КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2019 року місто Київ.

Справа 759/12872/17

Апеляційне провадження № 22-ц/824/16368/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Желепи О.В.,

суддів: Кулікової С.В., Олійника В.І.

секретар судового засідання Гордійчук Ж.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 18 жовтня 2019 року (у складі судді Величко Т.О., інформація про дату складення повного тексту рішення відсутня)

в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , 3-тя особа: Київська міська рада про зобов`язання вчинити дії,-

встановив:

У серпні 2018 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду із даним позовом про зобов`язання вчинити дії. в обгрунтування заявлених позовних вимог вказував, що на підставі Договору-купівлі продажу земельної ділянки від 21.02.2017 року він є власником замельної ділянки № :75:397:0039, з цільовим призначенням: для індивідуального житлового,гаражного і дачного будівництва, за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказана земельна ділянка , згідно плану меж на державному акті на землю від п.Ж до п.З межує із земельною ділянкою відповідача з кадастровим номером кадастровий номер :75:397:0041, яка розташована за адресосю: АДРЕСА_2 , право вланості на яку підтверджено інформаційню довдкою з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 22.08.2017 року.

Позивач вказував, що за результатами топозйомки, яку він замовив з метою здійснення забудови земельної ділянки, було виявлено, що земельна ділянка відповідача позначена червоною лінією, також відображено місце розтащування 3-х поверхового будинку відповідача під № 21, зокрема, що найбільш виступаюча стіна будинку проходить по межі земельних ділянок відповідача та його земельної діялнки, а частина даху виступає за межі ділянки відповідача та нависає над ділянкою позивача.

Згідно висновку експерта за результатами проведення будівельно-технічної експертизи № 01-04/2018 від 02.05.2018 р., складеного судовим експертом Сверидою Олександром Миколайовичем (свідоцтво про присвоєння кваліфікації судового експерта № 1828 від 07.10.12016 р.) було встановлено, що: Розташування житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 на земельній ділянці (кадастровий номер :75:397:0041) відносно межі сусідньої земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :75:397:0039) не відповідає вимогам пункту 3.25* ДБН 360-92** "Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень" в частині не дотримання мінімальної відстані в 1 метр від стіни вказаного будинку до межі земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :75:397:0039. На сторінках 11-12 вказаного висновку експерта Свериди О.М. зазначено, що виступаюча частина фасаду (еркер) житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , розташованого на земельній ділянці (кадастровий номер :75:397:0041) частково знаходиться на земельній ділянці , яка належить позивачу (схеми № 6 та № 7 на стор. 12 експертного висновку), чим підтверджується факт порушення відповідачем вимог пункту 3.25* ДБН 360-92** "Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень" в частині не дотримання мінімальної відстані в 1 метр від стіни вказаного будинку до межі сусідньої земельної ділянки.

З урахуванням заяви про зміну предмету спору ( а.с.137) позивач просив суд зобов`язати ОСОБА_3 , здійснити відповідну перебудову збудованого нею будинку за адресою: АДРЕСА_2 , який розташований на земельній ділянці із кадастровим номером :75:397:0150, таким чином, щоб найбільш виступаюча частина будинку знаходилась від межі земельних ділянок з кадастровим номером :75:397:0150 та з кадастовим номером :75:397:0039 на відстані не менше ніж 1 метр.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 18 жовтня 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , 3-тя особа: Київська міська рада про зобов`язання вчинити дії відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду, ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати, постановити нове, яким зобов`язати ОСОБА_3 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , здійснити відповідну перебудову збудованого нею будинку, за адресою АДРЕСА_2 , який розташований на земельній ділянці з кадастровим номером :75:397:0039 на відстані не менш ніж 1 метр.

Скаржник вважає, що вказане рішення суду є необґрунтованим, упередженим, таким, що не відповідає дійсним обставинам справи та прийнятим з порушенням норм процесуального права.

Стверджує, що під час виготовлення документів, необхідних для забудови належної позивачу земельної ділянки, стало відомо про те, що, Відповідач, порушуючи його права та правила добросусідства, побудував свій будинок на спільній межі із земельною ділянкою Позивача, в порушення вимог нормативно правових актів в галузі будівництва, будівельних норм та правил, в т.ч. вимоги п.3.25* ДБН, чинного законодавства України, не дотримуючись мінімально допустимої відстані в 1 м від виступаючих конструкцій Будинку до межі із Земельною ділянкою.

На обгрунтування апеляційної скарги скаржник посилається, на топозйомку, виготовлену ТОВ "Інститут "Київгео" у березні 2017 року, фототаблицю місця розташування будинку Відповідача, та на Висновок судового експерта Свериди О.М., складеного за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи №01-04/2018 року від 02.04.2018 року на замовлення Позивача, Витяг з державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-018 від 30.07.2018 р. який стосується земельної ділянки з кадастровим номером :75:397:0150 площею 0,0383 га за адресою АДРЕСА_2 , Технічний паспорт на будинок АДРЕСА_2 , від 17.08.2018 р., складений ТОВ "Бюро інвентаризації Ковель", Витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 136023479 від 30.08.2018 р., згідно якого за Відповідачем зареєстровано право власності на житловий будинок загальною площею 292,2 кв. м. за адресою АДРЕСА_2 , який розташований на земельній ділянці з кадастровим номером :75:397:0150 площею 0,0383 га за адресою АДРЕСА_2 . Вказує, що суд не дивлячись на наявні належні та допустимі докази у справі, дійшов висновку про їх відсутність.

Зазначає, що в суді першої інстанції позивачем було заявлено клопотання про призначення у справі судової будівельно-технічної експертизи, проведення якої було необхідне для визначення можливості здійснення перебудови Відповідачем свого будинку, суд відхилив їх з підстав того, що вони не були оплачені судовим збором. З таким висновком суду не погоджується посилаючись на п. 8 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.14 р. " Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах ", з якої вбачається, що позивач не був зобов`язаний сплачувати судовий збір за розгляд клопотання про призначення експертизи. Також судом відхилено клопотання про виклик та допит свідків з тих же самих підстав, з чим скаржник не погоджується.

Крім того в тексті апеляційної скарги позивачем заявлено клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи та клопотання про виклик свідків.

Ухвалою від 18 листопада 2019 року Київським апеляційним судом відкрито апеляційне провадження в даній справі та надано учасникам справи 5-ти денний строк з моменту отримання ухвали для подачі відзиву на апеляційну скаргу та міркувань або заперечень щодо заявлених скаржником клопотань про призначення судової будівельно-технічної експертизи та про виклик свідків.

28 листопада 2019 року від ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 подано відзив на апеляційну скаргу, відповідач вважає, що апеляційна скарга є безпідставною та необґрунтованою, заперечує щодо її змісту і вимог. Крім того, суд першої інстанції, оцінивши належність, допустимість та достовірність доказів, наданих позивачем, цілком законно і обґрунтовано прийшов до висновку про безпідставність та недоведеність позовних вимог .

Також ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 подано заперечення щодо клопотань, про призначення судової будівельно-технічної експертизи та про виклик свідків. З посиланням на те, що вони заявлені безпідставно, необґрунтовано та незаконно, та є такими, що не підлягають задоволенню.

Зазначає, що умови та підстави для призначення судом Експертизи в порядку ч.1 ст.103 ЦПК України відсутні, як і відсутні підстави для обов`язковості призначення такої Експертизи в порядку ч.1 ст.105 ЦПК України.

В судовому засіданні апеляційного суду представникпозивача доводи скарги підтримав в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 проти задволення скарги заперечувала.

Третя особа Київська міська рада в судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлена належним чином (а.с. 124)

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника позивача та відповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи , колегія суддів приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.103 ЗК України 1. Власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо).2. Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов`язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив).3. Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов`язані співпрацювати при вчиненні дій, спрямованих на забезпечення прав на землю кожного з них та використання цих ділянок із запровадженням і додержанням прогресивних технологій вирощування сільськогосподарських культур та охорони земель (обмін земельних ділянок, раціональна організація територій, дотримання сівозмін, встановлення, зберігання межових знаків тощо).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд вважав встановлені такі обставини.

Судом встановлено, що позивач на підставі Договору-купівлі продажу земельної ділянки від 21.02.2017 року придбав земельну ділянку № :75:397:0039, з цільовим призначенням: для індивідуального житлового,гаражного і дачного будівництва, за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того, як було встановлено, відповідачу на праві вдаснсті належить житловий будинок АДРЕСА_2 , загальною площею 292,кв.м, розташований на земельній ділянці з кадастровим номером800000000:75:397:0150.

Згідно висновку (а.с.124-136) спеціаліста будівельно-технічної експертизи № 01-04/2018 від 02.05.2018 р., складеного судовим експертом Сверидою Олександром Миколайовичем (свідоцтво про присвоєння кваліфікації судового експерта № 1828 від 07.10.12016 р.) було встановлено, що: Розташування житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 на земельній ділянці (кадастровий номер :75:397:0041) відносно межі сусідньої земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :75:397:0039) не відповідає вимогам пункту 3.25* ДБН 360-92** "Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень" в частині не дотримання мінімальної відстані в 1 метр від стіни вказаного будинку до земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 кадастровий номер :75:397:0039). На сторінках 11-12 вказаного висновку експерта Свериди О.М. зазначено, що виступаюча частина фасаду (еркер) житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 на земельній ділянці (кадастровий номер :75:397:0041) частково знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером :75:397:0041, яка належить позивачу (схеми № 6 та № 7 на стор. 12 експертного висновку), чим підтверджується факт порушення відповідачем вимог пункту 3.25* ДБН 360-92** "Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень" в частині не дотримання мінімальної відстані в 1 метр від стіни вказаного будинку до межі сусідньої земельної ділянки.

