ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Пищиди М.М.

суддів - Ткаченко І.Ю., Петешенкової М.Ю.

за участю секретаря судового засідання - Бондаренка В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 08 лютого 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Котовської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2017 року, позивачка звернулася до суду з позовом до Котовської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилалася на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько - ОСОБА_3 .

Після його смерті залишилася спадщина, що складається з житлового будинку в АДРЕСА_1 .

Заповіт він не залишав.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України позивач є його спадкоємицею першої черги.

У встановлений законом шестимісячний строк вона не подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, оскільки після смерті батька тривалий час хворіла та знаходилася в тяжкому матеріальному становищі. Позивач вважає, що строк для прийняття спадщини пропустила з поважної причини.

Враховуючи зазначене, просила суд визначити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , додатковий строк у три місяці для подання нею заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.2).

Рішенням Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 08 лютого 2018 року позовні вимоги ОСОБА_2 - задоволено.

Визначено ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , додатковий строк три місяці після вступу рішення в законну силу, достатній для подання нею заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.23-24).

Не погодившись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що судом першої інстанції було неповно та неправильно встановлено деякі обставини, що мають значення для справи, внаслідок неправильного дослідження і оцінки наданих суду доказів.

Зазначає, що будинок в АДРЕСА_1 дістався їй у спадщину, так як з моменту народження вона постійно проживала в ньому однією сім`єю із спадкодавцем (її дідом), зареєстрована у цьому будинку і прийняла його у спадщину у визначений законом строк.

Після смерті спадкодавця, вона продовжує проживати у будинку в якому зареєстрована по теперішній час (а.с.34-39).

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , актовий запис № 46 (а. с. 10).

Відповідно до довідки Котовської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області від 13 грудня 2017 року вих. № 1550, ОСОБА_3 заповіт не залишав (а. с. 13).

ОСОБА_2 є дочкою померлого ОСОБА_3 (а. с. 11).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач знаходилася в тяжкому матеріальному становищі та хворіла, що є поважною причиною пропуску строку подачі заяви, тому суд дійшов до висновку про можливість задовольнити прохання позивача та продовжив строк для прийняття спадщини.

Проте, колегія суддів не може погодитися з висновком суду першої інстанції.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Згідно із ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви на прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Законодавство не встановлює конкретний перелік поважних причин пропуску строку на подачу заяви про прийняття спадщини та такі причини оцінюються судом на власний розсуд, в кожному конкретному випадку та з урахуванням усіх обставин справи. Головною ознакою поважних причин є те, що вони роблять своєчасне звернення із заявою про прийняття спадщини неможливим.

Вирішуючи питання про визначення додаткового строку, відповідно до п. 24 (абзац шостий) постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Як на поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини позивач зазначала тяжке матеріальне становище та хворобу.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Приписами ч. 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексу.

Однак, у справі відсутні докази неможливості звернення позивачки до нотаріуса як за місцем знаходження спірного майна так і за місцем свого проживання з зазначеною заявою або знаходження у спірний період на лікарняному.

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що позивачкою не доведено, що її стан здоров`я не допускав подачу заяви про прийняття спадщини, та наявність у неї як спадкоємця інших об`єктивних, непереборних, істотних труднощів на вчинення дій щодо прийняття спадщини.

Суд першої інстанції в свою чергу не врахував, що звернення позивачки до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини відбулось більше ніж через 4 років з моменту смерті спадкодавця.

Матеріали справи не містять даних щодо звернення ОСОБА_2 до нотконтори з заявою про прийняття спадщини та винесення нотаріусом постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, яка б свідчила про необхідність захисту її прав у судовому порядку.

Згідно з частиною другою статті 1272 ЦК України за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Зважаючи на наведене, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК України), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини.

Розглядаючи позов, суд першої інстанції не перевірив наявність спадкової справи стосовно спадкодавця ОСОБА_3 та осіб, які після нього прийняли спадщину.

У пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» судам роз`яснення, що належними відповідачами у спорах про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є онукою ОСОБА_3 (а.с.42,43).

З довідки, яка видана виконкомом Котовської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області від 16 жовтня 2018 року, вбачається, що ОСОБА_3 зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 з 1928 року по момент смерті, ІНФОРМАЦІЯ_1 , сумісно з ОСОБА_1 , яка зареєстрована в вказаному будинку з 24 серпня 1992 року (а.с.44).

Тобто, вважати, що ОСОБА_2 є єдиним спадкоємцем, який бажає прийняти у спадщину спірне майно -не можна.

Згідно п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду від 18 грудня 2009 року № 14 України «Про судове рішення у цивільній справі» суд не має права вирішувати питання про права та обов`язки осіб, не залучених до участі у справі, оскільки це є порушенням норм процесуального права, які тягнуть за собою безумовне скасування рішення суду.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову у задоволення позову.

Згідно ч. 13 ст. 141 України якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Отже, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 960 грн (а.с.35).

На підставі викладеного, керуючись ст. 367, 368, 374, 376, 381- 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 08 лютого 2018 року- скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до Котовської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 960 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до чинного законодавства.

Судді: