КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2019 року м. Київ

Справа №372/2085/16-ц

Апеляційне провадження №22-ц/824/12562/2019

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача: Соколової В.В.

суддів: Андрієнко А.М., Поліщук Н.В.

секретар Луговий Р.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 на рішення Обухівського районного суду Київської області ухваленого під головуванням судді Потабенко Л.В. 05 липня 2019 року в місті Обухові, повний текст рішення складений 15 липня 2019 року, у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 до Публічного акціонерного товариства «Центренерго» про відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В

У серпні 2017 року позивачі звернулися до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Центренерго» (далі - ПАТ «Центренерго») про відшкодування моральної шкоди. Позовна заява мотивована тим, що поряд з м. Українка, Київської області функціонує Трипільська теплова електрична станція ПАТ «Центренерго» (далі - Трипільська ТЕС), яка у зв`язку з виробничою діяльністю негативно впливає на якість життя позивачів через надмірне забруднення навколишнього природного середовища шкідливими речовинами. Вказують, що Трипільскою ТЕС не дотримуються екологічні і санітарні норми, внаслідок чого природне довкілля у м. Українка Київської області та навколишніх селах надмірно забруднені шкідливими речовинами, що є небезпечним для життя і здоров`я позивачів.

Зокрема, у ніч з 09 березня 2013 року на 10 березня 2013 року внаслідок викиду забруднюючих речовин в атмосферу стаціонарними джерелами Трипільської ТЕС виникла надзвичайна ситуації техногенного характеру, а саме забруднення атмосферного повітря викидами сажі та кіптяви, чим зумовлено випадіння темного снігу. Вказують, що згідно відповіді Головного управління Держсанепідемслужби у Київській області від 05 листопада 2015 року, викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря від Трипільської ТЕС складають 82,8% усіх викидів промисловими підприємствами Київської області. Сумарні викиди забруднюючих речовин від Трипільської ТЕС за 2014 рік склали 76918,6 тонн. В атмосферне повітря викинуто 37 найменувань забруднюючих речовин, із них 1 класу небезпеки - свинець та його сполуки (3,47 т/рік), хром та його сполуки - 3,44 т/рік, 2 класу небезпеки - діоксид азоту (11588,97 т/рік), нікель та його сполуки - 2,58 т/рік, фтор та його сполуки - 0,048 т/рік, 3 класу небезпеки - сірки діоксид 44000,49 т/рік, суспендовані тверді частки (зола, сажа, пил) - 20651,32 т/рік. Дані речовини при хронічній інгаляційній дії негативно впливають на органи дихання, центральну нервову систему Канцерогенний вплив мають нікель, свинець, хром. Із 77 джерел викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря 62 організовані джерела, з яких лише 19 обладнані пилогазоочисним устаткуванням, що становить 30,6%. Враховуючи об`єктивні фактори, що для отримання пару з метою виробництва електроенергії використовується вугілля із зольністю 20,9-22,6%, яке в структурі палива складає 99,4%, викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря від Трипільської ТЕС залишаються високими. Димові гази від пиловугільних та газомазутних блоків Трипільської ТЕС викидаються через дві труби висотою 180 м та діаметром 9,6 м і 7,2 м. При цьому здійснюється значне розсіювання забруднюючих речовин в атмосферне повітря і в приземних шарах атмосфери. На Трипільській ТЕС в процесі виробництва електроенергії пари та гарячої води при спалюванні вугілля (99,4%) в структурі палива, мазуту та газу утворюється та гідроподачею подаються на золошлакові промислові відходи (4 класу - золошлаки). Кількість складованих золошлаків на 01 січня 2014 року склала 26505350 тонн. Питання утилізації промислових відходів 4 класу токсичності - скопу та золошлаку не вирішене.

Відповідно до листа Державної екологічної інспекції України від 06 листопада 2015 року цією структурою у 2013-2015 роках виявлялись факти перевищення нормативів викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, перевищення нормативів граничнодопустимих скидів в водне середовище, забруднення землі, у зв`язку з чим службові особи Трипільської TEС притягувались до адміністративної відповідальності.

Згідно листа Центральної геофізичної обсерваторії Державної служби України з надзвичайних ситуацій від 22 січня 2016 року вода Канівського водосховища в районі м. Українки забруднена сполуками важких металів, сполуками азоту фенолами. Перевищення гранично допустимих концентрацій (далі - ГДК) відмічено за сполуками міді, цинку, мангану, хрому шестивалентного, сполуками азоту фенолами. Середні межі коливань складали за сполуками міді 2-8 ГДК, хрому шестивалентного 4-6 ГДК, сполуками цинку 1-3 ГДК, мангану 0.8 - 4.8 ГДК. Вміст азоту нітритного був у межах 1-3,8 ГДК, азоту амонійного 0,3 - 2,4 ГДК. фенолів від 0 до 3 ГДК. Концентрації сполук заліза загального були у межах 0,4 -1,5 ГДК.

По атмосферному повітрю та ґрунтах у регіоні функціонування Трипільської ТЕС дослідженнями спеціалістів ТОВ «Незалежний інститут судових експертиз» підтверджено понаднормативне забруднення ґрунтів рядом важких металів (найбільше миш`яком), а також шкідливими речовинами повітря, особливо технологічним пилом від спалювання золошлаків. Рівень перевищення ГДК по технологічному пилу у всіх відібраних пробах (23 проби) перевищує базовий рівень в межах від 3 до 20 разів, при цьому по 18 пробах характеризується як дуже небезпечний, по 3 пробам як небезпечний, по 2 пробам, як помірно небезпечний.

Наведені обставини, на думку позивачів, підтверджують шкідливий вплив Трипільської ТЕС на природне довкілля у регіоні зі створенням реальної небезпеки для їх життя і здоров`я через понаднормативне забруднення шкідливими речовинами повітря, землі та водних ресурсів, внаслідок чого вони відчувають значні душевні страждання, що проявилися у постійному стресі, страхах, тривогах, пригніченості та переживаннях. Душевними стражданнями позивачам завдано ушкодження психічного (морального) здоров'я.

З урахуванням наведеного та уточнень позовних вимог від 11 січня 2017 року позивачі просили стягнути з ПАТ «Центренерго» на їх користь спричинену моральну шкоду кожному у розмірі по 576 мінімальних заробітних плат, що становить по 1843200,00 грн, розмір яких встановлюється рівнем розміру мінімальної зарплати в Україні, на момент ухвалення рішення суду /т.1 а.с.1-48, т.5 а.с.17-32/

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 05 липня 2019 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 до Публічного акціонерного товариства «Центренерго» про відшкодування моральної шкоди - відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що під час судового розгляду залишилась недоведеною наявність всіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправна поведінка, шкода (моральна) зі встановленням її розміру; причинно-наслідковий зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою, вина.

Позивачами переконливо не доведено твердження про понаднормативне забруднення території місця їх проживання (ґрунтів, атмосферного повітря, водойм Канівського водосховища) небезпечними речовинами, твердження про те, що таке понаднормативне забруднення природного довкілля є прямим наслідком протиправної діяльності Трипільської ТЕС ПАТ «Центренерго», яка у своїй діяльності не дотримується нормативних зобов`язувальних приписів, а також про те, що вина Трипільської ТЕС простежується яку формі умислу, так і необережності.

Не погодились з рішенням суду позивачі, їх представником - адвокатом Лупейко О.В. подана апеляційну скаргу, в якій посилається на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність ряду обставин, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що у оскаржуваному судовому рішенні суд по суті не розібрався з поняттями, що таке нормативна санітарна зона, і що таке реальна санітарно-захисна зона, і взагалі, заплутався у власному баченні визначеності санітарної зони для Трипільської ТЕС. Суд своїм рішенням фактично узаконив можливість функціонування об`єкту першого класу небезпеки без відповідних реальних санітарно-захисних зон при очевидних екологічних ризиках, допустивши можливість проживання місцевого населення в умовах небезпеки. Представник позивачів посилається на те, що доказові документи по пилінню золошлакових відвалів у оскаржуваному судовому рішенні детально не проаналізовані та не враховані ним. Зазначає, що суд дійшов помилкового висновку, що позивачами не доведено понаднормове забруднення території місця їх проживання небезпечними речовинами, а також, що понаднормове забруднення є прямим наслідком протиправної діяльності Трипільської ТЕС. Вказує, що суд першої інстанції намагався аналізувати тільки експертний висновок №8658 від 27 липня 2016 року та додатковий висновок №8645 від 25 серпня 2016 року, не взявши їх до уваги визнавши їх недопустимими доказами. При цьому додатковий висновок №8796 від 05 травня 2017 року взагалі був залишений поза увагою. Також вказує на те, що суд не взяв до уваги звіт державної установи «Інститут громадського здоров`я ім. О.М. Марзєєва» НАМН України від 05 вересня 2016 року та комісійні висновки психологів, якими підтверджується, що позивачі усвідомлюючи факт неприпустимого рівня забруднення території навколо місця розташування підвищеної екологічної небезпеки, якою є Трипільська ТЕС, внаслідок сукупності дій і бездіяльності відповідача, що являє загрозу їх життю і здоров`ю та членів їх сімей, загрозу для природного довкілля та екологічної безпеки, привели до порушення усталених способів особистого і сімейного життя позивачів, безпеки житла, до звуження можливостей використання ними продукції підсобного господарства, що завдало їм значних душевних страждань. На підставі викладеного, просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішенням, яким позовні вимоги позивачів задовольнити.

Представник ПАТ «Центренерго» подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги є необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову. Просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу позивачів без задоволення.

З матеріалів справи вбачається, що сторона позивачів була завчасно повідомлена про відкрите апеляційне провадження та про призначення судового засідання на 23 вересня 2019 року. Зокрема, згідно даних поштових відділень, позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , отримали судові повідомлення про відкрите апеляційне провадження та про призначене судове засідання. Позивачі ОСОБА_2 , ОСОБА_16 , ОСОБА_12 , ОСОБА_5 , ОСОБА_17 , ОСОБА_15 отримали повідомлення про відкрите апеляційне провадження. Направлені на вказану в матеріалах справи адресу поштові повідомлення на ім`я ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_14 , ОСОБА_18 повернулись без вручення.

Проте, в ході розгляду справи, і на стадії апеляційного розгляду уповноваженим представником усіх позивачів є адвокат Лупейко О.В., який діє на підставі ордерів. Даним представником 22 серпня 2019 року було отримано копію ухвали суду про відкриття апеляційного провадження, 03 вересня 2019 року ним було одержано судове повідомлення про призначений розгляд справи. В силу ч.5 ст. 130 ЦПК України вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі.

Таким чином, позивачі є повідомленими про час та місце розгляду справи, проте в судове засідання ні позивачі, ні їх представник не з`явились, на час розгляду справи причини неявки суду повідомлені не були. Тому колегія суддів апеляційного суду, керуючись положеннями ч.2 ст. 372 ЦПК України, вважала за можливе розглянути справу за їх відсутності.

Представники відповідача Грибець В.А., Розгон І .А. заперечували проти доводів апеляційної скарги, вважають рішення суду першої інстанції законним і обґрунтованим, просили залишити його без змін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з`явились в судове засідання, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів виходить з наступного.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована в АДРЕСА_1 , з 1979 року, є пенсіонером та має статус особи постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, що підтверджується паспортом та посвідченням /т.1 а.с.49-52/.

Позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований в АДРЕСА_2 , з 1986 року, має статус особи постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, що підтверджується паспортом та посвідченням /т.1 а.с.66-68/.

Позивач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований в АДРЕСА_3 з 1980 року, є пенсіонером та має статус особи постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, що підтверджується паспортом та посвідченням /т.1 а.с.81-85/.

Позивач ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований в АДРЕСА_4 з 1983 року, є пенсіонером та має статус особи постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи 2 категорії, що підтверджується паспортом та посвідченням /т.1 а.с.101-105/.

Позивач ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрована в АДРЕСА_5 з 2004 року, є пенсіонером та має статус особи постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи 2 категорії, що підтверджується паспортом та посвідченням /т.1 а.с.117-119/.

Позивач ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрований в АДРЕСА_6 з 1975 року, має статус особи постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, що підтверджується паспортом та посвідченням /т.1 а.с.131-134/.

Позивач ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстрована в АДРЕСА_7 з 2000 року, має статус особи постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи 2 категорії, що підтверджується паспортом та посвідченням /т.1 а.с.147-149/.

Позивач ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , зареєстрований в АДРЕСА_8 з 1986 року, є пенсіонером та має статус особи постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи 2 категорії, що підтверджується паспортом та посвідченням /т.1 а.с.166-170/.

Позивач ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , зареєстрований в АДРЕСА_9 з 2001 року, є пенсіонером та має статус особи постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи 2 категорії, що підтверджується паспортом та посвідченням /т.1 а.с.185-188/.

Позивач ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , зареєстрована в АДРЕСА_1 з 1977 року, є пенсіонером та має статус особи постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, що підтверджується паспортом та посвідченням /т.1 а.с.200-203/.

Позивач ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , зареєстрований в АДРЕСА_10 з 1979 року, має статус особи постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи 2 категорії, що підтверджується паспортом та посвідченням /т.1 а.с.215,218/.

Позивач ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , зареєстрований в АДРЕСА_11 з 1994 року, є пенсіонером та має статус особи постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи 2 категорії, що підтверджується паспортом та посвідченням /т.1 а.с.231-233/.

Позивач ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований в АДРЕСА_16 з 1976 року, є пенсіонером та має статус особи постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, що підтверджується паспортом та посвідченням /т.1 а.с.245-105/.

Позивач ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , зареєстрований в АДРЕСА_12 з 2008 року, є пенсіонером та має статус особи постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи 2 категорії, що підтверджується паспортом та посвідченням /т.2 а.с.12-14/.

Позивач ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , зареєстрований в АДРЕСА_5 з 1976 року, є пенсіонером та має статус особи постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи 2 категорії, що підтверджується паспортом та посвідченням /т.2 а.с.26-29/.

Позивач ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , зареєстрована в АДРЕСА_13 з 1983 року, має статус особи постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи 2 категорії, що підтверджується паспортом та посвідченням /т.2 а.с.42-44/.

Позивач ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована в АДРЕСА_14 з 1985 року, є пенсіонером та має статус особи постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи 2 категорії, що підтверджується паспортом та посвідченням /т.2 а.с.56-58/.

Позивач ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , зареєстрований в АДРЕСА_15 з 2007 року, є пенсіонером та має статус особи постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи 2 категорії, що підтверджується паспортом та посвідченням /т.2 а.с.76-79/.

Позивачі стверджують, що внаслідок забруднення навколишнього середовища відповідачем їм заподіяно моральної шкоди на підтвердження чого кожним із них надано Комісійний висновок спеціалістів за результатами психологічного дослідження, які були проведені спеціалістами-психологами ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 в період з 10 червня 2016 року по 04 серпня 2016 року /т.1 а.с.56-64, 71-79, 91-99, 107-115, 121-129, 137-145, 156-164, 175-183,190-198, 205-213, 221-229, 235-243 т.2 а.с. 2-10, 16-24, 32-41, 46-54, 66-74, 84-92/.

Згідно з висновками даних спеціалістів-психологів ситуація за станом природного довкілля у регіоні діяльності Трипільської ТЕС, пов`язана з протиправною діяльністю цього підприємства, з очевидністю була психотравмуючою для кожного з позивачів. Глибина та інтенсивність психотравмуючого впливу на їх особистість за обставин, які було піддано дослідженню, є надзвичайними, гіпертрофованими і потенційно небезпечними для її фізичного і психічного здоров`я. За обставин, які розглянуті в дослідженні кожному з позивачів завдано моральної шкоди. Між спричиненою моральною шкодою та психотравмуючими факторами (ситуація зі станом природного довкілля у регіоні діяльності Трипільської ТЕС, в`язана із протиправною діяльністю цього підприємства) вбачається прямий причинно-наслідковий зв`язок. Рекомендований розмір грошового відшкодування моральної шкоди, завданої кожному із позивачів з урахуванням психологічних коефіцієнтів складає 576 мінімальних заробітних плат, розмір яких установлюється рівнем розміру мінімальної заробітної плати в Україні, чинному на момент ухвалення рішення.

ПАТ «Центренерго» зареєстрована в Україні юридична особа, власником істотної частки якої, на час розгляду справи, є Держава Україна. Майновий комплекс підприємства складається з будівель, споруд та технологічного обслуговування, а також складів для збереження відходів, серед яких Трипільська теплова електростанція, що знаходиться за адресою: 08720, Київська область, Обухівський район , м . Українка , вул. Промислова, 1, яка не має статусу юридичної особи. Вказане підтверджується витягом з Державного реєстру прав власності, свідоцтвом про реєстрацію ПАТ «Центренерго», Положенням про Трипільську ТЕС, листом Фонду державного майна України, Державним актом на право користування землею /т.2 а.с.163-254, т.4 а.с.152-158,235-240/. Вказане підприємство зареєстроване як об`єкт підвищеної небезпеки та має відповідний паспорт /т.3 а.с.204-205, т.6 а.с.179-200, т. 15 а.с.189-224/.

Вказаному підприємству Міністерством екології та природних ресурсів України 28 грудня 2012 року наданий Дозвіл № -004 на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами строком на п`ять років з 01 січня 2013 року по 31 грудня 2017 року/т.3 а.с.59/. 01лютого 2016 року такий дозвіл наданий повторно з терміном дії на 7 років з 01лютого 2016 року по 01 лютого 2023 року /т.15 а.с.1-31/. 25 квітня 2016 року такий дозвіл наданий без зазначення терміну дії /т.8 а.с.245-250, т.14 а.с.241-245/. Також підприємство має: спеціальний дозвіл на користування надрами №4694 від 14 вересня 2015 року виданий Державною службою геології та надр України строком на п`ять років; дозвіл на спеціальне водокористування №478/14 від 31 грудня 2015 з терміном дії до 01січня 2019 року /т.14 а.с.232-240/. І наданий дозвіл на спеціальне водокористування з терміном дії з 01 січня 2016 року по 01 січня 2019 року /т.14 а.с.246-252/.

Актом Дерев`янської сільської ради Обухівського району Київської області, складеним чотирма депутатами сільської ради, зафіксовано випадіння темного снігу на п`яти вулицях с. Дерев`яни вночі з 09 на 10 березня 2013 року. У зв`язку з вказаним явищем загальними зборами жителів села прийнято рішення про вжиття ряду заходів /т.3 а.с.246-250, т.4 а.с. 1-13/. Інформація щодо випадіння снігу чорного кольору в 2018 році в Обухівському районі Київської області була розповсюджена також засобами масової інформації в мережі Інтернет /т.12 а.с.205/.

Дані факти підтверджені і Обухівським міжрайонним управлінням головного управління Держсанепідемслужби, про що вказано у листі від 17 квітня 2013 року № 363 /т.4 а.с.17-18/.

Наказом Тріпільської ТЕС ПАТ «Центренерго» №418 від 19 червня 2017 року була створена спільна з представниками органу місцевого самоврядування та ДП «Київський обласний лабораторний центр МОЗ України» комісія з метою організації контролю впливу виробничої діяльності Трипільської ТЕС на навколишнє середовище, а саме для оцінки рівня забруднення атмосферного повітря пилом (зваженими речовинами) в селищних зонах в межах домогосподарств, зокрема, с. Трипілля та м. Українка. За результатами проведених досліджень були складені акти, згідно яких при візуальному огляді пилу на грунті не виявлено. Згідно з протоколами досліджень атмосферного повітря вміст забруднюючих речовин: пил (зважені речовини) не перевищують максимальну разову концентрацію, що відповідає вимогам ДСП 201-97 «Державні санітарні правила охорони атмосферного повітря населених місць» /т.13 а.с194-219/.

У листі Трипільської ТЕС №04-1932 від 08 квітня 2013 року, зазначено, що спорудження Трипільської ТЕС відбувалося протягом 60-70-х років минулого століття. Електростанція була повністю введена в експлуатацію у 1972 році. Генеральним проектувальником Трипільської ТЕС, Київським відділенням КІ «Енергопроект» (у період будівництва «Теплопроект»), в проект її побудови були закладені рішення універсального проекту пиловугільної ДРЕС з енергоблоками потужністю 300 МВт, розробленого ще у 50-ті роки. Таким чином, питання охорони навколишнього середовища вирішувалося лише шляхом впровадження сучасних на той час методів та заходів. Для Трипільської ТЕС ці заходи полягали у встановленні установок уловлення твердих суспендованих речовин. Інші установки очищення димових газів (від оксидів сірки та азоту) проектом просто не передбачалися.

