Справа № 188/48/19
Провадження № 2/188/178/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2019 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Місюра К.В.

за участю секретаря: Хандрига Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Петропавлівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

У січні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом відповідно до якого просить розірвати шлюб з ОСОБА_2.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що 14.09.1991 року вона уклала шлюб, після чого вони проживали з відповідачем до 2010 року.

Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають.

Спільне життя з відповідачем не склалося у зв'язку з тим, що останнім часом вони не знаходили взаємопорозуміння по жодному питанню, які виникали у їхньому житті.

Шлюбні відносини між ними фактично припинені з 2010 року. Проживають окремо та спільного господарства не ведуть.

В судове засідання позивач не з'явилась, в своїй позовній заяві позивач зазначила про розгляд справи у її відсутність, на розірванні шлюбу наполягає.

Відповідач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги про розірвання шлюбу визнає.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судом встановлено, що позивач та відповідач дійсно перебувають у шлюбних відносинах з 14.09.1991 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, видане виконавчим комітетом Миколаївської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області. Як зазначила позивач у своїй позовній заяві, вони фактично стали чужими людьми та припинили підтримувати стосунки, проживають окремо з 2010 року.

Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення.

За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу є неможливим, оскільки сім'я розпалася остаточно, шлюб існує формально і підлягає розірванню, так як збереження сім'ї суперечить інтересам подружжя.

Суд, вирішуючи питання про розірвання шлюбу, вважає за необхідне з'ясувати прізвище подружжя після розірвання шлюбу. Позивач у судове засідання не з'явилась тому суд вважає за необхідне залишити їй прізвище, яке вона отримала під час реєстрації шлюбу - «ОСОБА_1».

Керуючись ст.ст. 110-113 СК України, ст.ст. 258, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, укладений 14.09.1991 року у виконавчому комітеті Миколаївської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 35 - розірвати.

Позивачу - ОСОБА_1 залишити прізвище, яке вона отримала під час реєстрації шлюбу, - «ОСОБА_1».

Судові витрати віднести на позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя К. В. Місюра