Справа №: 398/2846/18
провадження №: 2/398/217/19
"01" лютого 2019 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:
головуючого судді Авраменка О.В.,
з участю секретаря судового засідання Міщенко С.А.,
представника позивача - ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Олександрія цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням
ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням а саме: будинком АДРЕСА_1 Свої вимоги обґрунтовує тим, що зазначений будинок є її приватною власністю на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом. ОСОБА_3 зареєстрована в будинку, але не проживає з квітня 2017 року.
01 лютого 2019 року відповідач в судове засідання не з'явилася. Оскільки, відповідач, належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з'явилася без повідомлення причин, відзив не подала та представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, то судом постановлено ухвалу про заочний розгляд цієї справи.
В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Додатково пояснив, що відповідач ОСОБА_3 є онукою позивача, її батько - син позивача - давно помер. Мати відповідача також померла. Маргарита ходила до школи, потім поїхала навчатись спочатку до м. Кропивницького, а потім до м. Дніпра. Останні два роки вона проживає в Ізраїлі. З м. Дніпра додому вона не поверталась, зателефонувала бабусі і повідомила, що їде за кордон.
Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_4 повідомила, що вона сусідка позивача, добре знає учасників справи. Батьки відповідача давно померли. Її опікуном було призначено старшого брата, який проживає в м. Кропивницькому. Коли батьки померли, вони мали в сел. Олександрійському квартиру, позивач довго сплачувала комунальні платежі за квартиру, де ніхто не проживав. Тоді вони здали квартиру ЖЕКу, а ОСОБА_3 зареєстрували з бабусею. Після закінчення школи відповідач поїхала навчатися спочатку до м. Кропивницького, а потім до м. Дніпра. Востаннє позивач казала, що ОСОБА_3 приїздила до неї понад 3 роки тому. На даний час ОСОБА_3 проживає в Ізраїлі, народила там дитину. Позивач не чинила перешкод у користуванні квартирою відповідачу.
Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_5 повідомила, що відповідач є онукою позивача, останнім часом вона проживає в Ізраїлі. Востаннє вона її бачила 2-3 роки тому.
Заслухавши вступне слово представника позивача, показання свідків, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши подані сторонами докази, суд приходить до наступних висновків.
Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів у справі встановив наступні факти та правовідносини.
Позивач є власником будинку АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 03 листопада 2000 року НОМЕР_1 (а. с. 4).
В зазначеному будинку, як член сім'ї позивача, зареєстрована її онука ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 45).
Статтею 316 ЦК України встановлено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Особа має право на захист порушеного права у спосіб визначений законом або договором. Способи захисту цивільних прав та інтересів судом встановлені ч. 2 ст. 16 ЦК України.
За змістом зазначених норм матеріального права правом користування житлом, який знаходиться у власності особи, мають члени сім'ї власника нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням, а також інші особи, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.
Така ж правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 16 січня 2012 року у справі № 6-57цс11 та від 16 листопада 2016 року у справі №6-709цс16.
Відповідно до актів від 08 серпня 2018 року та від 27 грудня 2018 року, складеного за участю сусідів та затвердженого Олександрійською селищною радою м. Олександрії Кіровоградської області встановлено, що відповідач не проживає в будинку з квітня 2014 року (а. с. 61, 62).
Допитані судом свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судовому засіданні також підтвердили факт не проживання відповідача у зазначеному будинку 2014 року.
Відповідно до ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Враховуючи відсутність відповідача за місцем реєстрації понад один рік, без поважних причин та відсутність іншої домовленості між власником житлового приміщення та відповідачем, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а відповідач визнанню такою, що втратила право користування житлом - будинком АДРЕСА_1
На відшкодуванні судових витрат позивач не наполягала.
На підставі ст. ст. 16, 319, 321, 391, 405 ЦК України та керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 258, 259, 263 - 265, 268, 280 - 282 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (адреса місця проживання, зареєстрована у встановленому законом порядку: АДРЕСА_1) до ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса місця проживання, зареєстрована у встановленому законом порядку: АДРЕСА_1), про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщеннямзадовольнити.
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування житловим приміщенням- будинком АДРЕСА_1
Судові витрати залишити по фактично понесеним.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його складення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне рішення складено 04 лютого 2019 року.
Суддя О.В.Авраменко