З огляду на брак коштів модернізація та оновлення обладнання ТЕС практично не проводилось з моменту розпаду Радянського Союзу. І лише в 2005 році відбулася реконструкція електрофільтрів блоку ст. №1А з їх повною зміною, що дало змогу знизити викиди твердих суспендованих речовин до 375 мг/м3 .

Наявні установки очищення димових газів, встановлені ще при спорудженні ТЕС, не в повній мірі задовольняють вимогам чинного законодавства, а саме «Технологічним нормативам допустимих викидів забруднюючих речовин із теплосилових установок, номінальна теплова потужність яких перевищує 50 МВт», які затверджені наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 22 жовтня 2008 року №541. Цей наказ на національному рівні втілює вимогои Директиви 2001/80 ЄС, які наша країна зобов`язалась виконати до 31 грудня 2017 року, приєднавшись до Договору про заснування Енергетичного співтовариства. Разом з тим, враховуючи потребу технічного переозброєння устаткування підприємств енергетичного комплексу, наказом Міністерства палива та енергетики України від 09 жовтня 2008 року затверджений графік реконструкції блоків, яким передбачається іонізація парку переобладнання пилковугільних енергоблоків Трипільської ТЕС, в тому числі очищення їх газоочисним обладнанням відповідного ступеню очистки, в термін до 2020 року. На даний час електростанція впроваджує проект з реконструкції./ т.4 а.с.14-15, т.5 а.с.219-220/.

Відповідачем був проведений цілий ряд підготовчих дій щодо здійснення реконструкції енергоблоку ст.№2 Тріпільської ТЕС, що підтверджується експертним звітом щодо розгляду проектної документації, дозволом на виконання будівельних робіт та іншою проектною документацією /т.6 а.с.167-178, т.8 а.с.71-244, т.9 а.с.1-250/. Проте, з листа Державної архітектурно-будівельної інспекції №0/10-73/0109/06/01 від 07 вересня 2016 року вбачається, що реконструкція Трипільської ТЕС не проведена у зв`язку з наявністю цілого ряду обставин /т.5 а.с.224-228/.

Згідно відповіді на запит ПП ЮФ «Імператив Плюс» на отримання публічної інформації, яка становить публічний інтерес з приводу стану довкілля у зв`язку з діяльністю Трипільської ТЕС до Держсанепідемслужби України за №542 та №543 від 28 жовтня 2015 року та відповіді на запит №2236 від 05 листопада 2015 року, яка надійшла від Головного управління Держсанепідемслужби у Київській області, вбачається, що викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря від Трипільської ТЕС складають 82,8% усіх викидів промисловими підприємствами Київської області. Трипільська ТЕС згідно санітарної класифікації відноситься до об`єкту першого класу із санітарно-захисною зоною 1000 м, яка до м. Українка витримана, але в межах якої розташовано більше 250 будинків приватного сектору с. Стара Українка, що є перешкодою для затвердження генерального плану забудови м. Українка.

Сумарні викиди забруднюючих речовин від Трипільської ТЕС за 2014 рік склали 76918,6 тонн, що менше на 14841,6 тонн в порівнянні з 2013 роком. В атмосферне повітря викинуто 37 найменувань забруднюючих речовин, із них 1 класу небезпеки - свинець та його сполуки (3,47 т/рік), хром та його сполуки - 3,44 т/рік, 2 класу небезпеки - діоксид азоту (11588,97 т/рік), нікель та його сполуки - 2,58 т/рік, фтор та його сполуки - 0,048 т/рік, 3 класу небезпеки - сірки оксид 44000,49 т/рік, суспендовані тверді частки (зола, сажа, пил) - 20651,32 т/рік. Дані речовини при хронічній інгаляційній дії негативно впливають на органи дихання, центральну нервову систему (свинець). Канцерогенний вплив мають нікель, свинець, хром.

Протягом 2013-2015 років проведені лабораторні дослідження: атмосферне повітря - 102 дослідження, перевищень ГДК (азоту оксиду, сірки двуокис пилу) не виявлено; бактеріологічне дослідження води водоймища в зоні впливу Трипільської ТЕС - 134 проби, негативного впливу на якість води водоймищ від діяльності Трипільської ТЕС не виявлено; бактеріологічне дослідження ґрунту в зоні можливого впливу золовідвалу Тріпільської ТЕС - 3 проби, ґрунт не забруднений. На підтвердження цих обставин надані копії відповідних актів /т.3 а.с.6-32/.

З листа Державної екологічної інспекції України № 10-31/1962 від 05 листопада 2015 року та листа Державної екологічної інспекції у Київській області №2/2-10/138/Уз142 від 06 листопада 2015 року вбачається, що у період з 2012 по 2015 рік проведено 4 перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства Трипільської ТЕС, 3 планові та 1 позапланова з Київською міжрайонною екологічною прокуратурою. За фактами порушень природоохоронного законодавства, виявлених під час перевірок, винні особи були притягнуті до дисциплінарної відповідальності. А саме в 2013 році були встановлені наднормативні викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря; перевищення нормативів ГДС в річку Дніпро з очисних споруд санаторію-профілакторію «Зміна»; забруднення земельної ділянки площею 4,94 кв.м. нафтопродуктами на території електроцеху. В 2014 році та в 2015 році встановлено перевищення нормативів ГДС в річку Дніпро з очисних споруд санаторію-профілакторію «Зміна» /т.3 а.с.43-51, т.7 а.с.248-250/.

В листі №14-25/УЛ/08-25 від 27 квітня 2015 року Державна екологічна інспекція у Київській області також повідомляє про здійснені перевірки, не заперечує наявності пиління золовідвалу Тріпільської ТЕС, що виникає під час сильних вітрів та у спекотну погоду, вказує на заходи, які вчиняються Трипільською ТЕС та про початок робіт по реалізації проекту реконструкції золовідвалу /т.2 а.с.194-195/. В листі №07-08-26/1896/1 від 11 липня 2016 року Державна екологічна інспекція у Київській області надала інформацію про причини невиконання робіт по реалізації проекту реконструкції золовідвалу та зазначила, що у 2016 році звернення щодо забруднення від золовідвалу не надходили /т.3 а.с.244-245/.

В листі Державної екологічної інспекції України №2/0-10-2049 від 11 травня 2016 року повідомляється про здійснену в 2015 році перевірку вод Канівського водосховища у створі м. Києва та виявлення у вересні 2015 року перевищення норм забруднення. Однак у червні, липні, листопаді 2015 року, січні - березні 2016 року у Канівському водосховищі взагалі не було виявлено високих та екстремально високих рівнів забруднення. Дані щодо якісного складу води Канівського водосховища в районі м. Українки не надані у зв`язку з відсутністю /т.3 а.с.92-124/.

Державна екологічна інспекції України в листі № 2/4-3-6568 від 24 жовтня 2017 року надала інформацію про проведені перевірки у 2016 році. У листі зазначається про наявність у підприємства чинних дозволів на викиди забруднюючих речовин з терміном дії. Вказано, що за результатами вимірювань показників складу і властивостей вод перевищення гранично допустимого скиду речовин із зворотними водами не встановлено. Ефективність пилогазоочисних установок Трипільської ТЕС (електрофільтрів) дозволяє забезпечення виконання умов Дозволу на викиди забруднюючих речовин від стаціонарних джерел забруднення, що підтверджується результатами випробовувань. Золошлаковідвал Трипільської ТЕС рівнинного типу, займає площу 125га та складається з трьох технологічних карт. Розроблений паспорт місця видалення відходів золошлакувідвалу Тріпільської ТЕС від 20 липня 2000 року №14-3-4. Для контролю впливу золошлакувідвалу на ґрунтові води встановлена мережа спостережних свердловин (їх 24). Для визначення техногенного впливу золошлакових відходів проводиться щорічне моніторингове обстеження ґрунтів в межах санітарно-захисної зони золошлакувідвалу. Основним напрямком вирішення питання зниження екологічного навантаження на навколишнє середовище від золошлаковідвалу Трипільської ТЕС є, насамперед, збільшення кількості повторного використання золошлакових відходів. У листі також вказується про виявлені порушення вимог природоохоронного законодавства, деякі з них стосуються санаторію профілакторію «Зміна», а також вказано на відсутність деяких необхідних погоджень /т.14 а.с.29-33/.

Аналогічні дані були наведені Державною екологічною інспекцією у Київській області в листі № 2-08-25/3941 від 14 листопада 2016 року /т.5 а.с.198-204/.

В листі Державної екологічної інспекції України № 2/2-10-8844 від 18 листопада 2016 року надається повна інформація про проведені в 2016 році перевірки, їх результати та вжиті заходи реагування /т.5 а.с.92-94/.

В акті Державної екологічної інспекції у Київській області за результатами перевірки, що проводилась в період з 11 липня 2016 року по 22 липня 2016 року, вказано про те, що наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря не встановлено, також не вказано на порушення норм чинного законодавства щодо утримання золошлакувідвалу. Проте встановлені порушення щодо забруднення стічних вод діяльністю санаторію профілакторію «Зміна» ПАТ «Центренерго», наслідком чого стало притягнення винних осіб до адміністративної відповідальності /т.5 а.с.141-197/.

В акті Державної екологічної інспекції у Київській області за результатами перевірки, що проводилась в період з 28 вересня 2016 року по 11 жовтня 2016 року вказано, що перевищень нормативів викидів забруднюючих речовин згідно дозволу на викиди №-004, який виданий на період з 01 лютого 2016 року по 01 лютого 2023 року не виявлено. У висновках до акту не вказано на порушення норм чинного законодавства щодо утримання золошлакувідвалу /т.5 а.с.98-124/.

Матеріали справи також містять ряд актів перевірок дотримання вимог природоохоронного законодавства Трипільською ТЕС у період з 2011 року по 2017 рік /т.5 а.с.242-252 т.6 а.с.1-25, т.14 а.с.159-194/

Державна установа «Київський обласний лабораторний центр МОЗ України, Обухівський міжрайонний відділ лабораторних досліджень» у листі №384 від 08 серпня 2016 року вказують на те, що основним забруднювачем атмосферного повітря в Обухівському районі є Трипільська ТЕС, її викиди складають 82,8% усіх викидів промислових підприємств. Разом з цим, вказують на наявність у підприємства дозволу на викиди, зменшення кількості викидів забруднюючих речовин, проведені профілактичні заходи та дослідження, за результатами яких зроблені висновки про підвищений рівень забруднення в межах м. Обухів та м. Українка /т.5 а.с.208-210/.

У листі №307 від 28 листопада 2017 року Державна установа «Київський обласний лабораторний центр МОЗ України, Обухівський міжрайонний відділ лабораторних досліджень» вказують на те, що перевищень максимально разових концентрацій забруднюючих речовин в атмосферному повітрі, на які атестована лабораторія (азоту оксид, вуглецю оксид, сірки двоокис, пил) на межі 1000 метровій СЗЗ та в житловій забудові м. Українка не було зареєстровано. Вказується на встановлені відхилення санітарно-хімічних бактеріологічних показників води, зокрема, в м. Українка та с. Трипілля. Відбір проб ґрунту на межі СЗЗ золошлакувівалу та житлової забудови в напрямку м.Українка перевищень граничних нормативів по бактеріологічних та санітарно-хімічних показниках не зареєстровано. Офіційних звернень громадян Обухівського району зі скаргами на пилові бурі, пов`язані з діяльністю Трипільської ТЕС у період 2013-2017 років не зафіксовано. На підтвердження вказаних обставин надані результати досліджень /т.14 а.с.34-91/.

Центральна геофізична обсерваторія Державної служби України з надзвичайних ситуацій в листах №17-11/1845 від 12 жовтня 2016 року та №17-10/107 від 22 жовтня 2016 року вказала, що за даними багаторічних спостережень загальний рівень забруднення атмосферного повітря в містах Обухів і Українка характеризується, як низький. Середньорічні концентрації основних забруднювальних речовин не перевищували відповідні середньодобові гранично допустимі концентрації.

Стан забруднення поверхневих вод в районі розміщення Трипільської ТЕС визначається на Канівському водосховищі, в районі м. Українка. За програмою спостережень, проби води на гідрохімічні показники відбираються 4 рази на рік (в основні гідрологічні фази), в яких визначається до 40 хімічних речовин. Аналіз отриманих даних за 2014, 2015 роки та І півріччя 2016 року свідчить, що у воді Канівського водосховища в районі м. Українка вміст фенолів, нафтопродуктів, синтетично поверхнево-активних речовин (СПАР), хлорорганічних пестицидів не перевищував допустимі нормативи. Найбільш високі концентрації сполук азоту амонійного та міді спостерігались у І півріччі 2016 року, сполук азоту нітратного - у 2014 році у нижньому створі міста, сполук мангану та хрому шестивалентного - у 2015 році у створі 4 км нижче м. Українка. За екологічною оцінкою стану і ступеню чистоти поверхневі води в районі м. Українка відносяться до II класу, 3 категорії: за станом добрі, за ступенем чистоти - досить чисті.

Спостереження за забрудненням ґрунтів на вміст важкими металами проводились в м. Українка в 2010 році, максимальний вміст калію, магнію, міді та нікелю був нижчий рівня ГДК /т.3 а.с.127-131, т.14 а.с.127-131/

Згідно із сертифікатами, виданими Державною службою геології та надр України 12 травня 2015 року, 23 грудня 2016 року та 27 грудня 2017 року Трипільській ТЕС, промислові відходи, що утворюються в результаті спалювання палива за токсичністю відносять до IV класу небезпечності (малонебезпечні) відповідно до «Тимчасового класифікатора промислових відходів та методичних рекомендацій по визначенню класу токсичності промислових відходів», затвердженого Мінздравом СРСР 13 травня 1987 року /т.9 а.с.99,100, т. 12 а.с.75/.

В листі Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області 30 січня 2018 року №10-05-18/787 вказано про виявлені перевищення ГДК по пилу в атмосферному повітрі в певних точках з північної сторони від золовідвалу але в межах 1000 м. Мікробіологічні дослідженя грунтів виявили певні забруднення грунтів (за одним із показників) /т.13 а.с.116-128/.

Згідно із Актом перевірки дотримання санітарного законодавства складеним Обухівським районним управлінням Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області 21 лютого 2018 року вказано на наявність забруднення грунтів хімічними елементами в межах 50-метрової зони від контуру золовідвалу, проте за сумарним показником воно кваліфікується як допустиме. На відстані 150 м і 300 м забруднення ґрунтів відповідає фоновому рівню, тобто ґрунти не забруднені. Аналіз динаміки забруднення ґрунтів в СЗЗ золовідвалів Трипільської ТЕС за 2006-2017 роки свідчить, що в межах 50-метрової зони від контуру золовідвалу в ґрунтах не відбувається суттєвих змін концентрацій хімічних елементів. З 2012 року відмічається незначне зростання концентрації S і Ag в межах північної 50-метрової зони /т.10 а.с.156-163/.

Державна служба України з надзвичайних ситуацій в листі № 66/1/4408 від 20 травня 2016 року вказала про здійснення планових та позапланових перевірок Трипільської ТЕС, за результатами яких були складені акти та приписи про усунення порушень, притягнуто винних осіб до адміністративної відповідальності. Разом з цим, вказано про відсутність інформації про аварії і пожежі на цьому підприємстві протягом останніх 10 років/ т.3 а.с.159-160/. В листі від 30 січня 2017 року №16 Державна служба України з надзвичайних ситуацій повідомила про відсутність фіксації надзвичайних ситуацій та подій на Трипільській ТЕС з 2005 року по теперішній час /т.6 а.с.226/. Згідно із Актом профілактичного обслуговування №51 від 24 лютого 2017 року, складеного ДП «Мобільний рятувальний центр Державної служби надзвичайних ситуацій України» в результаті перевірки проведеної, зокрема в с. Трипілля, не виявлено наявності ізотопів радіоактивних матеріалів, хімічно небезпечних речовин в ґрунті та воді, наявності біологічної та хімічної зброї в повітрі /т.13 а.с.188-190/.

Комунальним закладом Обухівської районної ради «Обухівський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» надана інформація щодо кількості хворих на різні захворювання, узагальнений аналіз причин захворювань не здійснений /т.4 а.с.116-15/.

За даними органів Прокуратури заходи представницького характеру у зв`язку з порушенням вимог природоохоронного законодавства Трипільською ТЕС не проводились, не вказується і про наявність відкритих кримінальних проваджень /т.3 а.с.135-151/.

З Висновку Державної санітарно-епідеміологічної експертизи №05.03.0.07.130482 від 27 грудня 2017 року вбачається, що для Трипільської ТЕС величина санітарно-захисної зони не нормується, а визначається розрахунком розсіювання, відповідно до якого розсіювання максимально приземних концентрацій по більшості інгредієнтів спостерігаються на відстані 1000 м. Найближча житлова забудова розташована в північному напрямку на відстані 1000 м /т.10 а.с.164-166/.

На замовлення Юридичної фірми «Імператив Плюс», що представляє інтереси позивачів, Незалежним інститутом судових експертиз було проведено дослідження щодо впливу діяльності Трипільської ТЕС на забруднення навколишнього природного середовища населених місць Обухівського району та складений Експертний висновок №8645 від 27 липня 2016 року /т.4 а.с.37-144/.

Так, експерт Долін В.В. дійшов висновку, що господарська діяльність Трипільської ТЕС здійснює істотний вплив на пилове забруднення атмосферного повітря населених місць в 15-кілометровій зоні навколо станції, до якої, зокрема, належать населені пункти: м. Українка та с. Трипілля, виявлено перевищення максимальної разової гранично допустимої концентрації суспендованих часточок, недиференційованих за складом у 4-20 разів. За рештою досліджених показників забруднення атмосферного повітря перевищення ГДК не виявлено.

Вплив господарської діяльності Трипільської ТЕС ПАТ «Центренерго» на забруднення ґрунтового покриву населених місць виявляється у 2-8-кратному перевищенні регіональних фонових концентрацій арсену в межах жилої зони, зокрема, м. Українка, с. Трипілля, що свідчить про можливе забруднення сільськогосподарських угідь понад гранично допустиму концентрацію. Обстеження сільськогосподарських угідь на вміст арсену потребує окремого дослідження.

За рештою досліджених показників забруднення, господарська діяльність Трипільської ТЕС не здійснює істотного впливу на забруднення ґрунтів населених місць. Виявлено локальні 2-3-кратні перевищення фонового регіонального рівня змісту цинку (у 2 точках), нікелю (в 1 точці) та свинцю (в 1 точці), джерелами яких, крім Трипільської ТЕС, можуть бути і інші техногенні об`єкти Обухівського району, а кратність перевищення - неістотно виходить за межі природних флуктуацій фонового рівня.

Господарська діяльність Трипільської ТЕС ПАТ «Центренерго» зумовлює наступні екологічні ризики:

- неприйнятний ризик пилового забруднення атмосферного повітря з оціночною величиною 10 -6 та встановленим в експертному дослідженні перевищенням гранично допустимої максимальної разової концентрації у 4-20 разів - «недопустимого» рівня «дуже високого» ступеня забруднення; можливим перевищенням гранично допустимої середньодобової концентрації у 13-65 разів, що відповідає класифікації: «сильно забруднена атмосфера», зокрема, в східній частині м. Українка, «високо забруднена атмосфера», зокрема, в східній частині м. Українка, північній частині с. Трипілля, «екстремально забруднена атмосфера» - в більшій частині с. Трипілля;

- аналіз літературних джерел щодо впливу пилових часточок викидів ТЕС на здоров`я населення, хімічного та мінералогічного складу аерозолів дає підстави для висновку щодо високої ймовірності захворювань дихальної системи людей, які мешкають, зокрема, в населених пунктах Обухівського району: м. Українка, с. Трипілля з формуванням концерагенних та мутагеничних ефектів. Цей висновок потребує підтвердження даними медичної статистики або проведення медико-біологічних досліджень;

- ризик перевищення ГДК арсену в ґрунтах сільськогосподарських угідь та забруднення сільськогосподарської продукції сполуками арсену потребує окремого дослідження.

На замовлення Юридичної фірми «Імператив Плюс», що представляє інтереси позивачів, Незалежним інститутом судових експертиз також було проведено дослідження складу суспендованих часточок, недиференційованих за складом (пилу), що містяться в атмосфері зони впливу Трипільської ТЕС ПАТ «Центренерго» та складений Експертний висновок № 8658 від 25 серпня 2016 року як додаток до Експертного висновку № 8645 від 27 липня 2016 року /т.5 а.с.33-50/.

