Справа № 457/1143/19
провадження №2/457/297/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2019 року м. Трускавець

Трускавецький міський суд Львівської області

у складі: головуючого - судді Марчука В.І.

при секретарі - Мазурик В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Трускавці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,

в с т а н о в и в :

У провадженні Трускавецького міського суду Львівської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Позов мотивований тим, що квартира АДРЕСА_1 на праві приватної спільної часткової власності належить ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , у рівних частках кожному, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло, виданного 08 вересня 2005 року відділом обліку, розподілу та приватизації житла Трускавецької міської ради згідно розпорядження від 08.09.2005 року №64. Згідно свідоцтва про смерть серїі НОМЕР_1 , виданого 07.05.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Трускавецького міського управління юстиції Львівської області, ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за №72. Згідно довідки про склад сім`ї №1277, виданої 01 жовтня 2019 року Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Кришталь 34» у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_5 . За місцем реєстрації свого місця проживання відповідач фактично не проживає з 2009 року, так як виїхав за кордон на роботу. Самостійно знятися з реєстрації місця свого проживання він не має можливості, оскільки перебуває за кордоном без відповідних на це документів. Факт відсутності відповідача понад один рік за зареєстрованим місцем його проживання стверджується: Актом №1 від 10.09.2018 року, Актом №2 від 14.11.2018 року, Актом №3 від 15.05.2019 року, Актом №5 від 11.09.2019 року, складеними Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Кришталь 34».

Враховуючи вищенаведене позивач ОСОБА_1 просить визнати відповідача ОСОБА_2 , особою, що втратила право користування жилим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Сторони у судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про час та місце судового засідання.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданного 08 вересня 2005 року відділом обліку, розподілу та приватизації житла Трускавецької міської ради згідно розпорядження від 08.09.2005 року №64, квартира АДРЕСА_1 на праві спільної часткової власності належить ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , у рівних частках кожному.

Згідно довідки про склад сім`ї №1277, виданої 01 жовтня 2019 року Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Кришталь 34» у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_5 .

Згідно з актами про фактичне проживання особи №1 від 10.09.2018 року, №2 від 14.11.2018 року, №3 від 15.05.2019 року, №5 від 11.09.2019 року, складеними Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Кришталь 34», відповідач ОСОБА_2 зареєстрований у квартирі АДРЕСА_1 , однак фактично не проживає у ній.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Частиною 2 статті 405 ЦК України визначено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб.

Установлено, що квартира АДРЕСА_1 Трускавціна праві спільної часткової власності належить сторонам, отже, відповідач є співвласником вказаної квартири.

Відповідно до ст. 321 ЦК України Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу.

Статтею 346 ЦК України право власності припиняється у разі: відчуження власником свого майна; відмови власника від права власності; припинення права власності на майно, яке за законом не може належати цій особі; знищення майна; викупу пам`яток культурної спадщини; примусового відчуження земельних ділянок приватної власності, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, з мотивів суспільної необхідності відповідно до закону; звернення стягнення на майно за зобов`язаннями власника; реквізиції; конфіскації; припинення юридичної особи чи смерті власника; визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави.

Враховуючи те, що відповідач є співвласником спірної квартири, суд, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, оскільки положення частини другої статті 405 ЦК України не розповсюджуються на спірні правовідносини.

Керуючись ст.ст. 12,13,81,263-265,268, 280-284 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду

Суддя: В. І. Марчук