Іванівський районний суд Одеської області
Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/875/19
Провадження № 2/499/489/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"20" грудня 2019 р. смт. Іванівка

Іванівський районний суд Одеської області в складі: головуючого судді Тимчука Р.М. за участю секретаря судового засідання Мельника Р.А. розглянувши у підготовчому судовому засіданні в смт.Іванівка Одеської області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на транспортний засіб за набувальною давністю, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на транспортний засіб за набувальною давністю посилаючись на те, що він у 2012 році придбав у ОСОБА_3 (по техпаспорту) автомобіль TOYOTA FORTUNER, кузов № НОМЕР_1 , 2007 року випуску, двигун 2694, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 та сплатив за нього кошти у розмірі 8000 доларів США, про що він йому надав розписку. ОСОБА_3 в свою чергу передав оригінал реєстраційного свідоцтва транспортного засобу.

Переоформити на своє ім`я даний автомобіль не міг, оскільки він як власник ще не оформив свої права, так як автомобіль згідно документів належав його батькові ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та він зобов`язався оформити спадщину, а потім переоформити автомобіль на ім`я позивача.

На даний час позивач вирішив переоформити автомобіль, однак йому стало відомо, що власник автомобіля ОСОБА_3 , який йому його продав, помер не переоформивши автомобіль на себе, про те спадщину він прийняв, автомобіль фактично належав йому.

Після смерті ОСОБА_3 спадкоємицею стала його дружина ОСОБА_2 , яка також спадщину прийняла проте її не оформила.

Та на даний час не бажає займатися оформленням посилаючись, що позивач є власником цього автомобіля, так як вже давно її чоловік його продав.

Позивач вважає себе добросовісним набувачем, так як відкрито та безперервно володіє транспортним засобом протягом семи років.

Позивач просить суд задовольнити його позовні вимоги слухати справи у його відсутність.

Відповідачка у підготовче судове засідання не з`явилася, надала заяву про визнання позовних вимог в повному обсязі, заперечень не має, просить справу розглянути у її відсутінсть.

Оскільки сторони надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, то їх неявка в судове засідання, згідно з ч. 3 ст.218 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи. Відповідно до ч.3,4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст.ст.206,207 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до абзацу 3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Дослідивши письмові матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Позивач свої позовні про визнання права власності за набувальною давністю, обґрунтовує тими, обставинами, що він у 2012 році придбав у ОСОБА_3 (по техпаспорту) автомобіль TOYOTA FORTUNER, кузов № НОМЕР_1 , 2007 року випуску, двигун 2694, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 та сплатив за нього кошти у розмірі 8000 доларів США, про що він йому надав розписку. ОСОБА_3 в свою чергу передав оригінал реєстраційного свідоцтва транспортного засобу.

Переоформити на своє ім`я даний автомобіль не міг, оскільки він як власник ще не оформив свої права, так як автомобіль згідно документів належав його батькові ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та він зобов`язався оформити спадщину, а потім переоформити автомобіль на ім`я позивача.

На даний час позивач вирішив переоформити автомобіль, однак йому стало відомо, що власник автомобіля ОСОБА_3 , який йому його продав, помер не переоформивши автомобіль на себе, про те спадщину він прийняв, автомобіль фактично належав йому.

Після смерті ОСОБА_3 спадкоємицею стала його дружина ОСОБА_2 , яка також спадщину прийняла проте її не оформила.

Та на даний час не бажає займатися оформленням посилаючись, що позивач є власником цього автомобіля, так як вже давно її чоловік його продав.

Відповідачка зазначені позовні вимоги визнала в повному обсязі. Отже суд розглядає справу без з`ясування і дослідження обставин справи.

Застосовуючи норми матеріального права при розгляді справи суд виходив з такого.

Відповідно до ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом, а відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ч. 2 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить згальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа наділена правом звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно рішення Конституційного Суду України у справі № 1-10/2004 року від 01 грудня 2004 року надано тлумачення, що поняття "охоронюваний законом інтерес", у логічно-смисловому зв`язку з поняттям "права", треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Відповідно до ч.1 ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Відповідно до ч.4 ст.344 ЦК України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Згідно п.9, 11, 13, 14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», особа яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено Цивільним кодексом.

Таким чином, суд погоджується з посиланнями позивача, що у нього виникло право власності на зазначений транспортний засіб за набувальною давністю, оскільки, він користується ним вільно та відкрито з липня 2012 року по сьогоднішній день.

Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду (частина четверта статті 344 ЦК України).

П.13. Постанови Пленуму можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади.

Враховуючи, що відкрите і безперервне володіння позивачем зазначеним майном значно перевищує 5 років, то позивач має право на визнання за ним права власності на зазначений вище об`єкт майна.

Відповідно до ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Критеріями необхідними для набуття права власності на річ за набувальною давністю володіння, яке має бути добросовісним, відкритим, очевидним для усіх третіх осіб, які повинні мати можливість спостерігати за ним: володіння має бути безперервним протягом визначених законом строків.

Таким чином, спосіб набуття права власності базується на сукупності обставин - тривалого, добросовісного, відкритого та безперервного володіння майном як своїм власним. Добросовісне володіння припускає, що особа не знала і не повинна була знати, що володіє річчю незаконно, тому встановлення добросовісності залежить від підстав набуття майна.

Добросовісність як одна із загальних засад цивільного судочинства означає фактичну чесність суб`єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків. При вирішенні спорів про набувальну давність слід враховувати добросовісність саме на момент передачі позивачу майна (речі), тобто на початковий момент, який буде включатися в повний строк давності володіння, визначений законом. Позивач, як незаконний володілець, протягом всього часу володіння майном повинен бути впевнений, що на це майно не претендують інші особи, і він отримав це майно з підстав, достатніх для того, щоб мати право власності на нього.

Враховуючи вищезазначене судом було перевірено законність вимог позивача та встановлено що позивач добросовісно, відкрито, володіє нерухомим майном на протязі більше 5 років, суд вважає, що позивач дійсно набув право власності на зазначене майно, у зв`язку з чим, задовольняє позовні вимоги.

Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності .

Керуючись ст.ст. ст.ст. 3, 4, 11, 12, 13, 76, 77, 78, 79, 80, 82, 200,218,206, 223,247 259, 263-265 ЦПК України, рішення Конституційного Суду України у справі № 1-10/2004 року від 01 грудня 2004 року, Постановою Вищого господарського суду України від 6 червня 2007 р. у справі № 3/269 суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на транспортний засіб за набувальною давністю задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , право власності за набувальною давністю на транспортний засіб TOYOTA FORTUNER, кузов № НОМЕР_1 , 2007 року випуску, двигун 2694, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 .

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

СуддяР. М. Тимчук