За результатами електронномікроскопічних досліджень суспендованих часточок, недиференційованих за складом (пилу), відібраних 04 серпня 2016 року з атмосферного повітря в с. Трипілля (з підвітряного боку на відстані 3 км від Трипільської ТЕС), експерт Долін В.В. сформулював наступні відповіді на поставлені йому питання:

- суспендовані часточки, недиференційованих за складом, виявлені в повітрі зони впливу Трипільської ТЕС, являють собою переважно дрібнодисперсні (мікронних та субмікрональних розмірів) фракції силікатів (алюмосилікатів). Кристалів сірки (сульфітів, сульфатів), калію, кальцію, магнію, сірки, хлору, поодинокими включеннями фосфору та фтору. Переважна більшість часточок має неправильну форму з гострими краями, голко- та зірочко подібну, що визначає ризик травмування тканин при вдиханні та розвитку захворювань дихальних шляхів. Форма, розміри, хімічний склад пилових часточок, вміст практично в усіх проаналізованих структурах елемента-індикатора - цирконію - однозначно вказує на генезис та тип пилового забруднення атмосфери - зола винесення ТЕС;

- електронномікроскопічні дослідження суспендованих часточок, недиференційованих за складом, дають підстави для кваліфікації пилового забруднення атмосфери в зоні впливу Трипільської ТЕС як «пил неорганічний зі вмістом діоксину кремнію 70-20%», що обґрунтовує застосування нормативу максимально разової концентрації (ГДК м.р.) 0,3 та середньодобової (ГДК м.р.) 0,1 мг/м3 згідно діючих нормативів (в Експертному висновку № 8645 від 27 липня 2016 року застосовано норматив 0,5 та 0,15 мг/м3 відповідно). Останнє не лише підтверджує висновки викладені в Експертному висновку №8645, а й істотно збільшує оцінку екологічної небезпеки для населення зони впливу Трипільської ТЕС та дозволяє класифікувати більшу частину обстеженої території, як «зону екстремального пилового забруднення атмосферного повітря». Враховуючи переважно мікронні та сумікронні розміри суспендованих в атмосфері часточок, їх форму та хімічний склад, дослідження та рекомендації ВООЗ щодо вмісту в повітрі твердих часточок розмірами менше 10 та 2,5 мкм, результати медико-екологічних досліджень літературних джерел, експерт дійшов висновку щодо істотного (недопустимого) ризику для населення обстеженої території захворювань дихальних шляхів (фіброз, гранульома, силікоз легенів), в тому числі онкологічних, унаслідок пилового забруднення атмосфери, спричиненого господарською діяльністю Трипільської ТЕС .

В ході розгляду справи стороною позивачів також було ініційовано проведення екологічної експертизи Незалежним інститутом судових експертиз, за результатами якого експертом Доліним В.В. був складений Висновок № 8796 від 05 травня 2017 року. Експерт дійшов наступних висновків:

Головним екологічним ризиком для екосистем та населення, що мешкає в зоні впливу Трипільської ТЕС є пилове забруднення атмосфери, зумовлене викидом суспендованих часточок, недиференційованих за складом, що містять діоксин кремнію в межах 70-20% та являють собою переважно дрібнодисперсні (мікронних та субмікронних розмірів) фракції силікатів (алюмосилікатів), кристалів сірки (сульфідів, сульфатів), голкоподібних часточок оксиду цирконію зі включеннями міді, натрію, калію, кальцію, магнію, сірки, хлору, поодинокими включеннями фосфору та фтору. У зв`язку з чим, експерт вважає обґрунтованим застосування нормативу ГДК М.Р. - 0,3, ГДК С . Д. - 0,1мг/м3 для цього показника згідно чинного РД 52.04.186- 89».

Причинно-наслідковий зв`язок між пиловим забрудненням повітря та господарською діяльністю щодо спалювання викопного палива на Трипільській ТЕС визначається наявністю «реактивного кремнезему» (у біологічно доступній формі), який утворюється при високотемпературному спалюванні вугілля, присутністю елементів-індикаторів цирконію, міді, радіоактивних урану-238 та торію-232, що дозволяє однозначно ідентифікувати тип пилового забруднення атмосфери, як «зола винесення Трипільської ТЕС».

Пилове забруднення атмосфери обстежених населених пунктів відповідає недопустимому рівню забруднення та категорії екстремально забрудненої атмосфери на більшій частині території впливу Трипільської ТЕС. Пилове забруднення атмосфери веде до пригнічення фізіологічної діяльності екосистем та всихання окремих видів рослинності. Хімічний та гранулометричний склад пилового забруднення однозначно вказує на його головне джерело - викиди Трипільської ТЕС.

Екстремальне пилове забруднення атмосфери дрібнодисперсними часточками діоксину кремнію уламкової форми з загостреними краями, спричинене господарською діяльністю Трипільської ТЕС, визначає істотний (недопустимий) ризик для населення обстеженої території захворювань дихальних шляхів (фіброз, гранульома, силікоз легень), в тому числі онкологічних /т.12 а.с.168-183/.

Також, дослідження стану навколишнього природного середовище було здійснено Державною установою «Інститут громадського здоров`я ім. О.М. Марзєєва» НАМН України від 05 вересня 2016 року, на замовлення Юридичної фірми «Імператив Плюс», що представляє інтереси позивачів /т.5 а.с.51-88/.

У висновках Звіту цієї установи зазначено, що за виявленими ознаками діяльність Трипільської ТЕС, що входить до складу ПАТ «Центренерго», не відповідає вимогам діючих нормативних документів, а саме: Конституції України, Земельному кодексу України, Водному кодексу України, Повітряному кодексу України, Законам України: «Про охорону навколишнього природного середовища»; «Про охорону атмосферного повітря»; «Про охорону земель»; «Про відходи»; «Про забезпечення санітарного та епідеміологічного благополуччя населення»; «Про питну воду та питне водопостачання»; «Про об`єкти підвищеної небезпеки», ДСП № 173-96 «Рекомендациям по проектированию золоотвалов электрических станций П26-85».

На прилеглій до Трипільської ТЕС території має місце наднормативне забруднення атмосферного повітря (пил з вмістом двоокису кремнію 20-70% до 9,2 ЕДК, сполуки хрому до 2,1 ГДК), ґрунту (кадмій до З ГДК), поверхневих ґрунтових вод у джерелах децентралізованого водопостачання населення (кадмій до 60 ГДК, хром до 12 ГДК, нікель до 6 ГДК, свинець до 4 ГДК, марганець до 8 ГДК в порівнянні з показниками води питного призначення) забруднюючими речовинами, властивими для цього об`єкту.

Існування золошлаковідвалу Трипільської ТЕС у такому вигляді як зараз є неприпустимим, оскільки порушує вимоги діючих нормативних документів щодо захисту довкілля і негативно впливає на здоров`я та умови проживання населення на прилеглих територіях.

В зв`язку з цим, необхідно розробити та реалізувати проект додаткових заходів (рекультивація ділянок, де не ведеться намив, посилення протифільтраційного захисту, посилення заходів по пригніченню пилоутворення, розгортання мережі моніторингових свердловин, утилізація накопичених відходів з використанням їх в якості складових компонентів будівельних матеріалів та ін.) з метою забезпечення недопущення перевищення гігієнічних нормативів рівнів впливу чинників Трипільської ТЕС на умови проживання населення прилеглих до нього територій.

Переважна більшість населення в зоні впливу золошлаковідвалу Трипільської ТЕС оцінює стан довкілля у своєму населеному пункті та на прилеглій території як незадовільний, пов`язуючи це із впливом діяльності Трипільської ТЕС, а також відзначає, що функціонування поруч з населеним пунктом цього об`єкту негативно впливає на стан здоров`я та умови проживання мешканців.

Динаміка основних показників захворюваності населення серцево-судинними хворобами, онкологічними хворобами та хворобами органів дихання в населених пунктах прилеглих до золошлаковідвалу Трипільської ТЕС, чітко корелюється з відстанню джерела забруднення до населених пунктів та переважаючими напрямками вітрів.

У зв`язку з виявленням в воді джерел децентралізованого водопостачання надзвичайно високих концентрацій важких металів, особливо кадмію, є потреба у проведенні цілеспрямованих досліджень та розробки дієвих заходів по його усуненню.

Протоколи досліджень, на підставі яких були зроблені вказані висновки також містяться в матеріалах справи /т.13 а.с.89-100/.

Матеріали справи містять копію Висновку судової комісійної інженерно-екологічної експертизи №5542, складеного Харківським науково-дослідним інститутом судових експертиз ім. Засл. проф. М.С.Бокаріуса 03 серпня 2017 року на виконання ухвали Обухівського районного суду Київської області в рамках розгляду справи за позовом ОСОБА_28 , ОСОБА_29 до ПАТ «Центренернго» відшкодування моральної шкоди №372/2439/16-ц. У висновках експерти вказали про неможливість встановити масштаб негативного впливу внаслідок господарської діяльності Трипільської ТЕС, проте вважають негативним вплив діяльності ТЕС на навколишнє природне середовище /т.14 а.с.92-117, т.14 а.с.156-158/ .

У Звіті моніторингового екологічного обстеження ґрунтів в районі золовідвалу Трипільської ТЕС, складеного Державним підприємством «Українська геологічна компанія» Державної служби геології та надр України, за результатами виконаних досліджень ґрунтів в районі золовідвалу Трипільської ТЕС в 2017 році зроблені наступні висновки.

Основними елементами-індикаторами забруднення волошкових відходів за 2006 -2017 роки є Ag-Li-Cu-Mo-S-Pb-Sn-Ni-V, концентрація яких в 5-10 разів перевищує їх фоновий вміст в ґрунтах району робіт. Відмінності в складі забруднення золошлакових відходів, котрі були зафіксовані в попередні роки, в основному стосувались порядку розміщення деяких елементів в геохімічному спектрі, а не самого геохімічного складу забруднення та вмісту цих елементів. В цілому, золошлакові відходи за токсичністю відносяться до ІV класу небезпечності і підлягають зберіганню на спеціальному проммайданчику чи на полігоні промислових відходів. Крім того, за результатами досліджень 2017 року, в складі елементів забруднювачів золошлакових відходів відмічається незначне зростання концентрації Mo Cu і S. В мінеральному складі золошламу відмічається незначне підвищення вмісту окислів кремнію, заліза і калію та пониження вмісту окисів кальцію, натрію і фосфору. Такі зміни в мінеральному та мікроелементному складі золошламів ТЕС наймовірніше пов`язано із незначною зміною геохімічного складу палива.

