Справа №637/1528/18 05.02.2019
РІШЕННЯ

Іменем України

04 лютого 2019 року с.м.т.Шевченкове

Шевченківський районний суд Харківської області

у складі: головуючого судді - Тордія Е.Н. секретар судових засідань ОСОБА_1

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщені Шевченківського районного суду Харківської області цивільну справу №637/1528/18 (2/637/36/19) за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 сільської ради Шевченківського району Харківської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини за заповітом,-

ВСТАНОВИВ:

03 грудня 2018 року ОСОБА_2 звернулася до Шевченківського районного суду Харківської області з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини за заповітом, після смерті: ОСОБА_5, яка померла 29 січня 2018 року.

В обгрунування своїх вимог зазначила, що 29 січня 2018 року в селі Новомиколаївка Шевченківскього району Харківської області померла її бабуся ОСОБА_5. За свого життя ОСОБА_5 склала заповіт на її імя, яким все своє майно заповідала їй. Звернувшись до нотаріальної контори для введення у права спадкування їй було відмовлено, з приводу пропуску встановленого законом строку. Вважає, що строк вона пропустила з поважної причини, так як з 25 листопада 2017 року по 18 серпня 2018 року перебувала за межами України у Чехії, не мала фізичної можливості своєчасно звернутися за для отримання спадщини.Тому змушена звернутися до суду за захистом свого не визнаного права та просить суд визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини за заповітом строком на 2 (два) місяці.

Позивач в судове засідання не зявилася надала до суду письмову заяву про розгляд справи за своєї відсутності, просить позовні вимоги задовольнти у повному обсязі.

Відповаідач, в судове засідання також не зявився надавши до суду писмову заяву про розгляд справи за його відсутності та не заперечував проти заявлених вимог позивача (дочкою) про визначення додаткового строку для прийняття спадщини за заповітом.

Представник відповідача ОСОБА_4 сільської ради Шевченківського раойну Харківської області, в судове засіданні не зявився надавши письмову заяву з клопотанням про розгляд справи у своєї відсутності. Проти задоволення позовних вимог ОСОБА_2 не заперечує.

Суд вважає можливим продовжити розгляд справи у відсутності позивача та відповідачів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України за неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

З свідоцтва про народження (серія ЯИ №589639 видане Новмиколаївською сільською радою Шевченківського району Харківської області від 7 травня 1954 року) вбачається, що 21 квітня 1954 року народився ОСОБА_3, його батьками відповідно вказані: ОСОБА_6, ОСОБА_5.

Свідоцтвом про народження (серія ІІ-ВЛ № 457830 виданого Шевченківським РЗАГС Харківської області від 23 серпня 1980 року) засвідчено той факт, що 20 травня 1980 року народилася ОСОБА_7, її батьками відповідно вказані: ОСОБА_3, ОСОБА_8.

Позивач по справі, перебувала у шлюбі та набула прізвища ОСОБА_2, який в подальшому рішенням Шевченківського районного суду Харківської області від 05 липня 2012 року, розірвано (а.с. 10-11).

Відповідно до заповіту складеного 20 липня 2010 року ОСОБА_5 та посвідченого секретарем виконавчого комітету ОСОБА_4 сільської ради Шевченківського району Харківської області за №194, на випадок своєї смерті заповідала все своє майно, де б таке не було та з чого б воно не складалось і, взагалі, все те, що буде їй належати та на що вона за Законом буде мати право заповідала у власність онучці ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно свідоцтва про смерть ( серії І-ВЛ № 620104, виданого виконавчим комітетом ОСОБА_4 сільської ради Шевченківського району Харківської області від 01 лютого 2018 року), ОСОБА_5, померла 29 січня 2018 року.

Після смерті ОСОБА_5 залишилося спадкове майно у вигляді: земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5.9955 гектари право на яку посвідчено державним актом на право приватної власності на землю серії Р2 № 772887, кадастровий номер :02:002:0294 від 26 червня 2003 року, яка розташована на території ОСОБА_4 сільської ради Шевченківського району Харківської області.

З вищенаведеного та документів вбачається, що позивач за справою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 є онукою ОСОБА_5, яка померла 29 січня 2018 року.

З наданих до суду: закордонного паспорту та авіоквитка, вбачається, що позивач з 25 листопада 2017 року по 18 серпня 2018 року перебувала за межами України на заробітках в Чехії і не могла вчасно звернутися з заявою про прийняття спадщини за заповітом до нотаріальної контори після смерті бабусі ОСОБА_5, померлої 29 січня 2018 року, так як строк подачі заяви сплив 29 липня 2018 року.

З письмової відповіді №627/02-17 Шевченківської державної нотаріальної контори Харківської області від 24 листопада 2018 року, позивачу відмовлено у заведенні спадкової справи та видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_5, померлої 29 січня 2018 року, так як пропущено строк для прийняття спадщини, передбачений ст.1272 Цивільного кодексу України, та запропоновано звернутися до суду.

Також з відповіді №447/01-16 приватного нотаріуса Шевченківскього районного нотаріального округу Харківської області від 21 грудня 2018 року зазначено, що спадкові справи після смерті вищезазначеної особи не заводились. 20 листопада 2010 року за реєстровим №194 ОСОБА_4 сільською радою Шевченківського району Харківської області був посвідчений заповіт, складений гр.ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Таким чином з дня відкриття спадщини по день подачі позову, пройшло більше ніж 6 місяців, визначених законом як строк для прийняття спадщини.

Відносини спадкування регулюються Цивільним кодексом України, який набрав чинності 1 січня 2004 року та застосовуються до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, оскільки спадщина після смерті спадкодавця відкрилася 29 січня 2018 року.

Згідно вимог ст.ст. 1216, 1217, 1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Статтями 1233, 1235 Цивільного кодексу України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

За приписами статті 1268 Цивільного кодексу України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Положеннями ст.ст. 1270, 1272 Цивільного кодексу України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

З метою реалізації конституційних та майнових прав позивачу, який може мати право на спадщину за заповітом, суд визнає причину пропуску строку для прийняття спадщини поважною та визначити ОСОБА_2 додатковий строк.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 200, 223, 247, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1223, 1233, 1235, 1268, 1270, 1272 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 сільської ради Шевченківського району Харківської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини за заповітом - задовольнити.

Визначити ОСОБА_2 додатковий строк тривалістю 2 (два) місяці для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті: ОСОБА_5, яка померла 29 січня 2018 року. Початком строку вважати день набрання рішенням законної сили.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи,зазначений строк обчислюється з часу виготовлення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СУДДЯ