Справа № 2-1556/10
Провадження № 2-в/185/86/19
У Х В А Л А

18 грудня 2019 року м.Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді - Врони А.О., за участю секретаря судового засідання - Чернишової К.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження заяву ОСОБА_1 про відновлення втраченого судового провадження у цивільній справі № 2-1556/10 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи: Управління Держкомзему у м.Донецьку, комунальне підприємство Бюро технічної інвентаризації м.Донецька, про усунення перешкод в користуванні власністю, зобов`язання знести гараж,-

ВСТАНОВИВ:

18 жовтня 2019 року ОСОБА_3 звернулась до суду з заявою про відновлення втраченого судового провадження у справі № 2-1556/10 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи: Управління Держкомзему у м.Донецьку, комунальне підприємство Бюро технічної інвентаризації м.Донецька, про усунення перешкод в користуванні власністю, зобов`язання знести гараж також в частині наданих копій судових рішень та ухвали про зняття арешту.

На підставі розпорядження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.09.2014 року № 2710/38-14, справи, підсудні Куйбишевському районному суду м.Донецька підсудні Павлоградському міськрайонному суду Донецької області.

В архіві Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області відсутня вищевказана справа.

Учасники повідомлені належним чином в судове засідання не з`явились, надіслали заяви, в яких просили розглянути справу за їх відсутності, просили відновити втрачене судове провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 488 ЦПК України, відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням рішення або у якій провадження закрито, проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно ст. 489 ЦПК України передбачено, що втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою учасника справи або за ініціативою суду.

Відповідно до ст. 493 ЦПК України, при розгляді заяви про відновлення втраченого судового провадження суд бере до уваги частину справи, яка збереглася (окремі томи, жетони, матеріали з архіву суду тощо); документи, надіслані (видані) судом учасникам судового процесу та іншим особам до втрати справи, копії таких документів; матеріали виконавчого провадження, якщо воно здійснювалося за результатами розгляду справи; будь-які інші документи і матеріали, подані учасниками судового процесу, за умови, що такі документи і матеріали є достатніми для відновлення справи; відомості з Єдиного державного реєстру судових рішень; дані, що містяться в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі; будь-які інші відомості, документи тощо, отримані у законний спосіб з інших офіційних джерел. Суд може допитати як свідків осіб, які були присутніми під час вчинення процесуальних дій, учасників справи (їх представників), а в необхідних випадках - осіб, які входили до складу суду, що розглядав справу, з якої втрачено провадження, а також осіб, які виконували судове рішення, та вчиняти інші процесуальні дії, передбачені цим Кодексом, з метою відновлення втраченого судового провадження.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 494 ЦПК України передбачено, що на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд постановляє ухвалу про відновлення втраченого судового провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити. В ухвалі суду про відновлення втраченого судового провадження зазначається, на підставі яких конкретно даних, поданих до суду і досліджених у судовому засіданні, суд вважає установленим зміст відновленого судового рішення, наводяться висновки суду про доведеність того, які докази досліджувалися судом і які процесуальні дії вчинялися з втраченого провадження.

Враховуючи категорію даної справи, суд на підставі п.4 ч.5 статті 12 ЦПК сприяє встановленню фактів та обставин, необхідних для відновлення втраченого судового провадження.

Також суд при вирішенні даної заяви враховує, що під час розгляду цієї категорії справ суд не збирає та не досліджує нові докази, не робить висновків щодо правильності тверджень суду, який розглядав справу, та про обґрунтованість вимог заявника по суті раніше пред`явленого позову за втраченим судовим провадженням, тобто не здійснює судовий розгляд в його класичному розумінні, а лише виконує функцію щодо технічного відтворення раніше існуючих матеріалів провадження.

Враховуючи встановлені ч. 3 ст. 493 ЦПК України обмежені терміни розгляду питання про відновлення втраченого судового провадження, суд має констатувати вжиття всіх можливих заходів, направлених на відновлення втраченого судового провадження.

В Єдиному державному реєстрі судових рішень містяться наступні судові рішення:

- рішення Куйбишевського районного суду м. Донецька від 12 листопада 2010 року у справі № 2-1556/10 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи без самостійних вимог: Управління Держкомзему у м. Донецьку Донецької області, Комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації м. Донецька» про усунення перешкод в користуванні власності , зобов`язанні відповідача знести гараж.

