ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2367/19 Справа № 205/1070/18 Суддя у 1-й інстанції - Шавула В. С. Суддя у 2-й інстанції - Лаченкова О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2019 року

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - Лаченкової О.В.

суддів - Варенко О.П., Свистунової О.В.

розглянула у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи

апеляційну скаргу ОСОБА_1,

на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 вересня 2018 року

по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини,-

ВСТАНОВИЛА:

В лютому 2018 року до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини.

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 вересня 2018 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська по справі №205/1070/18 від 13 вересня 2018 року та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог, яким позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини, задовольнити частково.

У відзиві ОСОБА_2 на апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 вересня 2018 року просить рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 вересня 2018 року залишити без змін, а апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскільки вважає що рішення суду першої інстанції є законним, обґрунтованим та справедливим.

Оскільки апеляційним судом у складі колегії суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 272 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено неналежне виконання ОСОБА_2 батьківських обов'язків щодо утримання дитини та одного з подружжя, а також з того, що підставою звернення до суду ОСОБА_1 стало звернення матері відповідача до суду з позовною заявою про виселення позивачки та її дочки із квартири в якій вони проживають, а тому відсутні підстави для звернення до суду з позовом про стягнення аліментів.

Але з таким висновком суду повністю погодитись неможливо з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про шлюб зареєстрований Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 113.

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 травня 2018 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано (а.с. 34-35).

Згідно свідоцтва про народження Серія НОМЕР_1 від 29 квітня 2015 року видане Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровській області, актовий запис №572 сторони по справі є батьками дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 3).

Відповідно до довідки Департаментом адміністративних послуг та дозвільних процедур № 1024 від 07.12.2017 року про склад сім'ї, дитина ОСОБА_3 проживає разом з матір'ю ОСОБА_1 (а.с. 7).

Згідно до ст. 75 СК України, право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Статтею 80 СК України, передбачено, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно ч. 2 статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.

У статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, згідно з законами України.

Частинами 2 і 3 статті 181 СК України визначено, що за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

В силу ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

При цьому СК України виходить із принципу рівності прав та обов'язків батьків.

Як передбачено ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

При встановленні розміру аліментів, суд бере до уваги стан здоров'я та матеріальне становище дітей, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, а також його можливість надавати утримання.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 - фізична особа підприємець.

Згідно виписок по рахунку дохід ОСОБА_2 за І квартал 2018 року становить 180 640,35 грн., за ІІ квартал 2018 року складає 241 843,01 грн. та за ІІІ квартал становить 167 043,37 грн. (а.с. 57-60, 61-65, 66-68).

Враховуючи матеріальне становище дитини і відповідача, апеляційний суд вважає, що з останнього підлягають стягненню аліменти на утримання дочки у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно.

Також колегія суддів зауважує на тому, що відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Щодо стягнення на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_2 судові витрати, а саме витрати на професійну правничу допомогу,докази, апелянт вказала в апеляційній скарзі, що надасть докази додатково після винесення судом рішення , а тому дані вимоги судом не розглядались.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при ухваленні рішення не звернув увагу на те, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття та звернення позивача до суду з позовом про стягнення аліментів є її правом, а тому апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно задовольнити, а рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 вересня 2018 року скасувати в оскаржуваній частині і ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини -задовольнити .

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), починаючи з 16 лютого 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судові витрати в розмірі 3684,55 грн.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 вересня 2018 року - скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини - задовольнити .

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), починаючи з 16 лютого 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судові витрати в розмірі 3684,55 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді О.П.Варенко

О.В. Свистунов