ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 630/57/18

Провадження № 22-ц/818/3573/19

18 вересня 2019 року

м.Харків

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Овсяннікової А.І.

суддів - Коваленко І.П., Сащенко І.С.

за участю секретаря Чабан А.В.

учасники справи:

позивач Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»

відповідач ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Люботинського міського суду Харківської області від 15 березня 2018 року у складі судді Малихіна О.О. по справі № 630/57/18 за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

У січні 2018 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позову зазначив, що 30 квітня 2009 року між Банком та ОСОБА_1 укладено кредитний договір, згідно умов якого ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 8500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Банк зобов`язання за Договором та угодою виконав, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором.

У зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором станом на 31 жовтня 2017 року ОСОБА_1 має заборгованість у розмірі 67263,12 грн., яка складається з: 6644,94 гри. - заборгованість за кредитом; 53806,19 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 3132,79 грн. - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф (фіксована частина). 3179,20 грн. - штраф (процентна складова).

Просить стягнути заборгованість за кредитним договором від 30 квітня 2009 року у сумі 67263,12 грн.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась.

Рішенням Люботинського міського суду Харківської області від 15 березня 2018 року позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за договором без номеру від 30 квітня 2009 року в загальному розмірі 63583 грн. 92 коп. та судовий збір у розмірі 1665 грн. 62 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Рішення мотивовано тим, що відповідач зобов`язання по кредитному договору належним чином не виконувала, а тому заборгованість за тілом кредиту, заборгованість по процентам за користування кредитом, пеня та комісія підлягають стягненню. Позов в частині стягнення штрафів - фіксована частина та процентна складова задоволенню не підлягає, оскільки це є подвійним стягненням.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволені позову.

В заяві б/н від 30 квітня 2009 року зазначено і погоджено відкриття їй кредитного ліміту у сумі 250 грн., а не 8500 грн. Процентна ставка склала 3 % на місяць на залишок заборгованості, щомісячна комісія взагалі не передбачена. Максимальний термін користування карткою 12 місяців.

Розрахунок заборгованості, наданий позивачем, проведено на підставі процентних ставок та тарифів, які не були узгоджені в заяві б/н від 30.04.2009 ( 72%).

Зазначає щодо спливу позовної давності, оскільки строк дії договору сплинув 30 квітня 2010 року.

Колегія суддів, вислухав суддю доповідача, пояснення з`явившихся осіб, дослідив матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що скарга підлягає задоволенню частково.

Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи 30 квітня 2009 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №б/н, за яким відповідачці надано кредит у розмірі 250 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3 % на місяць на залишок заборгованості.

У зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором станом на 31 жовтня 2017 року ОСОБА_1 нараховано заборгованість у розмірі 67263,12 грн., яка складається з: 6644,94 гри. - заборгованість за кредитом; 53806,19 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 3132,79 грн. - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована частина). 3179,20 грн. - штраф (процентна складова).

Задовольняючи частково позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» суд першої інстанції виходив з тих обставин, що відповідачем порушено умови договору, а тому заборгованість підлягає стягненню.

Повністю погодитись з таким висновком суду не можна.

За змістом статей 525, 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Відповідно до положень статей 610, 611, 625 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Боржник не звільняється від відповідальності у разі неможливості виконання ним грошових зобов`язань.

Частиною першою статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Заперечуючи проти позову ОСОБА_1 зазначає, що у 2009 році нею укладено договір , за яким розмір кредитного ліміту становив 250 грн, а не 8500 грн. Про надання коштів в такому обсязі вона не зверталась до Банку та такий договір не укладався.

Як пояснив представник Банку, дійсно у 2009 році відповідачці надано кредит на 250 грн. Між тим, відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг, розмір кредитного ліміту 26 березня 2012 року збільшено до 8500 грн., що є правом Банку і ОСОБА_2 з цим погоджувалася, підписуючи заяву на видачу кредиту.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 не заперечувала щодо отримання та використання коштів за новим кредитним лімітом, тобто, факт отримання на картку 8500 грн вона визнає.

За таких обставин суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для відмови у стягненні залишку по тілу кредиту у сумі 6644 грн. 94 коп.

Щодо посилання відповідачки про пропуск ПАТ КБ «ПриватБанк» позовної давності, то суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Згідно зі статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

З розрахунку заборгованості вбачається, що останній платіж ОСОБА_1 здійснено 25 березня 2015 року, що нею не оспорюється. Позов ПАТ КБ «ПриватБанк» пред`явлена у січні 2018 року, тобто в межах трирічного строку.

В суді апеляційної інстанції відповідачка пояснювала, що їй приходили СМС-повідомлення від Банку та до весни 2015 року вона періодично сплачувала кошти.

За таких обставин вважати, що позивачем пропущено строк позовної давності не можна.

Заперечуючи щодо нарахування відсотків ОСОБА_1 зазначає, що Банком самостійно змінено відсоткову ставку, умови та правила долучені Банком до позову нею не підписувались.

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку ПАТ КБ «ПриватБанк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Умови надання споживчого кредиту фізичним особам з огляду на їх мінливий характер не можна вважати складовою кредитного договору, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені у заяві позичальника, яка безпосередньо підписана ним і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

Вказаний висновок щодо застосування норм викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19).

В суді апеляційної інстанції представником Банку зроблено уточнений розрахунок заборгованості з урахуванням відсоткової ставки, передбаченої Умовами та правилами надання банківських послуг, які діяли на час укладення договору та з якими ознайомлена відповідач, про що свідчить її підпис у заяві від 30 квітня 2009 року та Довідці про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна 30 днів пільгового періоду» від 30 квітня 2009 року(а.с. 13-14)

Як зазначає ПАТ КБ «ПриватБанк» розмір заборгованості з відсотків становить 8731 грн. 45 коп., пеня 600 грн.(50х12 місяців).

Даний розмір заборгованості відповідачем відповідно до ст. 81 ЦПК України не спростовано.

За таких обставин стягненню з ОСОБА_1 підлягає тіло кредиту- 6644,94 грн, відсотки 8731,45 грн, пеня -600 грн., загалом- 15976, 39 грн.

Рішення суду підлягає зміні шляхом зменшення розміру заборгованості, що підлягає стягненню з 63583 грн. 92 коп. до 15976, 39 грн.

Судові витрати підлягають перерозподілу згідно ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.2,376, 381-384 ЦПК України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Люботинського міського суду Харківської області від 15 березня 2018 року змінити.

Зменшити суму стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» з 63583 грн. 92 коп. до 15976 грн. 39 коп.(п`ятнадцять тисяч дев`ятсот сімдесят шість гривень тридцять дев`ять копійок) та судовий збір з 1665 грн. 62 коп. до 483 ( чотириста вісімдесят три) грн.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 26 вересня 2019 року.

Головуючий А.І. Овсяннікова

Судді: І.П. Коваленко

І.С. Сащенко