Дата документу 17.09.2019 Справа № 314/5021/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Є.У.№ 314/5021/18 Головуючий у 1 інстанції: Беспалько Т.Д.
№ 22-ц/807/2721/19 Суддя-доповідач: Крилова О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Крилової О.В.

суддів: Бєлки В.Ю.

Онищенко Е.А.

секретар: Бєлова А.В.

розглянувши апеляційну скаргу Заступника прокурора області в інтересах Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області на ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 21 листопада 2018 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 21 листопада 2018 року затвердити мирову угоду, укладену між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості згідно якої:

Визнано за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 2,0000 га, кадастровий номер :03:003:0046, яка належала ОСОБА_2 , цільове призначення для ведення особистого селянського господарства.

ОСОБА_2 відмовляється від своїх позовних вимог та майнових претензій до ОСОБА_1 , пов`язаних з розглядом справи в даному провадженні.

Провадження у справі закрито.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, Заступник прокурора області в інтересах Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

За ст. 263 ЦПК судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції суперечить таким вимогам.

Так, за матеріалами справи предметом позову є стягнення боргу за договором позики.

За ст. 207 ЦПК мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Оскаржуваною ухвалою зазначена умова порушена.

Зокрема, визнаючи право власності за позивачем на земельну ділянку в обмін на прощення боргу, суд першої інстанції не врахував, що зазначена земельна ділянка взагалі не належала відповідачеві на праві власності, а відтак порушив права власника земельної ділянки - держави.

Також судом не було враховано, що чинним законодавством не передбачено визнання права власності за позивачем у заявлений ним спосіб, оскільки між сторонами виникли відносини, які регулюються ст. 1046 ЦК України (Договір позики).

Договори застави чи іпотеки, якими сторони забезпечили б виконання зобов`язання за договором позики, між сторонами не укладалися.

Зазначена правова позиція узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові № 369/1366/16-ц, 07.02.19.

За таких обставин оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для подальшого розгляду по суті заявлених вимог.

Домовленість сторін мирової угоди виходить за межі предмету цивільного позову, оскільки її предметом є передача нерухомого майна, вартість якого ані сторони, ані суд навіть не зазначили.

Разом з тим, порядок набуття права власності, перехід права власності та відчуження нерухомого майна визначається цивільним законодавством., а звернення стягнення на нерухоме майно при відсутності коштів у боржника на погашення боргу здійснюється в порядку, визначеному Законом України "Про виконавче провадження".

Тож сторони шляхом укладення даної мирової угоди намагалися здійснити відчуження нерухомого майна, однак такий порядок укладення угод щодо відчуження та набуття у власність майна суперечить чинному законодавству.

Крім того, як вже зазначалося та вбачається із матеріалів справи, нерухоме майно, що є предметом мирової угоди, взагалі не належить відповідачеві на праві власності.

Враховуючи, що визнана оскаржуваною ухвалою судом мирова угода сторін виходить за межі заявлених позовних вимог, судова колегія вважає необхідним стягнути зі сторін на користь Прокуратури Запорізької області судовий збір, сплачений у зв`язку з оскарженням ухвали суду. Так, у даному випадку особа, в інтересах якої заявлена апеляційна скарга, не є учасником справи та остаточні наслідки розгляду справи не стосуються її прав та інтересів.

Керуючись ст. ст. 374, 379, 382 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Заступника прокурора області в інтересах Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області задовольнити.

Ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 21 листопада 2018 року у цій справі скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь прокуратури Запорізької області судовий збір у розмірі по 960, 50 гр. з кожного.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 26 вересня 2019 року.

Головуючий О.В. Крилова

Судді: В.Ю. Бєлка

Е.А. Онищенко