Значимі підвищення контрольних рівнів вмісту (більше ніж в 1 раз) хімічних елементів у ґрунтах санітарно-захисної зони Трипільської ТЕС, як і в попередні роки досліджень, відмічаються на відстані до 50 метрів від золовідвалу за Pb і в поодиноких пробах за Mn, V.

Суттєве забруднення ґрунтів хімічними елементами в межах санітарно-захисної зони ТЕС відбувається на відстані 50 м від контуру золовідвалу, за сумарним показником забруднення класифікується як допустиме. На відстані 150 м і 300 м від контуру золовідвалу ТЕС, забруднення ґрунтів відповідає фоновому рівню, тобто ґрунти не забруднені.

Аналіз динаміки забруднення ґрунтів в санітарно-захисній зоні золовідвалів Трипільської ТЕС 2006-2017 роки свідчить що в межах 50 метрової зони від контуру золовідвалу в ґрунтах не відбувається суттєвих змін концентрації хімічних елементів. З 2012 року відмічається незначне зростання концентрацій за S і Ag в межах північної 50 метрової зони золовідвалу.

Отримані висновки щодо впливу золовідвалу Трипільської ТЕС на ґрунти прилеглих територій базуються на їх тривалому дослідженні (11 років) за однотипною методикою і можуть вважатися достовірними, так як вони повторюються із року в рік із несуттєвими відхиленнями, в межах похибки точності аналітичних досліджень та геологічного випробовування /т.15 а.с.60-181/.

У висновку екологічного аудиту від 16 травня 2018 року, проведеного на замовлення Фонду державного майна України в ході процедури приватизації ПАТ «Центренерго», експертами встановлена відсутність цілого ряду погоджень, що передбачені нормами чинного законодавства, виявлені ризики та розроблені рекомендації щодо удосконалення діяльності Трипільської ТЕС. Межі екологічного аудиту визначені площею відведених земельних ділянок Трипільської ТЕС, оцінка впливу за межами території визначена виключно межами санітарно-захисної зони, відбір проб для аналітичних досліджень не передбачено. Зі Звіту вбачається, що аудитором був здійснений аналіз наведених вище експертних досліджень Незалежного інституту судових експертиз, ДУ «Інститут громадського здоров`я ім. О.М. Марзєєва» НАМН України та вказано на те, що вони свідчать про наявність негативного впливу на навколишнє природне середовище Трипільської ТЕС. Також у звіті приділяється увага аналізу інформації, оприлюдненої в ЗМІ та інформації щодо наявних судових розглядів, що є результатом діяльності ПП «Юридична фірма «Імператив Плюс», які оцінюються як такі, що створюють репутаційні ризики та ризики правового характеру для майбутнього власника /т.16 а.с.1-98/.

У висновку експерта за результатами проведення судово-інженерної екологічної експертизи №5707/17-48 від 05 березня 2017 року, проведеного Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз (КНДІСЕ) за матеріалами даної справи вказано на те, що господарською діяльністю Трипільської ТЕС спричинено негативний вплив на навколишнє природне середовище, переважно забруднення атмосферного повітря викидами з стаціонарних джерел. «Пиління» золовідвалу Трипільської ТЕС негативно впливає на навколишнє природне середовище, зокрема на стан забруднення атмосферного повітря пилом. Проте, оцінити обсяг забруднення пилом атмосферного повітря від «пиління» золовідвалу Трипільської ТЕС за наданими матеріалами неможливо, а саме неможливо визначити вклад процесу «пиління» золовідвілу на загальне забруднення атмосферного повітря пилом, оскільки забруднення пилом атмосферного повітря відбувається з різних джерел викидів, розміщених як на території Трипільської ТЕС, так і за її межами. У зв`язку із суперечливістю наявних у матеріалах справи даних щодо фактичних концентрацій забруднюючих речовин в атмосферному повітрі неможливо підтвердити факт наднормативного забруднення атмосферного повітря шкідливими речовинами, в тому числі пилом. Виявлені ДАБІ України порушеня вимог містобудівного законодавства стосуються процедур оформлення дозвільних документів і не можуть бути критеріями для оцінки фактичного стану техногенної і екологічної безпеки за планової діяльності /т.13 а.с.3-47/

Положеннями ч. 1 ст. 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено право кожного на життя, що охороняється законом.

Відповідно до ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла.

Згідно з ч. 1 ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визначаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

В силу ч. 1 ст. 32 Конституції України, ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадів, передбачених Конституцією України.

А відповідно до ч.1 ст. 50 Конституції України, кожен має право на безпечне для життя і здоров`я довкілля та на відшкодування завданої порушенням цього права шкоди.

Стаття 282 ЦК України визначає, що фізична особа має право вимагати усунення небезпеки, створеної внаслідок підприємницької або іншої діяльності, яка загрожує життю та здоров`ю.

В силу ст. 293 ЦК України, фізична особа має право на безпечне для життя і здоров`я довкілля, право на достовірну інформацію про стан довкілля, про якість харчових продуктів і предметів побути, а також права на її збирання та поширення. Діяльність фізичної та юридичної особи, що приводить до нищення, псування, забруднення довкілля є незаконною. Кожен має право вимагати припинення такої діяльності.

Фізична особа має право на безпечні для неї продукти споживання (харчові продукти та предмети побуту). Фізична особа має право на належні, безпечні та здорові умови праці, проживання навчання тощо.

В порядку ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі, гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до ч. 2 ст. 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 3) в інших випадках, встановлених законом.

Згідно з положеннями ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п. а ч. 1 ст. 9 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», кожний громадян України має право на безпечне для його життя і здоров`я навколишнє природне середовище.

Стаття 31 цього Закону визначає завдання стандартизації і нормування в галузі охорони навколишнього природного середовища. Екологічна стандартизація і нормування проводяться з метою встановлення комплексу обов'язкових норм, правил, вимог щодо охорони навколишнього природного середовища, використання природних ресурсів та забезпечення екологічної безпеки.

Державні стандарти в галузі охорони навколишнього природного середовища є обов'язковими для виконання і визначають поняття і терміни, режим використання й охорони природних ресурсів, методи контролю за станом навколишнього природного середовища, вимоги щодо запобігання забрудненню навколишнього природного середовища, інші питання, пов'язані з охороною навколишнього природного середовища та використанням природних ресурсів (ч.1 ст.32 вказаного Закону).

В порядку ст. 33 цього Закону екологічні нормативи встановлюють гранично допустимі викиди та скиди у навколишнє природне середовище забруднюючих хімічних речовин, рівні допустимого шкідливого впливу на нього фізичних та біологічних факторів.

Законодавством України можуть встановлюватися нормативи використання природних ресурсів та інші екологічні нормативи.

Екологічні нормативи повинні встановлюватися з урахуванням вимог санітарно-гігієнічних та санітарно-протиепідемічних правил і норм, гігієнічних нормативів.

Нормативи гранично допустимих концентрацій забруднюючих речовин у навколишньому природному середовищі та рівні шкідливих фізичних та біологічних впливів на нього є єдиними для всієї території України.

Згідно зі ст. 50 цього Закону екологічна безпека є такий стан навколишнього природного середовища, при якому забезпечується попередження погіршення екологічної обстановки та виникнення небезпеки для здоров'я людей.

Екологічна безпека гарантується громадянам України здійсненням широкого комплексу взаємопов'язаних політичних, економічних, технічних, організаційних, державно-правових та інших заходів.

Діяльність фізичних та юридичних осіб, що завдає шкоди навколишньому природному середовищу, може бути припинена за рішенням суду.

Суб'єкти права власності на відходи повинні вживати ефективних заходів для зменшення обсягів утворення відходів, а також для їх утилізації, знешкодження або розміщення.

Здійснення операцій у сфері поводження з відходами дозволяється лише за наявності дозволу на здійснення операцій у сфері поводження з відходами на визначених місцевими радами територіях із додержанням санітарних та екологічних норм у спосіб, що забезпечує можливість подальшого використання відходів як вторинної сировини і безпеку для навколишнього природного середовища та здоров`я людей (ст. 55 цього Закону).

Відповідно до ч.1 ст. 6 Закону України «Проохорону атмосферного повітря » для оцінки стану забруднення атмосферного повітря встановлюються нормативи екологічної безпеки атмосферного повітря та нормативи гранично допустимих викидів в атмосферне повітря забруднюючих речовин, рівні шкідливого впливу фізичних та біологічних факторів у межах населених пунктів, у рекреаційних зонах, в інших місцях проживання, постійного чи тимчасового перебування людей, об`єктах навколишнього природного середовища з метою забезпечення екологічної безпеки громадян і навколишнього природного середовища: нормативи якості атмосферного повітря; гранично допустимі рівні впливу акустичного, електромагнітного, іонізуючого та інших фізичних факторів і біологічного впливу на стан атмосферного повітря населених пунктів.

В силу ст. 7 цього Закону нормативи гранично допустимих викидів забруднюючих речовин та їх сукупності, які містяться у складі пилогазоповітряних сумішей, що відводяться від окремих типів обладнання, споруд і надходять в атмосферне повітря від стаціонарних джерел, встановлюються з метою забезпечення дотримання нормативів екологічної безпеки атмосферного повітря з урахуванням економічної доцільності, рівня технологічних процесів, технічного стану обладнання, газоочисних установок.

Для діючих і тих, що проектуються, окремих типів обладнання і споруд залежно від часу розроблення та введення у дію, наявності наукових і технічних розробок, економічної доцільності встановлюються: норматив гранично допустимого викиду забруднюючої речовини стаціонарного джерела; технологічні нормативи допустимих викидів забруднюючих речовин або їх суміші, які визначаються у місці їх виходу з устаткування.

До технологічних нормативів допустимих викидів забруднюючих речовин належать: поточні технологічні нормативи - для діючих окремих типів обладнання, споруд на рівні підприємств з найкращою існуючою технологією виробництва аналогічних за потужністю технологічних процесів; перспективні технологічні нормативи - для нових і таких, що проектуються, будуються або модернізуються, окремих типів обладнання, споруд з урахуванням досягнень на рівні передових вітчизняних і світових технологій та обладнання.

