Доманівський районний суд Миколаївської області
Справа № 475/1503/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
12.02.2019смт. Доманівка
Доманівський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючої-судді: Кривенко О.В.,
при секретареві: Маташнюк О.В.,
розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Доманівка в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа Вознесенська Універсальна товарно-сировинна біржа про визнання договору купівлі-продажу житлового будинку дійсним,
Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу житлового будинку дійсним, посилаючись на те, що 24 липня 2000 року вона купила за 2000 грн у у ОСОБА_3 та ОСОБА_4 житловий будинок з господарськими спорудами загальною жилою площею 18.6 кв.м, розташований в АДРЕСА_1, на підставі рішення виконкому Мостівської сільської ради №05 ід 02.03.2003р). Будинок належав продавцеві на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданим Доманівською держнотконторою 24.07.2000р. за реєстровим №1367.
Між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх суттєвих умов договору, сторони уклали договір купівлі-продажу в письмовій формі, однак посвідчені спірні договори були Вознесенською універсальною товарно-сировинною біржею та зареєстровані в Вознесенському МБТІ. На даний час позивач не може розпорядитися своєю власністю, а саме: оформити субсидію, за необхідністю заставу при взятті кредиту, однак, для подальшого вирішення питання необхідно визнати договір купівлі-продажу дійсним. Відповідачі ухиляються від візиту до нотаріуса, тому у зв"язку з тим, що договір купівлі-продажу не був посвідчений нотаріально, як того вимагає цивільне законодавство, позивач не може прийняти рішення, що пов"язані з правом розпоряджатися нерухомим майном, тому звернулася до суду з даним позовом.
В судове засідання позивач не з"явилася, надала на адресу суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує.
Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання не з"явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені в установленому законом порядку.
Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд вважав можливим провести розгляд справи в заочному порядку з ухваленням заочного рішення, оскільки позивач не заперечувала проти такого порядку вирішення справи.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Із матеріалів справи вбачається, що 24.07.2000 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, ОСОБА_4 був укладений договір за №457 купівлі-продажу нерухомого майна у вигляді житлового кам'яного будинку жилою площею 18.6 кв.м, літньою кухнею кам'яною Б-1, гаражем кам'яним В-1, сараєм кам'яним Д-1, сараєм кам'яним Г-1,
спорудами №1-2, що розташований в АДРЕСА_1
Будинок належав продавцеві на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданим Доманівською держнотконторою 24.07.2000р. за реєстровим №1367.
За умовами договору ОСОБА_3 та ОСОБА_4 продали, а ОСОБА_2 купила зазначений будинок за 2000 грн. Сторони, кожний зі свого боку, виконали всі умови договору, що підтверджується письмовим договором №457 від 24.07.2000р., складений директором Універсальної товарно-сировинної біржи ОСОБА_5, зареєстрований у журналі реєстрації біржевих угод з нерухомістю за №457 від 24.07.2000р., а також зареєстрованим в Вознесенському МБТІ у реєстрову книгу №3 та №267 від 02.08.2000р.
Реєстрація Вознесенським міжміським бюро технічної інвентаризації Миколаївської області за ОСОБА_2 права власності на спірний будинок на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого біржею, а не нотаріусом, станом на серпень 2000 року не суперечила чинному законодавству.
Інструкція про порядок державної реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних і фізичних осіб, затверджена наказом Державного комітету України будівництва, архітектури та житлової політики України від 9 червня 1998 року №121, передбачала підставу для державної реєстрації договорів купівлі-продажу, зареєстрованих біржею. Відповідно до пункту 5 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 1 липня 2004 року право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Згідно ст.227 ЦК УРСР, договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Згідно ст.47 ч.2 ЦК УРСР, в разі виконання однією із сторін повністю або частково умов угоди, що потребує нотаріального посвідчення, суд вправі визнати таку угоду дійсною. Враховуючи, що сторони, на момент укладення договору купівлі-продажу, дійшли згоди щодо виконання всіх істотних умов договору купівлі-продажу житлового будинку, що підтверджується письмовим договором, посвідченим Вознесенською універсальною товарно-сировинною біржею, однак, договір купівлі - продажу жилого будинку, в порушення вимог чинного законодавства, не був посвідчений нотаріально, що унеможливлює реалізацію спадкових прав позивачем, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст.47 ч.2, 227 ЦК УРСР, ст.ст. 12, 13, 77, 78, 259, 263, 268 ЦПК України, суд
Позовні вимоги задовольнити.
Визнати договір купівлі-продажу житлового кам'яного будинку загальною жилою площею 18.6 кв.м, з літньою кухнею кам'яною Б-1, гаражем кам'яним В-1, сараєм кам'яним Д-1, сараєм кам'яним Г-1, спорудами №1-2, що розташований в АДРЕСА_1, на підставі рішення виконкому Мостівської сільської ради №05 від 02.03.2003р), Доманівського району Миколаївської області, укладений між продавцями ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та ОСОБА_2, складений директором Універсальної товарно-сировинної біржи ОСОБА_5, зареєстрований у журналі реєстрації біржевих угод з нерухомістю за №457 від 24.07.2000р., а
також зареєстрованим в Вознесенському МБТІ у реєстрову книгу №3 за реєстровим №267 від 02.08.2000р., - дійсним.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд-якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК.
Якщо протягом строків, встановлених ЦПК, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного оскарження, заочне рішення набирає законної сили.
Суддя Доманівського районного суду Миколаївської області О. В. Кривенко