Дата документу 11.02.2019
Справа № 320/1099/19
Провадження № 2-з/320/20/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2019 року м. Мелітополь

Суддя Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області Іваненко О.В., розглянувши заяву ОСОБА_1, інші учасники: ОСОБА_2, про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви до суду в якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, що зареєстровано за ОСОБА_2, а саме квартиру за адресою: АДРЕСА_1.

Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що 15.09.2015 вона, ОСОБА_1 дала у борг ОСОБА_2 грошові кошти у сумі 9000 доларів США, що на той час було еквівалентно 207900грн., а ОСОБА_2 зобов'язався повернути кошти у строк до 15.09.2018 року, про що власноручно написав розписку. У цій розписці він також вказав, що належна йому квартира є заставою за даним зобов'язанням та передав їй документи на квартиру за адресою: АДРЕСА_2. Вказана Квартира належить ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 10.01.2003, посвідченого приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_3, зареєстрованого за №251. Станом на 04.02.2019 грошові кошти ОСОБА_2 їй не повернув, від зустрічей ухиляється, а у телефонній розмові повідомив, що віддати кошти на даний час не може. Таким чином, врегулювати цей спір у досудовому порядку не виявляється можливим і вона має намір подати позов до суду про визнання права власності на квартиру. Предметом позову в подальшому буде визнання права власності на вищевказану квартиру, ринкова вартість якої становить 15000 доларів США, що станом на день подачі заяви про забезпечення позову еквівалентно 413000,00 грн. При цьому, вона має опасіння, що ОСОБА_2 може здійснити продаж Квартири, що унеможливить в подальшому виконання рішення суду у разі задоволення її позовних вимог.

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у звязку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч.2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ч.1 ст.153ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Згідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд /суддя/ має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно п. 20 Постанови Пленуму ВССУ від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з метою забезпечення знаходження спірного майна у відповідача на часі судового розгляду позову про право на це майно суд за клопотанням позивача може вжити заходи забезпечення позову шляхом арешту, а також заборони відповідачу вчиняти певні дії (розпорядження або користування) або заборонити державному реєстратору прав на нерухоме майно вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно п.1 ч.1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заява є необґрунтованою, оскільки в своїй заяві заявник ОСОБА_1 зазначає, що згідно розписки ОСОБА_2 зазначив належну йому на праві власності квартиру як заставу за вищевказаним зобов'язанням та передав їй, ОСОБА_1, оригінали правовстановлюючих документів на квартиру за адресою: АДРЕСА_2, копії яких долучені до матеріалів заяви, що фактично унеможливлює ОСОБА_2 здійснити будь-які дії щодо нерухомого майна. Також у заяві заявником не конкретизовано обсяг майбутніх позовних вимог, а тому суд не вбачає, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду. Питання щодо зустрічного забезпечення судом не розглядалося.

Керуючись ст.149, 150 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1, інші учасники: ОСОБА_2, про забезпечення позову - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Мелітопольського

міськрайонного суду ОСОБА_4