Справа № 289/1776/17
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2019 року смт. Брусилів

Брусилівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді Данилюк О. С.

при секретарі с/з: Марієвській Н.А.,
за участю позивача ОСОБА_1 , представника третьої особи за довіреністю Швеця Р.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Брусилів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи без самостійних вимог щодо предмета спору Будинкоуправління № 9 Макарівської КЕЧ району Міністерства Оборони України, Городоцька селищна рада Радомишльського району Житомирської області, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , треті особи без самостійних вимог щодо предмета спору Будинкоуправління № 9 Макарівської КЕЧ району Міністерства Оборони України, Городоцька селищна рада Радомишльського району Житомирської області, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 5 червня 1985 року він отримав згідно ордеру № 21/23 квартиру АДРЕСА_1 та проживає в ній згідно договору найму житла з того часу й по теперішній час. Власником квартири є Міністерство оборони України та вона знаходиться на балансі Будинкоуправління №9 Макарівської квартирно-експлуатаційної частини району. В квартирі позивач проживає сам, втім зареєстрованих осіб значиться 4, з них колишня дружина ОСОБА_2 , донька та онука. При цьому позивач одноособово здійснює догляд за вказаною квартирою та сплачує за квартирні послуги та квартирну плату. Зазначив, що з дружиною ОСОБА_2 він розлучений з 2015 року, яка після розлучення переїхала проживати в с. Радівці Дзержинського району Хмельницької області, де і проживає на даний час. Оскільки відповідач ОСОБА_2 у спірній квартирі не проживає більше шести місяців, не сплачує рахунки за користування жилим приміщенням, не несе інших витрат по утриманню спірної квартири та не приймає участь у спільному побуті, не є членом його сім`ї, позивач вважає, що відповідач втратила право користування даною квартирою. Просив суд визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 та зняти її з реєстраційного обліку у вказаній квартирі.

Ухвалою Радомишльського районного суду Житомирської області від 06.10.2017 р. у вказаній цивільній справі відкрито провадження та призначено попереднє судове засідання.

Розпорядженням голови Радомишльського районного суду Житомирської області № 5 від 21.08.2018р. вказану цивільну справу на підставі ст. 31 ЦПК України передано до Брусилівського районного суду Житомирської області.

Ухвалою судді Брусилівського районного суду Житомирської області від 14.09.2018р. вказану цивільну справу прийнято до провадження суду та її розгляд з врахуванням ст. 274 ЦПК України продовжено в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Брусилівського районного суду Житомирської області від 30.11.2018р. підготовче провадження у вказаній цивільній справі закрито та справу призначено до судового розгляду; крім того, за заявою позивача ОСОБА_1 залишено без розгляду його позовні вимоги в частині зняття з реєстрації відповідача ОСОБА_2 .

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги щодо визнання відповідача ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, підтримав у повному обсязі з підстав, зазначених у позовній заяві. Додатково пояснив, що відповідачка ОСОБА_2 добровільно залишила після їх розлучення у 2015 році спірну квартиру, оскільки створила нову родину з іншим чоловіком та на даний час мешкає в с. Радівці Дзержинського району Хмельницької області. При цьому вона повністю вивезла всі свої особисті речі, а також практично всі спільні придбані за період шлюбу побутові речі. Йому відомо, що відповідачка після переїзду навідувалась до смт. Городок до своїх подруг, втім, жодного разу вона не приходила до спірної квартири та особисто з ним спілкуватись не намагалась. Заперечував, що будь-коли перешкоджав у будь-який спосіб відповідачці користуватись спірною квартирою або вчиняв насильство щодо неї. Зазначив, що дійсно у 2017 році змінив вхідний замок у квартирі через його поламку, втім, ключа від нового замка віддав дочці, яка спілкується з відповідачкою. Пояснив, що сплачує комунальні послуги з врахуванням всіх зареєстрованих в квартирі осіб, через що вимушений витрачати значну частину своїх доходів. Просив суд позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, будучі належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, що підтверджується відповідними поштовими повідомленнями, надіслала до суду виписки з медичної картки амбулаторного хворого про свою хворобу, що підтверджує поважність причин її неявки до суду, втім, клопотань про відкладення розгляду справи у зв`язку з хворобою відповідач до суду не подавала. З огляду на таке, суд вважає можливим розглядати справу в її відсутність з врахуванням поданого ще до Радомишльського районного суду Житомирської області відзиву на позовну заяву.