В матеріалах справи містяться наступні документи:

- копія ухвали Апеляційного суду Донецької області від 23 грудня 2010 року у справі № 22-22201 за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Куйбишевського районного суду м. Донецька від 12 листопада 2010 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні власністю, зобов`язання знести гараж, треті особи: Управління Держкомзему у м. Донецьку, комунальне підприємство Бюро технічної інвентаризації м. Донецька.

- копія ухвали Куйбишевського районного суду м. Донецька від 19 січня 2011 року у справі № 6-9/11 за заявою представника відповідача ОСОБА_4 про зняття арешту по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи без самостійних вимог: Управління Держкомзему у м. Донецьку Донецької області, Комунальне підприємство Бюро технічної інвентаризації м. Донецька. Дана копія ухвали надіслана ОСОБА_2 Куйбишевським районним судом м.Донецька, що підтверджується листом зі штампом суду.

Згідно письмової заяви ОСОБА_2 від 12 грудня 2019 року, ОСОБА_2 не заперечував проти відновлення втраченого судового провадження, вказав, що згоден з ухвалою Куйбишевського районного суду м. Донецька від 19 січня 2011 року у справі № 6-9/11.

Згідно повідомлення Донецького апеляційного суду від 11 грудня 2019 року № 3.14-14/17/2019, до 01 січня 2014 року в Апеляційному суді Донецької області працювала програма Lotus Notes. З січня 2014 року у суді впроваджено автоматизовану систему документообігу суду КП «Д-3. Перевірити інформацію, стосовно рішення Апеляційного суду Донецької області від 23.12.2010 року у справі № 2-1556/10 (провадження 22-22201), за даними програми Lotus Notes на теперішній час не є можливим, оскільки з вересня 2014 року будівлі Апеляційного суду Донецької області, які були розташовані у м. Донецьку, захоплені представниками незаконно збройних формувань.

При вирішенні питання щодо можливості відновлення втраченого судового провадження судом врахована наявність судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень, думка позивача у цивільній справі № 6-9/11.

Вивчивши отримані судом матеріали, проаналізувавши їх у сукупності, суд приходить до висновку про достатність зібраних судом матеріалів для відновлення втраченого судового провадження в частині судових рішень.

Керуючись ст.13, 81, 89, 258, 260, 493-495 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_3 про відновлення втраченого судового провадження у цивільній справі № 2-1556/10 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи: Управління Держкомзему у м.Донецьку, комунальне підприємство Бюро технічної інвентаризації м.Донецька, про усунення перешкод в користуванні власністю, зобов`язання знести гараж - задовольнити.

Відновити втрачене судове провадження у цивільній справі № 2-1556/10 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи: Управління Держкомзему у м.Донецьку, комунальне підприємство Бюро технічної інвентаризації м.Донецька, про усунення перешкод в користуванні власністю, зобов`язання знести гаражв частині:

- рішення Куйбишевського районного суду м. Донецька від 12 листопада 2010 року у справі № 2-1556/10, згідно тексту якого:

12 листопада 2010 року Куйбишевський районний суд м. Донецька у складі:

головуючого судді Черткової Н.І.,

при секретарі - Галковській Л.Л.,

за участю позивача ОСОБА_2 ,

представника позивача ОСОБА_5 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

представника відповідача ОСОБА_6 ,

представника третьої особи Управління Держкомзему у м. Донецьку Донецької області Пилипенка В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи без самостійних вимог: Управління Держкомзему у м. Донецьку Донецької області, Комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації м. Донецька» про усунення перешкод в користуванні власності , зобов`язанні відповідача знести гараж,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з позовними вимогами до суду до відповідача про усунення перешкод в користуванні власності та зобов`язанні знести гараж.

На підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 26 листопада 1976 року П`ятою Донецькою державною нотаріальною конторою за реєстровим № 6340, і який зареєстрований в Донецькому бюро технічної інвентаризації в книзі 24.12.1976 року за № 24958 позивачу належить домобудівля, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі державного акту на землю, виданого 24 грудня 2003 року Донецькою міською радою за № 6-256-к, позивачу належить 0,0546 га за вищевказаною адресою.