Нормативи гранично допустимих рівнів впливу на атмосферне повітря встановлюються для кожного стаціонарного джерела по всіх створюваних ним видах фізичних і біологічних факторів.

Нормативи гранично допустимого впливу фізичних та біологічних факторів встановлюються на рівні, за якого фізичний та біологічний вплив усіх джерел у цьому районі, з урахуванням перспектив його розвитку, в період терміну дії встановленого нормативу не призведе до перевищення нормативів екологічної безпеки атмосферного повітря (за найбільш суворим нормативом) (ст. 8 цього Закону).

Вирішуючи спірні правовідносини колегія суддів бере до уваги Рішення Європейського суду з прав людини у подібних правовідносинах.

Так, у справі «Дземюк проти України» Європейський суд з прав людини визначив, що для того, щоб порушити питання за статтею 8 Конвенції, втручання, щодо якого скаржиться заявник, воно має безпосередньо впливати на його житло, приватне або сімейне життя та має досягти певного мінімального рівня, щоб скарги підпадали під дію статті 8 Конвенції (див. рішення від 9 грудня 1994 року у справі «Лопес Остра проти Іспанії» (Lopez Ostra v. Spain), п. 51, Series А № 303-С, та рішення у справі «Фадєєва проти Росії» (Fadeyeva v. Russia), пп. 69-70). Тому, для рішення першочерговим є те, чи може забруднення довкілля, на яке скаржиться заявник, вважатися таким, що негативно впливає на користування зручностями його житла та якість його приватного і родинного життя (рішення від 2 грудня 2010 року у справі « Іван Атанасов проти Болгарії» (Ivan Atanasov v. Bulgaria), заява № 12853/03, п. 66).

У справі «Дубецька та інші проти України» ((Dubetska and Others v. Ukraine), заява № 30499/03, пп. 110 та 113) Суд встановив, що забруднення води є одним з чинників, які впливають на стан здоров`я заявників, а отже - на їх можливість користуватися своїм житлом, вести приватне та сімейне життя.

Оцінка такого мінімального рівня є відносною та залежить від усіх обставин справи, таких як інтенсивність і тривалість шкідливого впливу та його фізичні чи психологічні наслідки. Також має братися до уваги загальний контекст довкілля. Суд нещодавно нагадував, що не може бути небезпідставної скарги за статтею 8 Конвенції, якщо шкода, стосовно якої подаються скарги, є незначною у порівнянні з екологічними ризиками, притаманними життю в кожному сучасному місті ( рішення від 14 лютого 2012 року у справі «Харді та Мейл проти Сполученого Королівства» (Hardy and Maile v. the United Kingdom), заява № 31965/07, п. 188).

З наведених вище обставин справи вбачається, що Трипільська ТЕС була введена в експлуатацію у 1972 році, з того часу проводить свою діяльність, тривалий час модернізація та оновлення обладнання ТЕС не проводилась, у зв`язку з чим наявні очисні установки не в повній мірі відповідають сучасним вимогам. Очевидним є те, що діяльність Трипільської ТЕС негативно впливає на навколишнє природне середовище. Трипільська ТЕС згідно санітарної класифікації відноситься до об`єкту першого класу із санітарно-захисною зоною 1000 м, яка до м. Українка та с.Трипілля, де проживають позивачі, витримана.

Вказане підприємство, в установленому законом порядку отримало дозволи на користування надрами та водокористування, а також на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря. Діяльність Трипільської ТЕС знаходиться під контролем уповноважених органів Держави.

Для Трипільської ТЕС величина санітарно-захисної зони не нормується, а визначається розрахунком розсіювання, відповідно до якого розсіювання максимально приземних концентрацій по більшості інгредієнтів спостерігаються на відстані 1000 м.

За даними Державної екологічної інспекції України та її підрозділу в Київській області протягом 2011-2016 років проведені численні лабораторні дослідження, зокрема більше 100 досліджень атмосферного повітря і перевищень ГДК не виявлено, зокрема, вказано, що не виявлено перевищень нормативів викидів забруднюючих речовин згідно дозволу на викиди. Також не було виявлено негативного впливу від діяльності Трипільської ТЕС на якість води водоймища та ґрунту.

Державна установа «Київський обласний лабораторний центр МОЗ України, Обухівський міжрайонний відділ лабораторних досліджень» надає аналогічні дані, зокрема, вказують на те, що перевищень максимально разових концентрацій забруднюючих речовин в атмосферному повітрі на межі 1000 метровій санітарно-захисної та в житловій забудові м. Українка не було зареєстровано. У Звіті моніторингового екологічного обстеження, складеного ДП «Українська геологічна компанія» Державної служби геології та надр України вказується на наявність забруднення ґрунтів хімічними елементами в межах 50-метрової зони від контуру золовідвалу, проте за сумарним показником воно кваліфікується як допустиме. На відстані 150 м і 300 м забруднення ґрунтів відповідає фоновому рівню, тобто ґрунти не забруднені.

Державними органами не заперечується наявність негативного впливу від золовідвалу Тріпільської ТЕС, вказується на наявність перевищень ГДК по пилу в одній із точок відбору з повітряної (північної) сторони від джерела забруднення (золовідвалу) та їх виникнення внаслідок певних погодних умов таких, як вітри та спека. Проте, вказані обставини, як вбачається, мають епізодичний характер і у межах зони 1000 м, в якій не знаходиться житлових забудов.

Центральна геофізична обсерваторія Державної служби України з надзвичайних ситуацій вказала, що за даними багаторічних спостережень загальний рівень забруднення атмосферного повітря в містах Обухів і Українка характеризується, як низький. Середньорічні концентрації основних забруднювальних речовин не перевищували відповідні середньодобові гранично допустимі концентрації. А згідно із даними Державної служби геології та надр України, промислові відходи, що утворюються в результаті спалювання палива Трипільській ТЕС за токсичністю відносять до IV класу небезпечності (малонебезпечні).

Матеріали справи містять дані про притягнення посадових осіб Трипільської ТЕС до адміністративної відповідальності, проте виявлені порушення переважно стосуються відсутності необхідного погодження щодо розташування певних об`єктів відповідно до вимог містобудівного законодавства, деякі з них стосуються порушення вимог природоохоронного законодавства, але діяльністю санаторію профілакторію «Зміна», який також перебуває у власності ПАТ «Центренего». У жодних висновках до актів, постанов про притягнення до адміністративної діяльності не вказано на порушення норм чинного законодавства щодо утримання золошлакувідвалу Трипільської ТЕС.

Офіційних звернень громадян Обухівського району до державних органів зі скаргами на пилові бурі, пов`язані з діяльністю Трипільської ТЕС у період 2013-2017 років не зафіксовано. Державна служба України з надзвичайних ситуацій повідомила про відсутність фіксації надзвичайних ситуацій та подій на Трипільській ТЕС з 2005 року по 2017 рік. А надана Комунальним закладом Обухівської районної ради «Обухівський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» інформація щодо кількості хворих за різними захворюваннями не свідчить, що характер хвороб є особливим і відмінним від інших регіонів України.

Відповідно до наданих матеріалів, порушень вимог санітарного законодавства Трипільською ТЕС, державними органами не виявлено. А виявлені порушення стосуються вимог містобудівного законодавства, процедур оформлення дозвільних документів і не можуть бути критеріями для оцінки фактичного впливу діяльності Трипільської ТЕС на життєдіяльність позивачів.

Узагальнений аналіз наведених висновків експерта Доліна В.В. дає підстави стверджувати, що експертом встановлено наявність суспендованих часточок, недиференційованих за складом в атмосферному повітрі в 15-ти кілометровій зоні. У додаткових дослідженнях експертом здійснюється аналіз цих часточок, наводяться характеристики їх небезпеки та ймовірні ризики, також вказується на наявність причинно-наслідкового зв`язку між пиловим забрудненням повітря та господарською діяльністю Трипільській ТЕС. За рештою досліджених показників забруднення атмосферного повітря перевищення ГДК не виявлено.

При цьому слід звернути увагу, що проведені дослідження ґрунтуються на разових пробах відібраних експертом та різного роду публікаціях, а електронномікроскопічне дослідження проведено на пробах повітря в с. Трипілля з підвітряного боку на відстані 3 км від Трипільської ТЕС. Проте вказані висновки суперечать іншим наявним в матеріалах справи доказам.

У Висновку ДУ «Інститут громадського здоров`я ім. О.М. Марзєєва» НАМН України вказано про виявлене наднормативне забруднення атмосферного повітря пилом, з мотивувальної частини висновку вбачається, що проби атмосферного повітря були відібрані у двох точках на північ від золошлакувідвалу Трипільської ТЕС у житловій зоні м. Українка приблизно 460 м від об`єктів та у лісосмузі приблизно 240 м від об`єкту /т.3 а.с.45/.

Місце проживання всіх позивачів знаходиться поза межами 1000 метрової санітарно-захисної зони. А отже Висновок ДУ «Інститут громадського здоров`я ім. О.М. Марзєєва» НАМН України, яким встановлено наднормативне забруднення атмосферного повітря пилом, за пробами отриманими в межах 240 м та 460 м, не може свідчити про наявність такого забруднення на території місця проживання позивачів.

У Висновку екологічного аудиту вказано на відсутність достовірних даних про результати досліджень й оцінки рівнів канцерогенного та неконцерогенного ризиків для здоров'я населення від існуючого забруднення атмосферного повітря на територіях населених пунктів, прилеглих до Трипільської ТЕС та вказано на необхідність їх проведення.

Враховуючи, що численними компетентними органами держави у проміжок часу 2011-2017 років перевищень максимально разових концентрацій забруднюючих речовин в атмосферному повітрі на межі 1000 метровій санітарно-захисної зони та в житловій забудові м. Українка зареєстровано не було, що наявний рівень забруднення характеризується як низький, що в Україні законодавчо не встановлені норми для таких видів викидів, як пил чи суспендовані часточки, недиференційовані за складом, як вказує експерт Долін В.В. , що проби здійснені даним експертом носили разовий характер, висновок останнього про забруднення 15-ти кілометрової зони не може бути покладений в основу рішення суду, так як суперечить іншим матеріалам справи.

За даними компетентних органів держави має місце забруднення ґрунтів хімічними елементами в межах 50-метрової зони від контуру золовідвалу, проте за сумарним показником воно кваліфікується як допустиме. На відстані 150 м і 300 м забруднення ґрунтів відповідає фоновому рівню, тобто ґрунти не забруднені.

