Справа № 274/1782/19
Провадження № 2/0274/1489/19
Рішення

Іменем України

17.12.2019 року Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі: судді Вдовиченко Т.М., при секретарі Рудич М.О., сторін, представників сторін ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду в м. Бердичеві Житомирської області в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на час навчання, -

В с т а н о в и в :

В березні 2019 року ОСОБА_4 звернулася до суду із зазначеним позовом, відповідно до якого просить суд стягнутим з ОСОБА_4 на її корить аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_5 на період його навчання в розмірі 1/6 частини усіх видів його заробітку ( доходів), щомісячно і до закінчення навчання або до досягнення 23 років, за умови, що він буде продовжувати навчання.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 05.02.2015 року між нею та відповідачем було розірвано шлюб та стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей : ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 На даний час старший син ОСОБА_8 є повнолітнім та продовжує навчання у Житомирському агротехнічному коледжі за спеціальністю " Агрономія" на денній формі навчання, на контрактній основі. Самостійно працювати та отримувати заробітну плату на даний час він не має можливості. Відповідач добровільно сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина на період його навчання відмовляється, тому вона вимушена була звертатися до суду із даним позовом.

23.07.2019 року відповідачем ОСОБА_4 подано відзив на позовну заяву про стягнення аліментів на час навчання ( а.с. 30-47).

Ухвалою суду від 17.12.2019 року в зв"язку з порушенням стороною відповідача строків подання відзиву та письмових доказів долучених до нього, у задоволенні усного клопотання представника відповідача ОСОБА_9 про поновлення строку на подання відзиву на позовну заяву відмовлено. Вирішено продовжити розгляд цивільної справи за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на час навчання без врахування відзиву відповідача від 23.07.2019 року та доданих до нього документів.

В судовому засіданні позивачка та її представник доводи позовної заяви підтримали з підстав зазначених в ній. Позивачка додатково суду пояснила, що на даний час сама виховує трьох дітей, батьком яких є відповідач. Син ОСОБА_8 навчається на контрактній формі навчання також вона сплачує за гуртожиток 5000,00 грн. та вартість навчання 8000,00 за рік. Вона отримує від держави соціальну допомогу та кошти від догляду за особою похилого віку , також отримує аліменти від відповідача на двох дітей : ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , даних коштів їй не вистачає на на прожиття, а також на утримання повнолітнього сина на час його навчання. Вважає, що оскільки відповідач працює, то спроможній сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина на період його навчання, як би він не працював, то вона б не зверталася до суду.

Відповідач та його представник заперечили проти задоволення позовних вимог в повному обсязі. Відповідач вказав, що сума його заробітку є незначною, окрім того він платить аліменти на користь позивачки на утримання двох неповнолітніх дітей з даного заробітку, також допомагає своїй матері, яка є пенсіонеркою. На даний час він має іншу родину, яку повинен забезпечувати матеріально, несе витрати на сплату комунальних послуг.

Суд, вислухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши письмові докази, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 його батьками є сторони по даній справі ( а.с. 7).

Відповідно до довідки № 907 від 17.12.2018 року, виданої Житомирським агротехнічним коледжем , ОСОБА_5 дійсно навчається в Житомирському агротехнічному коледжі ( І-ІІ рівень акредитації) за спеціальністю " Агрономія" на контрактній основі з 01 червня 2018 року . Термін навчання закінчується 30 червня 2021 року. Форма навчання денна ( а.с.4).

Як вбачається з довідки № 114 від 13.03.2019 року, виданої виконкомом Райгородоцької сільської ради Житомирської області, ОСОБА_3 дійсно проживає та зареєстрована в АДРЕСА_1 . Склад сім"ї : син - ОСОБА_12 , 2000 р.н., син - ОСОБА_10 , 2002 р.н., дочка - ОСОБА_11 , 2009 р.н. ( а.с.4).

Згідно копії рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 05.02.2015 року шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_4 було розірвано, стягнуто з відповідача аліменти в розмірі 1/2 частини його доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дітей відповідно віку , на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_5 , 2000 р.н., ОСОБА_6 , 2002 р.н., ОСОБА_7 , 2009 р.н., починаючи з 12.12.2014 року і до досягнення повноліття ( а.с. 9).

Відповідно до ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Відповідно до ч.1 ст.141 та ст.142 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Діти мають рівні права та обов`язки щодо батьків, незалежно від того, чи перебували їхні батьки у шлюбі між собою.

Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання (ч.ч. 1, 2 ст. 199 СК України).

Відповідно до ч.3 ст.199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином (ст. 200 СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Зі змісту ст.182, ч.ч.1,2 ст.199, ст. 200 СК України вбачається, що міра (розмір) участі батьків в утриманні дитини до досягнення нею повноліття та утриманням повнолітнього у зв`язку з продовженням навчання, - є рівною, оскільки не лише батько зобов`язаний утримувати неповнолітню дитину та повнолітнього, який навчається, але такий обов`язок покладається й на матір, можливість нею надавати утримання, при цьому необхідно враховувати : чи є реальна потреба повнолітнього, який навчається, у матеріальній допомозі на навчання; чи є можливість надання одному з батьків (зокрема, батькові) матеріальної допомоги повнолітньому, який навчається; чи є обставини, зазначені у ст. 182 СК України, які впливають на можливість надання допомоги повнолітньому, який навчається, а саме, наявність у платника аліментів інших дітей (п.3 ч.1 ст.182 СК України).

Відповідно до роз`яснень, викладених в п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

В даному випадку матеріали справи свідчать про те, що у зв`язку із стаціонарним навчанням син сторін позбавлений можливості працевлаштуватися та самостійно утримувати себе, а отже, потребує матеріальної допомоги від батьків.

Оскільки навчальний заклад знаходиться на певній відстані від місця проживання повнолітньої дитини, то загальновідомими є ті обставини, що дитина має щоденну потребу в їжі, одязі, коштах на хоча б елементарні засоби гігієни, проїзд до місця навчання, проживання в гуртожитку.

Відповідач є особою працездатного віку, має стабільний заробіток, а отже, має можливість надавати синові матеріальну допомогу.

Згідно ч. 3 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст. 182 СК України, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , потреби у матеріальній допомозі, стан здоров`я і матеріальне становище відповідача ОСОБА_4 , який офіційно працевлаштований, має стабільний заробіток та задовільний стан здоров"я, а також бере до уваги позицію позивачки, на утриманні якої перебуває ще двоє неповнолітніх дітей, беручи до уваги обов`язок обох батьків брати участь в утриманні повнолітньої дитини, що продовжує навчання, а тому вважає можливим стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина в розмірі 1/6 частини усіх видів його заробітку ( доходу), щомісячно, таким чином задовольнивши позовні вимоги ОСОБА_4 повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову 23.03.2019 р.

За п. 3 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 768,40 грн.

Керуючись ст. ст. . 12-13,76-81, 141,247, 259, 263-265,268,273,354,430 ЦПК України, ст. ст. 198-200 Сімейного кодексу України, суд , -

В и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на час навчання задовольнити повністю.

Стягувати з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який продовжує навчання, у розмірі 1/6 частини усіх видій його заробітку ( доходів) щомісячно, починаючи з 25 березня 2019 року і до 30 червня 2021 року.

Допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання , має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Відповідно п.п.15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги можуть також подаватися учасниками справи до або через відповідні суди.

Повний текст рішення виготовлено 23 грудня 2019 року.

Суддя Т.М. Вдовиченко