На підставі договору дарування, посвідченого 16.02.2009 року приватним нотаріусом Донецького нотаріального округу Химич О.А. за № 382, відповідачу належить домобудівля, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач без згоди позивача на межі між домобудівлями збудувала гараж. Відповідач перешкоджає позивачу користуватися земельною ділянкою.

06.04.2005 року комісією виконкому Куйбишевської районної м. Донецька ради було встановлено порушення відповідачем будівельних норм та було запропоновано знести будівлю.

Відповідач не виконала припис комісії виконкому Куйбишевської районної м. Донецька ради.

В судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали позовні вимоги.

Відповідач та представник відповідача в судовому засіданні позов не визнали.

Представник третьої особи Управління Держкомзему у м. Донецьку Донецької області в судовому засіданні вважав можливим розглянути справу на розсуд суду.

Представник третьої особи КП «БТІ м. Донецька» в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату та місце судового засідання.

Суд, заслухав позивача,представника позивача, відповідача, представника відповідача, свідків, дослідивши письмові матеріали, справи вважає позов не підлягаючим задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що позивач є власником житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , відповідач є власником житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно державного акту на землю, виданого 24.12.2003 року Донецькою міською радою за № 6-256-к позивачу належать 0,0546 га за адресою: АДРЕСА_1 , земельна ділянка за адресою заходження будинку відповідача АДРЕСА_2 не приватизована.

В судовому засіданні встановлено, що на земельній ділянці, яка знаходиться в користуванні відповідача знаходиться житловий будинок А-1 з жилою прибудовою А-1, мансардою літ «а» та з господарськими спорудами: гаражом літ. «В» та сараєм літ. «а».

Згідно рішення виконкому Куйбишевської районної в м. Донецьку ради від 08.12.2004 року за № 714/3 затверджений акт державної технічної комісії від 08.12.2004 року про прийняття закінчених будівництвом об`єктів індивідуальної забудівлі: житлової прибудови А1-1, мансарди літ. «а» та господарських споруд: гаражу літ. «В» та сараю літ. «в», розташованих за адресою: АДРЕСА_2 , тобто встановлено, що гараж літ. «В», який є предметом судового спору і належить відповідачу був прийнятий до екслуатаціїї вищевказаним рішенням виконкому 08.12.2004 року.

Позивачем в обґрунтування своїх позовних вимог, стосовно порушення відповідачем його права власності, а саме розташування гаражу літ. «В» на межевій лінії сусідніх земельних ділянок ( відповідно адреса АДРЕСА_3 ) наданий акт обстеження від 06.04.2005 року, який складений - завідуючим відділом комунального господарства виконкому Костіковим М.М., архітектором - ОСОБА_7 В.А., землевпорядником Куйбишевського району ОСОБА_8 ,, спеціалістом відділу комунального господарства виконкому Осьмачко Н.В.

Згідно висновків цього акту обстеження , власник домоволодіння, розташованого за адресою; АДРЕСА_2 збудував гараж на межевій лінії, чим порушив норми ДБН і йому було запропоновано знести цей гараж.

Суд вважає, що цей акт обстеження не є належним доказом, оскільки не підписаний всіми особами, які його складали, а саме архітектором - ОСОБА_9 , шо він сам підтвердив в судовому засіданні, крім того, цей акт протирічить рішенню виконкому від 08.12.2004 року про прийняття цього гаражу до експлуатації, яке підтверджує той факт, що при його будівництві норми ДБН порушені не були.

