Справа №442/4783/19
Провадження №2/442/1319/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2019 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Крамара О.В.

з участю секретаря судових засідань Малик О.Я.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про визначення часток майна, належних померлим на праві спільної сумісної власності,-

в с т а н о в и в :

04 липня 2019, позивачі звернулися в суд із вказаним позовом, в обґрунтування позовних вимог покликаються на те, що ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_1 , а також ОСОБА_8 та ОСОБА_9 є співвласниками земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,1 га з кадастровим номером :01:007:0095, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно №15720162 від 30.12.2013, а також витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №15721314 від 30.12.2013.

На даній земельній ділянці знаходиться 4-квартирний будинок. Квартира №1 у цьому будинку належить на праві спільної власності ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

Квартира АДРЕСА_2 у цьому будинку раніше належала ОСОБА_10 .

ОСОБА_8 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 14.03.2017. На даний час власником вказаної квартири є донька померлого - ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом р. № 1-1129 від 28.11.2017 р. та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №105407414 від 28.11.2017.

Квартира № АДРЕСА_3 у цьому будинку на час приватизації вищезазначеної земельної ділянки належала ОСОБА_1 та ОСОБА_9 , що підтверджується Свідоцтвом про право власності на квартиру від 28.12.2006 р. та свідоцтвом про право на спадщину за законом р. №1-2539 від 12.12.2009 року. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_9 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 11.03.2017. На даний момент власником вказаної квартири є син померлого - ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом р. № 1-1035 від 08.11.2017 р. та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №102971111 від 08.11.2017.

Квартира № АДРЕСА_4 у цьому будинку належить на праві спільної власності ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Після смерті ОСОБА_8 належну йому на праві приватної власності квартиру № АДРЕСА_2 успадкувала ОСОБА_2 як єдиний спадкоємець померлого. Проте у видачі свідоцтва про право власності на спадщину на частку у праві власності на земельну ділянку, співвласником якої був ОСОБА_8 та на якій знаходиться вказаний будинок, нотаріус відмовив, посилаючись на те, що частка померлого у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку не виділена, про що виніс відповідну постанову від 10.05.2018р.

Після смерті ОСОБА_9 належну йому 1/3 частку у спільній частковій власності на квартиру № АДРЕСА_3 успадкував ОСОБА_1 як єдиний спадкоємець померлого. Проте у видачі свідоцтва про право власності на спадщину на частку у праві власності на земельну ділянку, співвласником якої був ОСОБА_9 та на якій знаходиться вказаний будинок, нотаріус відмовив, посилаючись на те. що частка померлого у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку не виділена, про що виніс відповідну постанову від 10.05.2018 р.

Таким чином, зважаючи на те, що співвласники вищезазначеної земельної ділянки за життя ОСОБА_8 та ОСОБА_9 не виділяли часток у спільній власності на земельну ділянку. Позивачі як спадкоємці померлих співвласників не мають змоги у звичайний спосіб успадкувати належні спадкодавцям частки у праві спільної власності на цю земельну ділянку, а тому змушені звертатися до суду із позовною заявою про визначення часток майна, належних померлим на праві спільної сумісної власності.

Представник позивачів ОСОБА_11 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просить позов задоволити.

Представник відповідачів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 - ОСОБА_12 в судовому засіданні не заперечила щодо задоволення позову.

Відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилися, через канцелярію суду подали відзив в якому не заперечують щодо задоволення позову та просять розгляд справи проводити у їх відсутності.

Суд вислухавши пояснення сторін, дослідивши позовну заяву, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини:

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_1 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 є співвласниками земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,1 га з кадастровим номером :01:007:0095, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно №15720162 від 30.12.2013, а також витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №15721314 від 30.12.2013. На даній земельній ділянці розташований 4-квартирний будинок. Квартира №1 у цьому будинку належить на праві спільної власності ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 . Квартира № НОМЕР_3 раніше належала ОСОБА_10 , який ІНФОРМАЦІЯ_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 14.03.2017. На даний час власником даної квартири є його донька ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом р. № 1-1129 від 28.11.2017 р. та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №105407414 від 28.11.2017.

Квартира № АДРЕСА_3 у цьому будинку на час приватизації вищезазначеної земельної ділянки належала ОСОБА_1 та ОСОБА_9 , що підтверджується Свідоцтвом про право власності на квартиру від 28.12.2006 р. та свідоцтвом про право на спадщину за законом р. №1-2539 від 12.12.2009 року. ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 11.03.2017. На даний момент власником вказаної квартири є син померлого - ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом р. № 1-1035 від 08.11.2017 р. та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №102971111 від 08.11.2017.

Квартира № АДРЕСА_4 у цьому будинку належить на праві спільної власності ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Після смерті ОСОБА_8 належну йому на праві приватної власності квартиру № АДРЕСА_2 успадкувала ОСОБА_2 як єдиний спадкоємець померлого. Проте у видачі свідоцтва про право власності на спадщину на частку у праві власності на земельну ділянку, співвласником якої був ОСОБА_8 та на якій знаходиться вказаний будинок, нотаріус відмовив, посилаючись на те, що частка померлого у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку не виділена, про що виніс відповідну постанову від 10.05.2018р.

Після смерті ОСОБА_9 належну йому 1/3 частку у спільній частковій власності на квартиру № АДРЕСА_3 успадкував ОСОБА_1 як єдиний спадкоємець померлого. Проте у видачі свідоцтва про право власності на спадщину на частку у праві власності на земельну ділянку, співвласником якої був ОСОБА_9 та на якій знаходиться вказаний будинок, нотаріус відмовив, посилаючись на те. що частка померлого у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку не виділена, про що виніс відповідну постанову від 10.05.2018 р.

При ухваленні рішення суд керувався наступними правовими нормами:

Частиною 1 статті 206 ЦПК України передбачено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює судове рішення про задоволення позову.

Підстав для неприйняття визнання позову сторонами судом не встановлено.

Статтею 15 ЦК України регламентовано, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У відповідності до ст.16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1225 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.

Відповідно до ст. 1226 ЦК України частки у праві спільної сумісної власності спадкуються на загальних підставах.

Частиною 1 ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

У відповідності до роз`яснень, наданих у Постанові Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", - частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними (п.5).

Отже, у зв`язку з тим, що частки співвласників житлового будинку не визначені, позивач позбавлений можливості реалізувати своє право на оформлення спадщини у встановленому нотаріальному порядку, а тому його порушене право підлягає судовому захисту відповідно до ст. 15 ЦК України.

Відповідно до ч. 4 і 5 ст. 89 ЗК України, співвласники земельної ділянки, яка перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласників може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом.

Згідно п. 3.4 Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину, спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до вимог ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Суб`єктами права спільної сумісної власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, а також держава, територіальні громади, якщо інше не встановлено законом.

Згідно ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 ЦК України.

Нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину за законом чи за заповітом після смерті одного з учасників спільної сумісної власності лише після виділення (визначення) частки померлого у спільному майні (п. 224 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України).

Щодо визначення розміру часток майна, належних померлим на праві спільної сумісної власності, суд виходить із наступного: на спірній земельній ділянці, що перебуває у спільній сумісній власності, розташований будинок, який складається з 4-х окремих квартир. Кожен зі співвласників земельної ділянки є також співвласником однієї із цих 4-х квартир. Зважаючи на те. що такі співвласники належать до 4 родин, які проживають у цих квартирах, ведуть спільний побут.

Згідно частини 4 ст. 120 ЗК України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. ВСУ прийшов до висновку, що право користування земельною ділянкою визначається відповідно до часток кожного з власників нерухомого майна, розташованого на цій земельній ділянці, якщо інше не було встановлено домовленістю між ними.

Системний аналіз наведених вимог законодавства та зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що позов підставний та підлягає задоволенню.

Таким чином, частка спадкодавця ОСОБА_8 , якому належала на праві особистої приватної власності квартира АДРЕСА_2 у вищевказаному житловому будинку, в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, на якій розташований цей будинок, становить 1/4.

У той же час частка спадкодавця ОСОБА_9 якому належала 1/3 частка у спільній власності на квартиру АДРЕСА_3 у вищевказаному житловому АДРЕСА_5 , в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, на якій розташований цей будинок, становить 1/ АДРЕСА_6 .

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. ст.ст. 10, 12, 81, 158, ч. 4 ст. 206, 258, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

Позов задоволити.

Визначити, що частка спадкодавця ОСОБА_9 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .. в праві спільної сумісної власності з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_1 та ОСОБА_8 на земельну ділянку, площею 0,1 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :01:007:0095, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно №15720162 від 30.12.2013, становить 1/12.

Визначити, що частка спадкодавця ОСОБА_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , в праві спільної сумісної власності з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 . ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_1 та ОСОБА_9 на земельну ділянку, площею 0.1 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :01:007:0095, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно №15720162 від 30.12.2013, становить 1/4.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 13.09.2019 року

Суддя __________________ О.В. Крамар