговельну марку засвідчується свідоцтвом. Умови та порядок видачі свідоцтва встановлюються законом. Обсяг правової охорони торговельної марки визначається наведеними у свідоцтві її зображенням та переліком товарів і послуг, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до частини 1 статті 495 ЦК України, майновими правами інтелектуальної власності на торговельну марку є: право на використання торговельної марки; виключне право дозволяти використання торговельної марки; виключне право перешкоджати неправомірному використанню торговельної марки, в тому числі забороняти таке використання; інші майнові права інтелектуальної власності, встановлені законом.

Згідно пункту 4 статті 5 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг», обсяг правової охорони, що надається, визначається зображенням знака та переліком товарів і послуг, внесеними до Реєстру, і засвідчується свідоцтвом з наведеними у ньому копією внесеного до Реєстру зображення знака та переліком товарів і послуг.

Статтею 16 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» зазначено, що свідоцтво надає його власнику право використовувати знак та інші права. При цьому, використанням знака визнається:

- нанесення його на будь-який товар, для якого знак зареєстровано, упаковку, в якій міститься такий товар, вивіску, пов`язану з ним, етикетку, нашивку, бирку чи інший прикріплений до товару предмет, зберігання такого товару із зазначеним нанесенням знака з метою пропонування для продажу, пропонування його для продажу, продаж, імпорт (ввезення) та експорт (вивезення);

- застосування його під час пропонування та надання будь-якої послуги, для якої знак зареєстровано;

- застосування його в діловій документації чи в рекламі та в мережі Інтернет.

Знак визнається використаним, якщо його застосовано у формі зареєстрованого знака, а також у формі, що відрізняється від зареєстрованого знака лише окремими елементами, якщо це не змінює в цілому відмітності знака.

Відповідно до статті 424 ЦК України, майновими правами інтелектуальної власності є: 1) право на використання об`єкта права інтелектуальної власності; 2) виключне право дозволяти використання об`єкта права інтелектуальної власності; 3) виключне право перешкоджати неправомірному використанню об`єкта права інтелектуальної власності, в тому числі забороняти таке використання; 4) інші майнові права інтелектуальної власності, встановлені законом.

Частинами 2, 3 статті 426 ЦК України, визначено, що особа, яка має виключне право дозволяти використання об`єкта права інтелектуальної власності, може використовувати цей об`єкт на власний розсуд, з додержанням при цьому прав інших осіб. Використання об`єкта права інтелектуальної власності іншою особою здійснюється з дозволу особи, яка має виключне право дозволяти використання об`єкта права інтелектуальної власності, крім випадків правомірного використання без такого дозволу, передбачених цим Кодексом та іншим законом.

Відповідно до частини 5 статті 16 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг», свідоцтво надає його власнику виключне право забороняти іншим особам використовувати без його згоди, якщо інше не передбачено цим Законом:

- зареєстрований знак стосовно наведених у свідоцтві товарів і послуг;

- зареєстрований знак стосовно товарів і послуг, споріднених з наведеними у свідоцтві, якщо внаслідок такого використання можна ввести в оману щодо особи, яка виробляє товари чи надає послуги;

- позначення, схоже із зареєстрованим знаком, стосовно наведених у свідоцтві товарів і послуг, якщо внаслідок такого використання ці позначення і знак можна сплутати;

- позначення, схоже із зареєстрованим знаком, стосовно товарів і послуг, споріднених з наведеними у свідоцтві, якщо внаслідок такого використання можна ввести в оману щодо особи, яка виробляє товари чи надає послуги, або ці позначення і знак можна сплутати.

Згідно статті 20 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг», будь-яке посягання на права власника свідоцтва, передбачені статтею 16 цього Закону, в тому числі вчинення без згоди власника свідоцтва дій, що потребують його згоди, та готування до вчинення таких дій, вважається порушенням прав власника свідоцтва, що тягне за собою відповідальність згідно з чинним законодавством України.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач звертаючись з позовом до суду до відповідача про зобов`язання припинити порушення прав інтелектуальної власності та про визнання недійсним свідоцтва України на знак для товарів і послуг, з підстав невідповідності останнього умовам надання правової охорони.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 102 ЦПК України висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Керуючись наданими статтею 106 ЦПК України правами, позивач замовив складання висновку експерта атестованому судовому експерту Ткачук Т.М., яка має кваліфікацію судового експерта з правом проведення експертиз за спеціальністю: 13.6 «Дослідження, пов`язані з комерційними (фірмовими) найменуваннями, торговельними марками (знаками для товарів і послуг), географічними зазначеннями» (свідоцтво № 1909 від 15 грудня 2017 року, видане Центральною експертно-кваліфікаційною комісією Міністерства юстиції України, термін дії до 15 грудня 2020 року).

