ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 550/672/18 Номер провадження 22-ц/814/606/19Головуючий у 1-й інстанції Ланна Я. О. Доповідач ап. інст. Кузнєцова О. Ю.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді: Кузнєцової О.Ю.

суддів: Бондаревської С.М., Кривчун Т.О.

імена (найменування) сторін:

позивач: ОСОБА_2

відповідачі: Василівська сільська рада Чутівського району Полтавської області, Приватне сільськогосподарське підприємство «Лозоватка», Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Чутівського районного суду Полтавської області, ухвалене 28 листопада 2018 року в приміщенні суду в селищі Чутове у складі судді Ланни Я.О., повний текст якого складено 30 листопада 2018 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до Василівської сільської ради Чутівського району Полтавської області, Приватного сільськогосподарського підприємства «Лозоватка», Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області про визнання права на земельну ділянку (пай),-

В С Т А Н О В И В :

У червні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаним позовом та просив визнати за ним право на земельну частку (пай) в земельному фонді Василівської сільської ради Чутівського району Полтавської області.

В обґрунтування позовних вимог вказував, що він із 03 травня 1994 року по 20 вересня 1996 року працював у радгоспі «Лозоватка». З 19 березня 1999 року був прийнятий на роботу в КСП «Лозоватка». Згідно рішення зборів від 01.04.2000 року був переведений на роботу в ПСП «Лозоватка», а 11 вересня 2000 року був звільнений з роботи за п. 4 ст. 40 КЗпП України.

Вважає, що працевлаштування на вказаних підприємствах дає йому право на земельну частку (пай), оскільки працював на даному підприємстві.

Рішенням Чутівського районного суду Полтавської області від 28 листопада 2018 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

Судове рішення вмотивоване тим, що доказами по справі не підтверджено, що ОСОБА_2 на час видачі Державного акту про право колективної власності на землю був членом КСП «Лозоватка» та був включений до списку громадян членів КСП, які мали право на отримання земельних часток (паїв).

Не погодившись із вказаним рішенням, його в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_2, просив скасувати його та ухвалити нове рішення яким задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме відсутність у матеріалах справи відомостей щодо виключення його зі складу членів КСП «Лозоватка», а також залишення поза увагою суду показань свідка, який підтвердив його членство.

Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення, ухвалене у справі, відповідає вказаним вимогам.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, відповідно до записів у трудовій книжці НОМЕР_1 виданої на ім'я ОСОБА_2, останній 03 травня 1994 року прийнятий в радгосп «Лозоватка» на роботу на посаду тракториста. 20 вересня 1996 року розрахований з радгоспу «Лозоватка» за власним бажанням. 16 березня 1999 року прийнятий на роботу в КСП «Лозоватка» на посаду тракториста-машиніста ІІІ классу. 01 квітня 2000 року звільнений по переводу в ПСП «Лозоватка» згідно ст.32 КЗпП України. 01 квітня 2000 року прийнятий в ПСП «Лозоватка» на роботу по переводу з КСП «Лозоватка» на посаду тракториста-машиніста ІІІ класу. 11 вересня 2000 року звільнений з роботи за прогули згідно п. 4 ст. 40 КЗпП України (а.с. 8-9).

Згідно листа начальника архівного відділу Чутівської районної державної адміністрації у Полтавській області № 01-12/В-37 від 21 березня 2017 року, ОСОБА_2 не включений у список членів КСП «Лозоватка» Чутівського району Полтавської області, які мають право на земельну частку (а.с. 10).

Згідно листа Чутівського районного трудового архіву Полтавської області від 22 жовтня 2018 року №01-8/372, вбачається, що згідно наказу №11 по Радгоспу «Лозоватка» від 24 травня 1994 року ОСОБА_2 був прийнятий на роботу з 04 травня 1994 року. В наказі відсутні відомості про його членство в КСП «Лозоватка» (а.с.141-142).

Рішенням дев'ятої сесії двадцять другого скликання від 18 жовтня 1997 року Василівської сільської ради народних депутатів «Про розгляд та затвердження проекту роздержавлення і приватизації земель колективного сільськогосподарського підприємства «Лозоватка» в межах Василівської сільської ради народних депутатів Чутівського району Полтавської області», зокрема було затверджено списки осіб, які мають право на одержання середньої земельної частки (а.с.11).

Із даних, що містяться у списку, який є додатком до вищезазначеного рішення, вбачається, що позивач ОСОБА_2 не включений до членів КСП «Лозоватка» (а.с.66-71)

24 лютого 2000 року Василівською сільською радою Чутівського району Полтавської області винесено рішення «Про переведення земельних ділянок з резервного фонду в колективну власність та затвердження списків», згідно якого було переведено з резервного фонду у колективну власність КСП «Лозоватка» 104,5 га поле № 1 та затверджено список осіб, що мають право на земельну частку (пай). Як вбачається із списку членів КСП «Лозоватка», який є додатком до даного рішення ОСОБА_2 не включений до членів КСП «Лозоватка» (а.с.65,72).

Головне управління Держгеокадастру у Полтаській області листом від 12 травня 2017 року № 5621/6-17 повідомило позивача, що за інформацією відділу у Чутівському районі ГУ Держгеокадастру у Полтавській області відповідно до проекту розташування земельних часток (паїв) в межах ПСП «Лозоватка» на території Василівської сільської ради Чутівського району Полтавської області в списку членів КСП «Лозоватка», які мають право на земельну частку (пай) згідно рішення девятої сесії 22 скликання від 18 жовтня 1997 року та Розпорядження Чутівської районної державної адміністрації від 14 листопада 1997 року за №551 відсутні дані про виділення земельної ділянки, як члену КСП, ОСОБА_2 Також відсутня така інформація в рішенні від 24 лютого 2000 року восьмої сесії 23 скликання Василівської сільської ради Чутівського району Полтавської області «Про переведення земельних ділянок з резервного фонду в колективну власність та затвердження списків» та Списку членів КСП «Лозоватка», які мають право на земельну частку пай згідно рішення загальних зборів від 08 лютого 2000 року (а.с. 19).

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про те, що ОСОБА_2 не довів своє право на земельну частку (пай) як члена КСП «Лозоватка», оскільки такий висновок узгоджується з матеріалами справи та нормами чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини.

Відповідно до Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Відповідно до державного акта на право колективної власності на землю та списку, доданого до нього, ОСОБА_2 не значиться членом КСП «Лозоватка» та не особою, що має право на земельну частку (пай).

На час видачі державного акту 14 листопада 1997 року ОСОБА_2 не був працевлаштований у КСП «Лозоватка», що ним не спростовується.

Робота позивача в інший період в КСП «Лозоватка» (з 03 травня 1994 року по 20 вересня 1996 року, з 16 березня 1999 року по 01 квітня 2000 року, з 01 квітня 2000 року по 11 вересня 2000 року) не надає йому права на земельну частку (пай), оскільки правове значення має саме членство в КСП на момент отримання цим підприємством державного акта на право колективної власності на землю. На час отримання СП «Лозоватка» державного акта на право колективної власності на землю (14 листопада 1997 року) ОСОБА_2 на цьому підприємстві не працював, а відповідно правомірно не був внесений до списку осіб, які мають право на земельну частку (пай), доданого до державного акту.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Показання свідка, на які посилається апелянт, не можуть розглядатися допустимим доказом прийняття ОСОБА_2 у члени КСП «Лозоватка», у період, з яким закон пов'язує право на отримання земельної частки (паю).

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, відсутність доказів того, що ОСОБА_2 не приймався у члени КСП «Лозоватка» або виключався з них не позбавляє його обов'язку довести своє право на земельну частку (пай), а отже і членство в КСП «Лозоватка» та неправомірність не включення його до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Інших доводів, які б спростовували висновки місцевого суду або вказували на їх помилковість апелянтом наведено не було.

Виходячи з викладеного, судова колегія дійшла висновку про те, що судом першої інстанції з'ясовано всі обставини та надано їм належну правову оцінку. Порушень норм матеріального та процесуального права, які б могли призвести до зміни чи скасування рішення місцевого суду, судовою колегією не встановлено.

Керуючись ст. 367, ст. 374 ч. 1 п. 1, ст. 375, ст. 382 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Чутівського районного суду Полтавської області від 28 листопада 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: О.Ю. Кузнєцова

Судді С.М. Бондаревська

Т.О. Кривчун