Справа № 159/5450/18
Провадження № 2/159/135/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2019 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді Бойчука П.Ю.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) до ОСОБА_2 (АДРЕСА_2) про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просить збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на користь позивача, та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі у розмірі 1944 грн. щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначає, що рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 04.10.2012 року було задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та вирішено стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання спільної дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з 02.08.2012 року і до досягнення дитиною повноліття. Крім цього, позивач вказує, що шлюб з відповідачем розірвано та сторони проживають окремо.

З часу прийняття рішення відповідач сплачує аліменти в розмірі 500 грн., однак сума стягуваних аліментів є недостатньою для належного утримання дитини, оскільки зазначена сума є значно меншою прожиткового мінімуму, ніж передбачено законом. Відповідач має постійний дохід, оскільки працює на будівельних роботах за кордоном та має можливість сплачувати аліменти у більшому розмірі, ніж було визначено рішенням суду.

На підставі викладеного, позивач просила стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача аліменти на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі у розмірі 1944 грн. щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 13.11.2018 року відкрито провадження в цивільній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Крім цього, відповідачу визначено п'ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідач відзив на пред'явлений позов не подав. У зв'язку з ненаданням відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 8 ст. 178 ЦПК ).

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, з'ясувавши обставини справи та дослідивши наявні серед матеріалів справи докази, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно виписки з рішення Ковельського міськрайоного суду від 28.08.2012 року, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 22.05.2009 року відділом РАЦСу по місту Ковелю Ковельського МУЮ Волинської області, актовий запис № 142, було розірвано.

Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження.

Згідно рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 05.09.2012 року, вирішено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 500 гривень щомісячно, починаючи з 02.08.2012 року і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ст. 180 СК України, обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. За домовленістю між батьками дитини, той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні, а у разі недосягнення такої згоди кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

При цьому за змістом ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незважаючи на розірвання шлюбу чи проживання окремо від дитини.

Положеннями ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» поняття прожиткового мінімуму визначено як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку . Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Аналізуючи зазначені норми закону, суд вважає, що батьки дитини повинні забезпечити для дитини утримання у розмірі не меншому прожиткового мінімуму на місяць, встановленого на відповідний період для певного віку дитини, як мінімальної гарантії загального рівня забезпеченості повноцінним харчуванням для розвитку організму дитини, збереження її здоров'я та розвитку дитини, а кожен з батьків повинен надати дитині утримання у розмірі, не меншому половини цього прожиткового мінімуму щомісячно. Тобто, забезпечення батьками такого прожиткового мінімуму забезпечує мінімальні потреби дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Після винесення судом рішення про стягнення з відповідача аліментів, розмір прожиткового мінімуму для дітей у віці від 6 до 18 років збільшився відповідно до ЗУ "Про Державний бюджет України на 2019 рік" та для дітей віком від 6 до 18 років складає: з 1 січня 2019 року - 2027 грн., з 1 липня 2019 року - 2118 грн., з 1 грудня 2019 року - 2218 грн.

Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, за заявою платника або одержувача аліменти можуть бути визначені у твердій грошовій сумі.

Відповідач має вік 30 років, не подав докази існування обставин, які істотно обмежують його працездатність, докази існування інших обставин, що мають істотне значення при визначенні розміру аліментів, що дозволяє зробити висновок про його спроможність сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини, з врахуванням суми прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленому ЗУ "Про Державний бюджет України на 2019 рік", у розмірі по 1944 грн. щомісячно.

Визначений розмір аліментів в сумі 1944 грн. щомісячно, на переконання суду, буде об'єктивним та справедливим з врахуванням наведених вище обставин.

Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, за заявою платника або одержувача аліменти можуть бути визначені у твердій грошовій сумі.

Враховуючи визначені ст. 182 СК України обставини, суд приходить до висновку про необхідність збільшити розмір аліментів та стягувати аліменти в розмірі 1944 грн. щомісяця.

Постановою Пленуму Верховного суду України від 15.04.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили, а тому вимога позивача про збільшення розміру аліментів починаючи з дня пред'явлення позову не підлягає до задоволення.

Крім цього, з відповідача слід стягнути судові витрати по справі у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 82, 89, 141, 263, 264, 265, 274-279 ЦПК України, на підставі ст.ст. 180-182, 184, 191, 192 СК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) до ОСОБА_2 (АДРЕСА_2) про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, - задовольнити частково.

Збільшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на підставі рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 05.09.2012 року, та стягувати з ОСОБА_2 (АДРЕСА_2, паспорт серії НОМЕР_2, виданий 21.12.2007 року Ковельським МРВ УМВС України у Волинській області) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) аліменти на утримання неповнолітньої дитини - дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі по1944 (одна тисяча дев'ятсот сорок чотири) грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 (АДРЕСА_2, паспорт серії НОМЕР_2 виданий 21.12.2007 року Ковельським МРВ УМВС України у Волинській області) в користь держави судовий збір в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

В решті позову - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ковельський міськрайонний суд Волинської області.

Головуючий:П. Ю. Бойчук