Так, з відзиву на позовну заяву відповідача ОСОБА_2 вбачається, що позовні вимоги ОСОБА_1 остання не визнає та заперечує щодо їх задоволення, оскільки, на її думку, позивачем не було наведено жодного його права, яке порушено її реєстрацією у спірній квартирі, а посилання на те, що останній позбавлений права розпоряджатися квартирою, вона вважає надуманими, враховуючи, що квартира перебуває у державній власності, і позивач має право лише володіти та користуватися нею. Щодо сплати комунальних послуг і утримання квартири зазначила, що в квартирі ще підчас шлюбу було проведено капітальний ремонт, а комунальними послугами позивач користується сам. Відносно її відсутності за місцем реєстрації пояснила лише те, що вона фактично позбавлена можливості проживати в квартирі через фізичне насилля, яке до неї вчиняв позивач та через те, що останній у 2017 року змінив замки та вона не може потрапити до квартири. Таким чином, відповідач стверджує, що позивач чинить їй перешкоди у користуванні квартирою, у який знаходиться майже все нажите за час спільного подружнього життя майно. Просила у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Представник третьої особи Будинкоуправління № 9 Макарівської КЕЧ району Міністерства Оборони України Швець Р.Г. в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 підтримав, пояснивши, що спірна квартира це службове житло, яке було надано позивачу у користування у зв`язку з його роботою у військовій частині. Договір найму вказаного житла також укладався саме з позивачем ОСОБА_1 . При цьому відповідач ОСОБА_2 є колишньою дружиною позивача та більше шести місяців у вказаній квартирі не проживає, а тому втратила право користування вказаним приміщенням. Зазначив, що доказів, які б свідчили, що позивач ОСОБА_1 чинив або чинить перешкоди відповідачці ОСОБА_2 в користуванні спірною квартирою, відсутні. Просив позов ОСОБА_1 задовольнити.

Допитані в судовому засіданні і свідок ОСОБА_3 , і свідок ОСОБА_4 суду підтвердили, що дійсно відповідачка ОСОБА_2 з власної ініціативи після розірвання шлюбу з позивачем виїхала зі спірної квартири, її особистих речей у квартирі після цього вони не бачили. Вказали, що ОСОБА_2 переїхала в Хмельницьку область проживати до іншого чоловіка. Також вказували, що відповідач вивезла з квартири багато побутових речей, навіть гардини з вікон. Стверджували, що позивач ніколи не перешкоджав її проживанню в спірній квартирі, а замок змінив лише в 2017 року, оскільки той зламався.

Суд, вислухавши позивача ОСОБА_1 , представника третьої особи Швеця Р.Г., свідків, дослідивши матеріали вказаної справи, вважає, що вимоги позивача законні й обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є основним квартиронаймачем житлового приміщення, а саме квартири АДРЕСА_1 на підставі ордеру № 21/23, виданого Міністерством оборони СРСР 05.06.1985 року (а.с. 10).

Рішенням Радомишльського районного суду Житомирської області від 24.12.2015р. шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано (а.с. 9).

Згідно довідки № 679 від 28.09.2017 р., виданої Будинкоуправлінням АДРЕСА_2 , проживає один ОСОБА_1 , зареєстровані ОСОБА_1 , 1954 р.н., його колишня дружина ОСОБА_2 , 1955 р.н., дочка ОСОБА_5 , 1986 р.н., онука ОСОБА_6 , 2008 р.н. (а.с. 8).

Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов проживання, складеного 02.10.2017р. депутатом Городецької селищної ради Радомишльського району Житомирської області Скляровим В.В., в квартирі АДРЕСА_1 проживає один ОСОБА_1 з 1 січня 2016 року, заборгованості за комунальні послуги не має (а.с. 14).

Згідно акту про непроживання особи за місцем реєстрації, складеного 28.11.2018р., ОСОБА_2 , 1955 р.н., за місцем реєстрації в кв. АДРЕСА_1 не проживає з грудня 2015 року (а.с. 95).

Згідно ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Отже, оскільки судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 більше, ніж шість місяців, без поважних причин не проживає у квартирі за адресою АДРЕСА_3 , суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 втратила право користування вказаним житловим приміщенням.

При цьому доказів того, що відповідачці чинились або чиняться перешкоди у користуванні спірною квартирою, суду надано не було.

Та обставина, що відповідач ОСОБА_2 відвідувала смт. Городок протягом 2016-2017 років, що випливає з доданих до її відзиву на позовну заяву письмових пояснень ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 (а.с. 39-42), не підтверджують ту обставину, що вона відвідувала спірну квартиру та користувалась нею.

На підставі викладеного, ст. 71 ЖК України та керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи без самостійних вимог щодо предмета спору Будинкоуправління № 9 Макарівської КЕЧ району Міністерства Оборони України, Городоцька селищна рада Радомишльського району Житомирської області, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення.

СУДДЯ О.С. Данилюк