Провадження № 2/761/8135/2019
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження

01 листопада 2019 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Мальцев Д.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа - Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Форум» про стягнення заборгованості по заробітній платі,

В С Т А Н О В И В:

До Шевченківського районного суду м. Києва за підсудністю із Дніпровського районного суду м. Києва надійшов позов ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа - Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Форум» про стягнення заборгованості по заробітній платі.

Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Суд, дослідивши матеріали позовної заяви та надані до неї матеріали, дійшов наступного висновку.

Так, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили, за тими самими вимогами.

Так позивач звернувся до суду з позовом про стягнення на свою користь невиплачену заробітну плату в розмірі 44 765, 82 грн. та моральну шкоду в розмірі 1 000, 00 грн. з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

В обґрунтування своїх вимог вказує, що заробітна плата у зазначеному розмірі та моральна шкода раніше вже були стягнуті за рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська 06 грудня 2018, зміненого Дніпровським апеляційним судом від 21 березня 2019 року по справі 204/6150/18 з ПАТ «Банк «Форум». Рішення суду набрали законної сили, проте уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «Банк «Форум» виконані не були, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду та просив стягнути вказані суми заробітної плати та моральної шкоди з Фонду. При цьому позивач посилався на норми статей 94, 116, 117, 233 КЗпП України та наголошував на тому, що вказаний спір є трудовим, а кошти мають бути стягнуті на підставі вказаних статей, оскільки саме Фонд відповідальний за виплату позивачу заробітної плати за рішенням суду.

Разом з тим, Законом «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23.02.2012 року № 4452-VI (далі - Закон № 4452-VI) встановлені правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, і цей Закон є спеціальним у регулюванні спірних правовідносин.

За змістом ст. 3 Закону № 4452-VI Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом. Фонд є юридичною особою публічного права, має відокремлене майно, яке є об`єктом права державної власності і перебуває у його господарському віданні.

Згідно з ч.1 ст. 4 Закону № 4452-VI, основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

За змістом п.17 ч.1 ст. 2 цього Закону, уповноважена особа Фонду - це працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

Відповідно до ч. 1 ст. 48 Закону № 4452-VI, Фонд безпосередньо або шляхом делегування повноважень уповноваженій особі Фонду з дня початку процедури ліквідації банку здійснює такі повноваження: 1) здійснює повноваження органів управління банку; 2) приймає в управління майно (у тому числі кошти) банку, вживає заходів щодо забезпечення його збереження, формує ліквідаційну масу, виконує функції з управління та продає майно банку; 3) складає реєстр акцептованих вимог кредиторів (вносить зміни до нього) та здійснює заходи щодо задоволення вимог кредиторів; 4) вживає у встановленому законодавством порядку заходів до повернення дебіторської заборгованості банку, заборгованості позичальників перед банком та пошуку, виявлення, повернення (витребування) майна банку, що перебуває у третіх осіб, оновлює інформацію, що міститься у Кредитному реєстрі Національного банку України; 5) звільняє працівників банку відповідно до законодавства України про працю; 6) заявляє відмову від виконання договорів та в установленому законодавством порядку розриває їх; 7) передає у встановленому порядку на зберігання документи банку, що підлягають обов`язковому зберіганню; 8) здійснює повноваження, що визначені частиною другою статті 37 цього Закону; 9) здійснює відчуження активів та/або зобов`язань банку, якщо це було передбачено планом врегулювання, або в інших випадках, передбачених цим Законом; 10) повертає ініціатору переказу кошти, що надійшли на кореспондентський рахунок банку для зарахування на поточні рахунки клієнтів банку або для виплати переказів протягом процедури ліквідації до дня відкриття банком накопичувального рахунка в Національному банку України (крім коштів, призначенням платежу за якими є погашення зобов`язань перед банком).

З огляду на вищевикладене, позивач фактично повторно звертається до Фонду з позовними вимогами та просить стягнути ті ж самі суми та з тих же підстав, з приводу яких судами вже приймалось рішення та які були предметом судового розгляду.

При цьому, на момент винесення рішення суду від імені Банку вже діяла Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

За таких обставин, наявні підстави для відмови у відкритті провадження за вказаною позовною заявою, оскільки є таке, що набрало законної сили, рішення суду у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав за тими самими вимогами.

Одночасно суд вважає за необхідне роз`яснити, що позивач не позбавлений права, в разі якщо діями чи бездіяльністю Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було порушено його права, звернутись до суду з позовом про визнання таких дій чи бездіяльності протиправними та стягнення у зв`язку з цим завданих збитків.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 4, 19, 186, 353-355 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкриті провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа - Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Форум» про стягнення заборгованості по заробітній платі.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 261 ЦПК України.

Суддя: