РІШЕННЯ

іменем України

смт Зарічне

18 грудня 2019 року Справа № 561/867/19

Зарічненський районний суд Рівненської області у складі:

головуючого судді Дідика А. В.,

при секретарі судового засідання Расевич Г. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

07 жовтня 2019 року на адресу Зарічненського районного суду Рівненської області направлено позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. У позовній заяві позивач зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його баба ОСОБА_4 , яка на випадок своєї смерті лишила заповіт на ім`я позивача, до складу якого, зокрема, входять земельна ділянка згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії РВ № 062210 від 26 березня 2003 року.

Як спадкоємець за заповітом має намір оформити спадщину після смерті ОСОБА_4 .

У встановлений строк позивач не звернувся до нотаріальної контори і не подав заяви про прийняття спадщини, оскільки йому не було відомо про те, що спадкодавець вчинила заповіт на його ім`я і заповіла йому належну для неї земельну ділянку. Просить ухвалити рішення про визначення додаткового строку на подання заяви про прийняття спадщини тривалістю три місяці.

У судове засідання позивач не з`явився, подав на адресу суду заяву про повну підтримку позовних вимог та про розгляд справи за його відсутності (а. с . 33).

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подали суду заяви від 24 жовтня 2019 року (а. с. 14-15 ) про визнання позовних вимог згідно яких позовну заяву просять розглядати без їх участі, позовні вимоги визнають у повному обсязі та не заперечують щодо їх задоволення. Відповідач ОСОБА_5 в заяві додатково вказала, що заповіт спадкодавця (її матері) ОСОБА_4 , знаходився в документах спадкодавця. Про існування заповіту вона повідомила спадкоємця ОСОБА_1 який є позивачем у справі.

Як зазначено у ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Враховуючи те, що відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі.

Фіксування судового засідання технічними засобами у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється.

Проаналізувавши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 19 грудня 2017 року, (а. с. 7), ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 93 років, про що виконкомом Кухітсько-Вільської сільської ради Зарічненського району Рівненської області 19 грудня 2017 року складений актовий запис № 45.

За інформацією у довідці Кухітсько-Вільської сільської ради Зарічненського району Рівненської області № 36-72 від 27 серпня 2019 року (а. с. 6) ОСОБА_4 , баба позивача, на дату смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 грудня 2017 року проживала та була зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 з 01 січня 1978 року по 18 грудня 2017 року. Разом з нею на день її смерті проживали та були зареєстровані її дочка - ОСОБА_2 та онук - ОСОБА_3 .

Державним актом на право власності на земельну ділянку серія РВ № 062210 від 26 березня 2003 року (а. с. 8) підтверджено, що ОСОБА_4 належить на праві власності земельна ділянка на території Кухітсько-Вільської сільської ради Зарічненського району Рівненської області.

26 травня 2003 року секретарем виконкому Кухітсько-Вільської сільської ради Зарічненського району Рівненської області посвідчувався заповіт (а. с. 5) за яким ОСОБА_4 , земельний пай, який належить їй на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) РВ НОМЕР_2 , заповіла своєму онуку ОСОБА_1 .

За даними довідки державного нотаріуса Зарічненської районної державної нотаріальної контори Рівненської області № 1-16/1194 від 04 грудня 2019 року (а. с. 27) після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою про прийняття спадщини ніхто не звертався, спадкова справа не заводилась, свідоцтво про право на спадщину за законом чи заповітом не видавалось.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи (частина перша та друга статті 1220 ЦК України).

Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Згідно зі статтею 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Частиною першою та другою статті 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України).

Наслідки пропущення строку для прийняття спадщини визначені статтею 1272 ЦК України.

Відповідно до частини першої статті 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Разом з тим, ч. 3 ст. 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_4 .

Звертаючись до суду із даним позовом ОСОБА_1 зазначає, що причиною пропуску строку для прийняття спадщини була його необізнаність щодо наявності заповіту складеного померлою ОСОБА_4 .

Оцінюючи причини пропуску строку на звернення із заявою про прийняття спадщини суд виходить з наступного.

Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦКУ, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

У Постанові Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 Про судову практику у справах про спадкування встановлено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК.

Як вказано у Постанові судової палата у цивільних справах Верховного Суду України від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17 необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною для встановлення додаткового строку для прийняття спадщини.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Таким чином, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Крім того відповідачі по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які проживали на дату смерті із спадкоємцем подали суду письмові заяви про визнання позовних вимог (а. с. 14, 15).

Отже причину пропуску позивачем встановленого строку для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , суд визнає поважною.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачами позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Керуючись ст.ст.11, 206, 258-265 ЦПК України і на підставі ст. ст. 1262, 1270, 1272 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до ОСОБА_2 (місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ), ОСОБА_3 ( місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ) про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщинизадовольнити повністю.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , додатковий строк у три місяці, з дня набрання рішенням суду законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Зарічненський районний суд Рівненської області до Рівненського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя А. В. Дідик