справа 2/9051/17
провадження 2-др/243/3/19
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 лютого 2019 року м. Словянськ
Словянський міськрайонний суд Донецької області у складі:
Головуючого судді Мірошниченко Л.Є.
секретаря судового засідання Плаксіної Є.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 7 м. Словянська, заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовною заявою Харківського національного університету імені ОСОБА_2, за участю третьої особи на стороні позивача ОСОБА_3 офісу Держаудитслужби до ОСОБА_1 про стягнення вартості навчання в докторантурі, -
Рішенням Словянського міськрайонного суду від 16.01.2019 року, у задоволенні позовних вимог Харківського національного університету імені ОСОБА_2, за участю третьої особи на стороні позивача ОСОБА_3 офісу Держаудитслужби до ОСОБА_1 про стягнення вартості навчання в докторантурі відмовлено, у звязку з відсутністю підстав.

25.01.2019 року на адресу суду відповідачем ОСОБА_1 подано заяву про ухвалення додаткового рішення, відповідно до якої останній просив суд ухвалити додаткове рішення по справі №243/9051/17, яким стягнути з Харківського національного університету імені ОСОБА_2 на свою користь понесені ним судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7500 грн.00 коп.

Представник відповідач надав заяву про відмову відповідачу у стягненні з університету судових витрат у розмірі 7500 грн., оскільки розмір судових витрат відповідача на оплату послуг адвоката є завищеним та необґрунтованим, до договору не надано розрахунок вартості послуг, що обґрунтовував би їх вартість.

Сторони в судове засідання не зявились, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, надали заяви про розгляд заяви за своєю відсутностю, їх неявка не є перешкодою у вирішенні питання про ухвалення додаткового рішення, що відповідає вимогам ч.4 ст. 270 ЦПК України.

Відповідно до рішення суду від 16.01.2019 року у задоволенні позовних вимог Харківського національного університету імені ОСОБА_2, за участю третьої особи на стороні позивача ОСОБА_3 офісу Держаудитслужби до ОСОБА_1 про стягнення вартості навчання в докторантурі відмовлено, у звязку з відсутністю підстав. Питання стосовно судових витрат понесених відповідачем по справі не вирішено.

Вирішуючи питання про ухвалення додаткового рішення, суд виходить з наступного.

Згідно до ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

Частиною 1 статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

У відповідність до ч.3 ст.133 ЦПК України, до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст.137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів).

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частин 5 та 6 ст. 137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов'язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Отже, розмір витрат на правничу допомогу визначається судом, виходячи з умов договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, проте, вказаний розмір може бути зменшений за клопотанням іншої сторони у разі, якщо такі витрати є неспівмірними із складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних, обсягом наданих послуг та ціною позову та (або) значенням справи для сторони.

Крім того, склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, потребує доказуванню. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

При визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Як вбачається з матеріалів справи, 30.07.2018 року між Адвокатським бюро Матвєєвої Л.В. Альфа-Омега та ОСОБА_1 був укладений договір №1 про надання правничої (правової) допомоги. Відповідно до даного договору Бюро зобов'язалося представляти інтереси замовника у справі №243/9051/17, складання заяви про перегляд заочного рішення від 23.11.2017 року, а також інших заяв, скарг, процесуальних документів правового характеру, що спрямовані на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів замовника…

За результатами виконання зобов'язань за договором про надання правової допомоги, 22 грудня 2018 року сторонами був підписаний акт здавання-приому наданої правничої допомоги за договором №1 від 30.07.2018 року (а.с.193), в якому зазначений перелік виконаних Бюро робіт та їх вартість.

Відповідно до даного акту, вартість наданих адвокатським бюро послуг становить 7 500 грн. 00 коп., сплата яких ОСОБА_1 підтверджена оригіналом квитанції № 0.0..1 від 31.07.2018 року (а.с.192).

Представником позивача ОСОБА_4 було подано заяву про відмову відповідачу у стягненні судових витрат, в той же час, безпосередньо клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу, що підлягають розподілу не подано, не доведено, що заявлений розмір витрат на оплату правничої допомоги не є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт; обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт та ціною позову та (або) значенням справи для сторони.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що слід ухвалити додаткове рішення відносно стягнення з Харківського національного університету імені ОСОБА_2 витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7500 грн.00. на користь ОСОБА_1

На підставі викладеного та керуючись ст.270 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Ухвалити додаткове рішення у цивільній справі №243/9051/17 за позовною заявою Харківського національного університету імені ОСОБА_2, за участю третьої особи на стороні позивача ОСОБА_3 офісу Держаудитслужби до ОСОБА_1 про стягнення вартості навчання в докторантурі.

Доповнити резолютивну частину рішення Словянського міськрайонного суду Донецької області від 16.01.2019 року абзацом другим такого змісту:

Стягнути з Харківського національного університету імені ОСОБА_2, що знаходиться за адресою: м. Харків, майдан ОСОБА_4, 4, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7500 грн.00 коп.

Додаткове рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, або в порядку п.15.5 Перехідних Положень ЦПК України. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Словянського

міськрайонного суду ОСОБА_5