Крім того, свідки ОСОБА_10 , ОСОБА_9 в судовому засіданні показали, що при складанні акту обстеження не знали про існування рішення виконкому, показали, що будівництво дозволяється на відстані 1м від межової лінії, що ця норма носить рекомендаційний характер і не свідчить про порушення норм ДБН, вважали, що нема підстав зобов`язувати відповідача знести гараж літ. «В», оскільки він прийнятий до експлуатації і ніяк не порушує прав позивача, як власника житлового будинку та земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Суд також бере до уваги, що згідно державного акту на землю, виданого Донецькою міською радою 24.12.2003 року позивачу належить земельна ділянка, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , розміром 0,0546 га, який був виданий на підставі технічної документації, а саме одним із важливих документів, який брався до уваги при видачі держакту це акт про встановлення меж земельної ділянки в натурі від 01.10.2003 року, яким були встановлені межі земельної ділянки і погоджені з сусідами, також із сторони розташування земельної ділянки відповідача, межа земельної ділянки не порушена, розміри і межи земельної ділянки позивача, визначені державним актом на землю, який є документом, підтверджуючим право власності позивача на землю, але він не оспорюється, тим самим позивач підтверджує, що право власності його на землю не порушено.

Суду не надано позивачем доказів порушення його прав власника земельної ділянки, власника житлового будинку, тому у суду відсутні правові підстави зобов`язати відповідача знести гараж.

Згідно зі ст. 386 ч.2 ЦК України власник, який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Таким чином, суд оцінивши всі докази в їх сукупності, вважає позов не законним і необґрунтованим і не підлягаючим задоволенню

На підставі ст. ст. 386,398 ЦК України і керуючись ст.ст. 60, 209, 212, 214, 215, 223 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи без самостійних вимог: Управління Держкомзему у м. Донецьку Донецької області, Комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації м. Донецька», про усунення перешкод в користуванні власності, зобов`язанні відповідача знести гараж, відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя:

- ухвали Апеляційного суду Донецької області від 23 грудня 2010 року у справі № 22-22201, згідно тексту якого:

23 грудня 2010 р. м. Донецьк

Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого - судді ЖдановоїВ.С.

суддів: Могутової Н.Г., Баркова В.М.

при секретарі Поляковій Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Донецьку цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Куйбишевського районного суду м. Донецька від 12 листопада 2010 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні власністю, зобов`язання знести гараж, треті особи Управління Держкомзему у м. Донецьку, комунальне підприємство „Бюро технічної інвентаризації м. Донецька,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Куйбишевського районного суду м. Донецька від 12 листопада 2010 року ОСОБА_2 відмовлено в задоволенні позову до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні власністю, зобов`язання знести гараж.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду скасувати і ухвалити нове про задоволення позовних вимог. Рішення виконкому Куйбишевської районної ради від 8.12.2004 р. №714/3, яким затверджений акт державної комісії про прийняття до експлуатації гаража, вважає таким, що суперечить існуючим будівельним, санітарним, екологічним вимогам.

При розгляді справи судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 є власником житлового будинку з надвірними будівлями, який розташований в АДРЕСА_1 , відповідач ОСОБА_3 є власником житлового будинку АДРЕСА_2 . Згідно державного акту на землю, виданого 24.12.2003 р. Донецькою міською радою № 6-256-к земельна ділянка по АДРЕСА_1 належить позивачу на праві власності, земельна ділянка № НОМЕР_1 не приватизована, перебуває у користуванні відповідачки. На земельній ділянці № НОМЕР_1 знаходиться житловий будинок літ А-1 з житловою прибудовою А1 -1, мансардою літ. «а» та господарськими спорудами : сараєм літ. «в» та гаражем літ «В», який розташований на межовій ліні, що проходить між земельними ділянками № НОМЕР_1 та №169. Згідно рішення виконкому Куйбишевської районної в м. Донецьку ради від 8.12.2004 р. за №714/3 затверджений акт державної технічної комісії від 8.12.2004 р. про прийняття закінчених будівництвом об`єктів індивідуальної забудови: житлові прибудови А1 -1, мансарда літ. «а», гараж літ. «В» та сарай літ. «в» прийнятий до експлуатації.

Заслухавши доповідь судді апеляційної інстанції, пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи , перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав .

Відповідно до ст.. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції повно, всебічно і об`єктивно розглянув заявлений позов і дійшов вірного висновку про безпідставність вимог позивача щодо знесення гаражу, який розташований на земельній ділянці АДРЕСА_4 НОМЕР_1 і належить відповідачці на праві власності.

Встановлено, що позивачу ОСОБА_2 на підставі договору купівлі- продажу від 26.11.1976 року на праві власності належить домоволодіння АДРЕСА_1 на земельній ділянці 0,0546 га, яка ним приватизована на підставі рішення виконкому Донецької міської ради від 1 8.06.2003 р. Актом від 1.10.2003 року межі земельної ділянки встановлені в натурі, закріплені межовими знаками. / а.с. 55 /.

Сторони мають спільну межу, яка розділяє суміжні земельні ділянки № НОМЕР_2 та № НОМЕР_1 .

З пояснень представника позивача Солдатової 3.1. вбачається, що на час придбання позивачем будинку у 1976 році на сусідній земельній ділянці АДРЕСА_4 НОМЕР_1 вже був побудований гараж одна стіна якого зведена на межовій лінії.

З наданих суду документів вбачається, що ОСОБА_11 колишній власник домоволодіння №167/ 24.12. 1982 року отримала дозвіл на експлуатацію самовільно збудованих сараю та гаражу літ.»В» / а.с. 160/

Рішенням Куйбишевської районної в м. Донецьку ради 8.12.2004 р. №714/3 затверджено акт прийому до експлуатації жилої прибудови А1 -1, мансарди та господарських будівель : сараю літ. «в» та гаражу літ.»В».

Зазначене рішення виконкому є чинним, що спростовує доводи позивача про самочинне будівництво гаражу.

Встановленого спір між сторонами щодо розташування гаражу виник у листопаді 2009 року після придбання житлового будинку АДРЕСА_2 ОСОБА_3 .

Інші вимоги позивача, а саме знесення огорожі між сараєм та гаражем, знесення опори воріт і арки винограду, відновлення забору відповідачкою виконані, що позивач не заперечує.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, оскільки розташування гаражу узгоджено з відповідними компетентними органами, закінчений будівництвом об`єкт / гараж/ прийнято в експлуатацію.

Доводи апеляційної скарги були предметом дослідження суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору.

Керуючись ст. ст. 307, 308. 315 ЦПК України апеляційний суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Куйбишевського районного суду м. Донецька від 12 листопада 2010 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржено безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий: Судді:;

- ухвали Куйбишевського районного суду м. Донецька від 19 січня 2011 року у справі № 6-9/11/0531, згідно тексту якого:

19 січня 2011 року м. Донецьк

Куйбишевський районний суд м. Донецька в складі: головуючого судді - Черткової Н.І., при секретрарі - Галковській Л.Л., розглянув у відкритому судовому засіданні заяву представника відповідача ОСОБА_4 про зняття арешту по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи без самостійних вимог: Управління Держкомзему у м. Донецьку Донецької області, Комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації м. Донецька», -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Куйбишевського районного суду м. Донецька від 18.05.2010 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи без самостійних вимог: Управління Держкомзему у м. Донецьку Донецької області, Комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації м. Донецька» з метою забезпечення позову був накладений арешт на будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_3 на підставі договору куплі-продажу від 25.11.2009 року.

Рішенням Куйбишевського районного суду м. Донецька від 12.11.2010 року було відмовлено в задоволенні вищевказаного суду.

Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 23.12.2010 року була відхилина апеляційна скарга ОСОБА_2

12.01.2011 року до суду від представника відповідача надійшла письмова заява, яку вона підтримала в судовому засіданні про зняття арешту з будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_3 на підставі договору куплі-продажу від 25.11.2009 року.

Згідно ч.3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

При таких обставинах суд вважає, що накладений арешт на будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_3 на підставі договору куплі-продажу від 25.11.2009 року підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.154 ЦПК У країни,-

УХВАЛИВ:

Зняти арешт з будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_3 на підставі договору куплі-продажу від 25.11.2009 року.

Копію ухвали направити в П`яту Донецьку державну нотаріальну контору та КП БТІ м.Донецька для виконання та сторонам для відома.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана в судову палату по цивільних справах Апеляційного суду Донецької області через місцевий суд протягом п`яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя:

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання до Дніпровського апеляційного суду апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, в редакції Закону України від 03.10.2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Учасник справи, якому ухвалу не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 354 ЦПК України.

Ухвала знаходиться в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя: А. О. Врона