Суд вважав вказаний доказ недостатнім доказом, порушення відповідачем прав позивача, та встановив відсутність правових підстав для задоволення позову, шляхом зобов`язання відповідача здійснювати перебудову будинку.

Дослідивши подані сторонами докази, заслухавши пояснення сторін, колегія суддів приходить до висновку, що вищевказані обставини, які суд вжав встановленими є доведеними. Висновки суду відповідають обставинам та вимогам закону.

Доводи апеляційної скарги про те, що суду було надано достатньо доказів тому, що будинок відповідача збудований з порушенням будівельних норм, оскільки відстань від найбільш виступаючої частини будинку відповідача до межі земельної ділянки, яка належить позивачу менше одного метра на законність рішення не впливають з огляду на наступне.

З наявних в матеріалах справи доказів вбачається, а також це визнано представником позивача в судовому засіданні, що будинок відповідача, який остання отримала у спадщину, був збудований задовго до того, як позивач за договором придбав сусідню земельну ділянку.

Також, представником позивача було визнано, що суду не було надано доказів того, що будівництво будинку, який позивач просив перебудувати здійснювалось на чужій земельній ділянці, а не на тій що відводилась родичам відповідача, після яких остання успадкувала спірний будинок. За таких обставин, посилання на те, що житловий будинок відповідача є самовільною забудовою є недоведеними та спростовуються державним актом про право власності на землю, виданим 08 липня 2008 року, висновком спеціаліста від 15 серпня 2008 року, відповідно до якого будинок відповідача побудований з дотриманням протипожежних норм, санітарних вимог, закінчений будівництвом та експлуатується за призначенням, декларацією про початок будівельних робіт, технічним паспортом на будинок АДРЕСА_2 . (а.с.65-120 т.1) .

Таким чином, судом встановлено, що при здійсненні будівництва будинку відповідача, права позивача не могли бути порушені, оскільки останній не був власником сусідньої земельної ділянки.

Тобто , посилання позивача на ст. 103 ЗК України, як на підставу для задоволення позовних вимог позивача є безпідставним.

При цьому, колегія суддів виходить з того, що придбаваючи земельну ділянку, позивач мав змогу врахувати всі забудови сусідів, оскільки на час купівлі-продажу будинок відповідача вже був в тому ж вигляді, що і на даний час, позивач міг встановити, що будинок збудовано на межі між сусідніми земельними ділянками, та відповідно врахувати цю обставину.

Висунення вимог про зобов`язання відповідача перебудувати житловий будинок, за таких обставин не відповідає ні вимогам закону, ні засадам добросусідства, з огляду на те, що позивач не доводить, які конкретно його права на даний час порушуються, а лише посилається на порушення будівельних норм, щодо відступу на 1 метр.

Посилання на п. 7 ст. 376 ЦКЕ України, як на підставу перебудови будинку, колегія суддів не може прийняти з огляду на те, що за цією нормою такі вимоги можуть бути заявлені відповідним органом державної влади, або органом місцевого самоврядування.

Посилання позивача на загальні норми , а саме на ст. 391 ЦК України як на підставу для задоволення позову, колегія суддів не приймає з огляду на те, що позивач не навів обставини, які б свідчили, що відповідачем порушено його право власності на майно, оскільки позивач посилається лише на недотримання відстані до межі при здійсненні будівництва.

Звертаючись з вимогою про зобов`язання перебудувати будинок, позивач мав би довести, що такий спосіб захисту його прав є співмірним з тим порушенням, яке мало бути доведено та встановлено, для усунення якого такі заходи будуть застосовані.

Суд вірно виходив з того, що позивач не довів та навіть не зазначив обставин, які б свідчили про те, які конкретно його права порушуються, внаслідок знаходження будинку відповідача на відстані менше ніж один метр від межі, і чому вони можуть бути захищені, лише в спосіб перебудови будинку.

Враховуючи, що за ст. 15 ЦК України захисту підлягає лише порушене право, апеляційним судом не встановлено правових підстав для задоволення позову позивача в обраний ним спосіб.

Посилання на не проведення експертизи та відмову в допиті свідків, колегія суддів не приймає, виходячи із змісту та підстав заявлених позовних вимог, а також питань, які просив поставити перед експертами позивач.

За змістом ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для його скасування відсутні.

Враховуючи, те що апеляційна скарга залишається без задоволення, у суду апеляційної інстанції відсутні підстави для зміни розподілу судових витрат судом першої інстанції. Судовий збір за подання апеляційної скарги скаржнику не відшкодовується, так як скарга залишається без задоволення.

Іншими учасниками справи не заявлено до відшкодування судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у апеляційному суді.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382-384, ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 18 жовтня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 23 грудня 2019 року.

Головуючий

Судді