Справа № 204/4330/19
Провадження № 2/204/1283/19
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
16 вересня 2019 року Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська у складі:
головуючого судді Мащук В.Ю.,
при секретарі Голушко В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення безпідставно набутого майна, -
У червні 2019 року позивачі звернулися до суду з позовом, в якому просили суд:
- стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суму безпідставно набутих грошових коштів, з урахуванням індексу інфляції та трьох процентів річних, у розмірі 8777 грн. (вісім тисяч сімсот сімдесят сім) грн. 04 коп. (з подальшим перерахунком даної суми на день ухвалення рішення суду), та судові витрати у справі.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , влітку 2017 року звернулися по допомогу до відповідача ОСОБА_3 з метою надання ним послуг з приводу оформлення спадщини. У серпні 2017 року ОСОБА_3 в усній формі запропонував позивачам переводити певні суми коштів на його банківський рахунок, ніби, за надання ним юридичних послуг. При цьому відповідач надав реквізити звичайної платіжної картки, як фізичної особи, а не рахунок адвоката чи адвокатського об`єднання або фізичної особи-підприємця, що надає громадянам правову допомогу.
02.08.2017 року та 18.10.2017 року ОСОБА_1 здійснив два грошові перекази на користь ОСОБА_3 , як громадянина - фізичної особи у розмірі 9045,23 грн. та 2500 грн., відповідно. 03.08.2017 року та 18.10.2017 року ОСОБА_2 здійснила аналогічні грошові перекази на користь відповідача у розмірі 5025,14 грн. та 2475 грн., відповідно. Для чого, і на які потреби відповідач використав перераховані кошти позивачам невідомо. Жодних юридичних чи інших послуг позивачі не отримали, мета набуття ОСОБА_3 вказаних грошей на сьогодні не визначена жодним договором або правочином. Позивачі почали пред`являти вимоги до ОСОБА_3 з приводу спірних коштів з 01 листопада 2017 року. З цього часу він мав семиденний строк для того, щоб або повернути їх, або визначитися з їх юридичним призначенням і узгодити свої наміри із позивачами, однак зазначеного не виконав, у зв`язку з чим позивачі звернулися до суду.
В судове засідання представник позивачів Колосов І.В. не з`явився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просив суд позовну заяву задовольнити в повному обсязі.
Відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин; належним чином був повідомлений про дату, час і місце судового засідання; не подав відзив; представник позивачів не заперечував проти такого вирішення справи та ухвалення заочного рішення, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України, та у зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовна заява не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Відповідно до ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.
Згідно ст.206 ЦК України усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність.
Відповідно до ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.
Положення цієї глави застосовуються також до вимог про:
1) повернення виконаного за недійсним правочином;
2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння;
3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні;
4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи .
Тобто, зазначена норма закону застосовується лише в тих випадках, коли безпідставне збагачення однієї особи за рахунок іншої не може бути усунуто з допомогою інших, спеціальних способів захисту. Зокрема, у разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень ч.1 ст.1212 ЦК України, у тому числі й щодо зобов`язання повернути майно потерпілому.
За висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові № 6-88цс13 від 02 жовтня 2013р., під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.
Позивачі у позові зазначили, що гроші ними перераховувались на підставі усної домовленості з ОСОБА_3 за надання ним послуг з приводу оформлення спадщини, надання юридичної допомоги. Отже позивачі однозначно стверджують, що переказані грошові кошти на рахунок відповідача є платою за ненадані юридичні послуги. При цьому позивачі зазначали, що надання юридичної допомоги мав здійснювати саме ОСОБА_3 , і що саме за вказівкою останнього грошові кошти були переказані на його картковий рахунок.
Отже, усна домовленість між сторонами про виконання певних послуг виключає безпідставність отримання відповідачем від позивачів грошових коштів та застосування до відповідних правовідносин ст.1212 ЦК України.
У даній цивільній справі позивачі вказували, що між ними та відповідачами існували договірні відносини, відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, пояснення з приводу пред`явленого позову не надав, відзив на позовну заяву не надіслав, позивачі, вказуючи у позовній заяві на відсутність правових підстав у ОСОБА_3 на зберігання перерахованих на його платіжну картку грошових коштів, доказів, які б підтверджували безпідставне отримання відповідачем та безпідставне зберігання грошових коштів, не надали. Крім того, зазначали, що кошти перераховували добровільно.
В судовому засіданні, позивачі, представник позивачів, користуючись своїми процесуальними правами, не заявляли клопотань про витребування додаткових доказів, які б стверджували про збереження відповідачем без достатньої на те правової підстави грошових коштів позивачів. Перевірити зазначені позивачами обставини про безпідставність набуття відповідачем грошових коштів позивачів, суд позбавлений можливості.
Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Відповідно до ст. ст. 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Отже, позивачами, не наведено жодної із зазначених вище підстав для задоволення заявлених позовних вимог, чим останні не виконали вимоги Закону.
Таким чином, зібрані у справі докази та їх наявна оцінка вказують на наявність підстав для відмови у задоволенні позовних вимог.
Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати віднести на рахунок позивачів.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4,5,12,13,76-82,141,258,259,263-265,273, 280,282 ЦПК України, ст.ст.11,205, 206, 1212 ЦК України, суд, -
У задоволенні позовної ОСОБА_4 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення безпідставно набутого майна відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Суддя В.Ю. Мащук