На запитання щодо забруднення ґрунтів, експертом Доліним В.В. надана відповідь щодо можливого забруднення сільськогосподарських угідь внаслідок виявлення перевищення регіональних фонових концентрацій арсену, проте вказаний висновок не є однозначним з огляду на побудову речення та посилання на необхідність проведення окремих досліджень. За рештою досліджених показників забруднення, господарська діяльність Трипільської ТЕС, за висновком цього експерта, не здійснює істотного впливу на забруднення ґрунтів населених місць. А отже такий висновок не свідчить про наявне забруднення ґрунтів на територіях місця проживання позивачів.

У Висновку ДУ «Інститут громадського здоров`я ім. О.М. Марзєєва» НАМН України встановлено наднормативне забруднення ґрунту, за пробами отриманими в межах 240 м та 460 м, за одним із хімічних елементів - кадмій, що також не може свідчити про наявність такого забруднення на території місця проживання позивачів, що завдає їм моральної шкоди.

Стан забруднення поверхневих вод в районі розміщення Трипільської ТЕС визначається компетентними органами як такі, що відносяться до II класу, 3 категорії: за станом добрі, за ступенем чистоти - досить чисті, хоча були виявлені певні хімічні речовини, що мають негативний плив, проте у межах допустимих норм. У висновку ДУ «Інститут громадського здоров`я ім. О.М. Марзєєва» НАМН вказано на виявлення в воді джерел децентралізованого водопостачання надзвичайно високих концентрацій важких металів, особливо кадмію. Разом з цим, зазначено про необхідність проведення цілеспрямованих досліджень.

Інші висновки ДУ «Інститут громадського здоров`я ім. О.М. Марзєєва» НАМН не місять фактичних даних, стосуються аналізу стану золовідвалу Трипільської ТЕС, ставлення населення до діяльності Трипільської ТЕС, висловлені рекомендації. Також слід погодитись з висновками суду першої інстанції щодо неналежного оформлення цього документу, як доказу у справі.

З Висновку екологічного аудиту вбачається, що експертами встановлена відсутність цілого ряду погоджень, що передбачені нормами чинного законодавства, виявлені ризики та розроблені рекомендації щодо удосконалення діяльності Трипільської ТЕС. Межі екологічного аудиту визначені площею відведених земельних ділянок Трипільської ТЕС, оцінка впливу за межами території визначена виключно в межах санітарно-захисної зони, відбір проб для аналітичних досліджень не передбачено. Таким чином, даний висновок також не є таким, що свідчить про наявність забруднення навколишнього середовища в місцях проживання позивачів до такого ступеню, що завдає їм моральної шкоди.

У Висновку експерта КНДІСЕ за результатами проведення судово-інженерної екологічної експертизи №5707/17-48 від 03 березня 2017 року проведеного у вказаній справі, зокрема вказано на те, що господарською діяльністю Трипільської ТЕС спричинено негативний вплив на навколишнє природне середовище, переважно забруднення атмосферного повітря викидами з стаціонарних джерел. «Пиління» золовідвалу Трипільської ТЕС негативно впливає на навколишнє природне середовище, зокрема на стан забруднення атмосферного повітря пилом. Проте, оцінити обсяг забруднення пилом атмосферного повітря від «пиління» золовідвалу Трипільської ТЕС за наданими матеріалами неможливо, а саме неможливо визначити вклад процесу «пиління» золовідвілу на загальне забруднення атмосферного повітря пилом, оскільки забруднення пилом атмосферного повітря відбувається з різних джерел викидів, розміщених як на території Трипільської ТЕС, так і за її межами. У зв`язку із суперечливістю наявних у матеріалах справи даних щодо фактичних концентрацій забруднюючих речовин в атмосферному повітрі неможливо підтвердити факт наднормативного забруднення атмосферного повітря шкідливими речовинами, в тому числі пилом. Виявлені ДАБІ України порушення вимог містобудівного законодавства стосуються процедур оформлення дозвільних документів і не можуть бути критеріями для оцінки фактичного стану техногенної і екологічної безпеки за планової діяльності.

Тобто за даним висновком судової експертизи однозначно не встановлені обставини щодо наявності понаднормового забруднення атмосферного повітря діяльністю Трипільської ТЕС або наявності такого переважно-негативного впливу на навколишнє природне середовище, як вказують позивачі.

За нормами процесуального законодавства висновок експерта не має наперед визначеної сили, і оцінюється судом за загальними правилами у сукупності з іншими наявними доказами у справі.

Апеляційний суд звертає увагу, що предметом даного судового розгляду є не перевірка всієї діяльності Трипільської ТЕС, це не входить до компетенції суду, предметом розгляду є заподіяння моральної шкоди позивачам внаслідок діяльності одного з підприємств відповідача. У зв`язку з цим, до уваги суду можуть бути прийняті лише ті докази, які безпосередньо свідчать про наявність негативного впливу на життя позивачів, наявності витрат немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань позивачів, або інших негативних явищ, заподіяних їм незаконними діями або бездіяльністю відповідача.

З наведених обставин справи, і наявних в матеріалах справи доказів, оцінка яких здійснена судом, не вбачається, що місце проживання позивачів знаходиться у такій зоні де шкідливий вплив від діяльності Трипільської ТЕС перевищує встановлені нормативи, створює суттєві ризики для життя і здоров`я позивачів або порушує їх звичайний спосіб життя. Посилання позивачів на невстановлену для Трипільської ТЕС величину санітарно-захисної зони самі по собі не дають підстав для висновку про віднесення їх місця проживання до зони підвищеного впливу від Трипільської ТЕС, оскільки зона у 1000 м була визначена компетентними органами розрахунком розсіювання сполук, що мають негативні наслідки, при тому, що нормативно мінімальна зона становить 300 м. При цьому з екологічного звіту вбачається, що встановити (скоротити) санітарно-захисну зону для Трипільської ТЕС не вбачається можливим. А питання встановлення такої зони належить до компетенції відповідних державних органів, а отже відповідач не є таким, що несе цивільну відповідальність за відсутність встановлення такої зони.

Сторона позивача переважно посилається на те, що внаслідок діяльності одного з підприємств відповідача має місце забруднення навколишнього середовища, що впливає на стан їх здоров`я, проте важко відрізнити вплив екологічних ризиків від впливу інших відповідних факторів, таких як вік, професія або особистий спосіб життя. До того ж кожен із позивачів має статус особипостраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 чи 2 категорій, переважна більшість з них є пенсіонерами, тобто особами похилого віку, а тому розлади їх здоров`я не є такими, що прямо пов`язані з діяльністю відповідача. Сторона позивача вказує на те, що сам по собі факт забруднення навколишнього середовища свідчить про заподіяння моральної шкоди. Однак, як вже вказано вище, в ході розгляду справи не доведено, що в місцях проживання позивачів у даній справі рівень забруднення навколишнього середовища становить очевидну загрозу їх життю та здоров`ю, є вищим ніж в інших регіонах та містах України.

Позивачі посилаються на те, що наявне психологічне навантаження вплинуло на їх здоров`я, внаслідок зазначених аспектів позивачі, за їх твердженням, переживають значні душевні страждання, що проявилися у постійному стресі, страхах, тривогах, переживаннях. Але, як вірно вказав суд першої інстанції, вказане є їх власним суб`єктивним сприйняттям фактичних обставин.

При цьому, судом не можуть бути взяті до уваги висновки спеціалістів за результатами психологічного дослідження, оскільки експерти вийшли за межі своїх повноважень. Окрім аналізу психологічного стану позивачів були надані відповіді на питання, що належать до компетенції суду, такі як факт заподіяння моральної шкоди, встановлення причино-наслідкового зв`язку з діяльністю відповідача та визначення розміру відшкодування моральної шкоди, без врахування індивідуальних якостей позивачів, так як визначений однаковий розмір. Крім того, при розрахунку розміру моральної шкоди застосовано методику, яка виключена із реєстру методик проведення судових експертиз, а застосовані максимальні коефіцієнти встановлені з урахуванням наявності окремих обставин, які фактично у цій справі відсутні.

Отже, в ході розгляду справи позивачами не доведено, що інтенсивність і тривалість шкідливого впливу від діяльності Трипільської ТЕС є настільки значними, що безпосередньо впливають на їх життя чи здоров`я, перевищують екологічні ризики, притаманні життю у кожному сучасному місті.

Загальні умови відповідальності за заподіяння моральної шкоди, за наявності яких виникає відповідне зобов`язання визначає ч.1 ст. 1167 ЦК України. Такими умовами є: моральна (немайнова) шкода, протиправна дія (бездіяльність), вина особи, причинний зв`язок між діями (бездіяльністю) і такою шкодою. І лише за наявності всіх цих умов виникає зобов`язання по відшкодуванню моральної шкоди.

Апеляційний суд вважає обґрунтованими висновки суду першої інстанції, що під час судового розгляду позивачами не доведено співвіднесення моральних страждань позивачів і покладених у основу позову фактичних обставин із виробничою діяльністю відповідача, а також доказів причинного зв`язку між діями відповідача та наслідками у виді спричинення моральної шкоди позивачам.

Під час судового розгляду залишилась недоведеною наявність всіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправна поведінка, шкода (моральна) зі встановленням її розміру; причинно-наслідковий зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою, вина.

Реально існуючих порушень прав чи законних інтересів позивачів, які б підлягали судовому захисту у обраний позивачами спосіб під час розгляду цієї справи не виявлено. Доводи позову про необхідність відшкодування моральної шкоди через існування лише ризику таких порушень у майбутньому суд вірно визнав безпідставними і такими, що не можуть покладатись в основу судового рішення.

Враховуючи вищевикладене, колегія судді приходить до висновку, що суд першої інстанції в повному обсязі дослідив всі матеріали справи, рішення суду повністю відповідає вимогам закону, зібраним доказам, обставинам справи і підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Оскільки оскаржуване рішення суду постановлене з дотриманням норм діючого законодавства, висновки суду обґрунтовані, відповідають обставинам справи, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 - залишити без задоволення.

Рішення Обухівського районного суду Київської області від 05 липня 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач: В.В. Соколова

Судді: А.М. Андрієнко

Н.В. Поліщук

Повний текст постанови складений 30 вересня 2019 року.