На вирішення судового експерта було поставлено наступне питання:

1) Чи є торговельна марка « » за свідоцтвом України № НОМЕР_1 схожою настільки, що її можна сплутати з торговельними марками «ІНФОРМАЦІЯ_2» за свідоцтвами України № НОМЕР_2 , НОМЕР_4, НОМЕР_5, НОМЕР_3?

За результатами проведеного експертного дослідження, судовим експертом Ткачук Т.М. був складений Висновок експерта № 12-ТТМ/18 у сфері інтелектуальної власності від 27 червня 2018 року, відповідно до якого експерт дійшла висновку: знаки для товарів і послуг «ІНФОРМАЦІЯ_1» (комб.) за свідоцтвом України № НОМЕР_1 є схожим настільки, що його можна сплутати зі знаками для товарів і послуг «ІНФОРМАЦІЯ_2» за свідоцтвами України № НОМЕР_2 , НОМЕР_4, НОМЕР_5, НОМЕР_3.

Згідно ч. 5 ст. 106 ЦПК України у висновку експерта зазначається, що висновок виготовлено для подання до суду та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Як слідує зі змісту висновку, а саме другого його аркушу, судовим експертом Ткачук Т.М. зазначено, що висновок підготовлено для подання до суду, а також те, що судовий експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок відповідно до ст. 384 КК України.

Оцінивши вказаний висновок в сукупності з дослідженими матеріалами справи, суд не знайшов будь-яких обставин, які б дозволяли стверджувати про його необґрунтованість, неповноту або неправильність чи суперечливість його іншим матеріалам справи, а тому даний висновок також судом приймається до уваги, як належний та допустимий доказ.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позивачем доведено належними доказами позовні вимоги, а відповідачами не спростовано їх обґрунтованість, що є підставою для задоволення позову повністю.

Враховуючи те, що Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України, відповідно до покладених на нього повноважень та прав, не відслідковує порушення прав власників торговельних марок, суд вважає, що з Відповідача 1 підлягають стягненню на користь Позивача у розмірі 21 824,30 грн судові витрати понесені ним під час розгляду справи, які складаються з суми сплаченого судового збору в розмірі 6 723,50 грн. та витрат на проведення експертизи у розмірі 15 100,80 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 15, 16, 20, 494, 495, 499 ЦК України, ст. ст. 16, 19 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів та послуг», ст. ст., ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76-82, 259, 263 - 265, 268, 273 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов компанії Венс, Інк. до ОСОБА_1 , Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України про визнання недійсним свідоцтва України № НОМЕР_1 на знак для товарів і послуг та зобов`язання вчинити дії- задовольнити.

Зобов`язати ОСОБА_1 припинити порушення прав компанії Венс, Інк. (ІНФОРМАЦІЯ_2, Inc.) на знаки для товарів і послуг за свідоцтвами України №№ НОМЕР_2 , НОМЕР_4, НОМЕР_3 , НОМЕР_5.

Визнати недійсним свідоцтво України № НОМЕР_1 на знак для товарів і послуг «ІНФОРМАЦІЯ_1» (комб.) повністю.

Зобов`язати Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України (ідентифікаційний код суб`єкта господарювання: 37508596; юридична адреса: 01008, м. Київ, вул. Михайла Грушевського, 12/2) внести зміни до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг стосовно визнання недійсним свідоцтва України № НОМЕР_1 повністю та здійснити публікацію про це в офіційному бюлетені «Промислова власність».

Стягнути з ОСОБА_1 на користь компанії Венс, Інк. витрати у вигляді сплати судового збору та витрати на проведення експертизи у розмірі 21 824,30 грн.

Повне рішення суду складено 26 листопада 2019 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Оскільки в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд міста Києва.

Суддя