ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2019 року м. Херсон

Справа №648/227/18

Провадження №22ц/819/1108/19

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Бездрабко В.О.

суддів: Вейтас І.В.

Приходько Л.А.

секретар судового засідання: Кутузова А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу адвоката Сметани Сергія Вікторовича, діючого від імені та в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 18 березня 2019 року, ухвалене під головуванням судді Рибас А.В., у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

В обґрунтування заявлених вимог послалася на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Люблін (Республіка Польща) помер батько сторін по справі - ОСОБА_3 , після смерті якого відкрилась спадщина на належне йому майно.

Згідно заповіту, посвідченого секретарем Музиківської сільської ради Білозерського району Херсонської області Возбранною Тетяною Віталіївною, зареєстрованого в реєстрі за №255 від 14 серпня 2012 року, усе належне ОСОБА_3 майно, останній заповів відповідачу по справі - ОСОБА_2

Позивач зазначила, що про смерть батька вона дізналася випадково, лише у серпні 2017 року, оскільки батько помер та був похований в Республіці Польща де проживав з відповідачем ОСОБА_2

Відповідач не повідомила своєчасно її про смерть батька та надала нотаріусу під час оформлення спадщини недостовірну інформацію про відсутність інших спадкоємців після померлого ОСОБА_3 .

Позивач стверджує, що наведені обставини не дали їй можливості у визначений ЦК України шестимісячний строк звернутись до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини.

Посилаючись на те, що вона в порядку ч.1 ст. 1241 ЦК України незалежно від наявності заповіту відносно ОСОБА_2 , має право на обов`язкову частку у спадковому майні померлого, просила суд визначити додатковий строк у два місяці для подання заяви про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_3 .

Рішенням Білозерського районного суду Херсонської області від 18 березня 2019 року у задоволені позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, адвокат Сметана Сергій Вікторович, діючий від імені та в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права й порушення норм процесуального права, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Скарга мотивована тим, що відповідач ОСОБА_2 , звернувшись до Білозерської державної нотаріальної контори навмисно приховала від державного нотаріуса наявність у спадкодавця ОСОБА_3 інших спадкоємців, а саме сестри ОСОБА_1 , яка за законом має право на обов`язкову частку у спадщині, зважаючи на те, що на час відкриття спадщини вона була непрацездатною і перебуває на пенсії.

Крім того, відповідачем було надано фіктивну довідку, в якій відсутня достовірна інформація про реєстрацію ОСОБА_1 у спадковому будинку на день смерті спадкодавця, що свідчить про навмисні дії ОСОБА_2 приховати наявність іншого спадкоємця, з метою усунення ОСОБА_1 від спадкування.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції адвокат Сметана С.В., діючий від імені та в інтересах ОСОБА_1 , підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Адвокат Токаленко В.М., яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_2 , у заяві від 11 вересня 2019 року просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення Білозерського районного суду Херсонської області залишити без змін, розгляд справи провести у її відсутність.

У поданих письмових поясненнях зазначила, що суд першої інстанції правомірно не прийняв до уваги твердження позивача про створення відповідачем перешкод для прийняття спадщини, а саме: не повідомлення про смерть батька та подання нотаріусу довідок, які не відповідають дійсності, вказані обставини не доведені позивачем та є лише припущенням, вказані докази є неналежними, оскільки не стосуються предмета доказування у вказаній справі.

Заслухавши доповідача, представника ОСОБА_1 - адвоката Сметану С.В., перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Люблін помер батько сторін по справі - ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , номер в реєстрі USC/OS/3, виданим РАЦС м. Люблін Воєводства Люблінського Республіки Польша (а.с. 67).

Зі спадкової справи №214/2015, заведеної 10 червня 2015 року в Білозерській державній нотаріальній конторі на підставі заяви ОСОБА_2 про прийняття спадщини вбачається, що відповідно до заповіту, посвідченого секретарем сільської ради Білозерського району Херсонської області, зареєстрованого в реєстрі за №255 від 14 серпня 2012 року, ОСОБА_3 заповів усе належне йому майно своїй дочці - ОСОБА_2 (а.с.19, 65).

За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення особи померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ст. 1221 ч.1 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст. 1269 ЦК України).

Згідно із ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які повязані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з недоведеності ОСОБА_1 наявності обставин, з якими закон пов`язує можливість надання додаткового строку на прийняття спадщини.

Колегія суддів погоджується із висновком суду, виходячи з наступного.

Зі змісту п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування», №7 від 30 травня 2008 року, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Відповідно до правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду України від 26 вересня 2012 року у справі №6-85цс12, яка згідно зі ст.360-7 ЦПК України враховується іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права, правила ч.3 ст.1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Таким чином, якщо у спадкоємця перешкод не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то положення ч.3 ст. 1272 ЦК України не застосовуються.

Виходячи з наведеного, суд першої інстанції обґрунтовано вказав, що причини, на які ОСОБА_1 посилалась як на підставу для визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини, не пов`язані з об`єктивними, непереборними та істотними труднощами для неї на вчинення таких дій.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідач ОСОБА_2 не повідомила позивача про смерть ОСОБА_3 та приховала від нотаріуса факт наявності інших спадкоємців, що вплинуло на своєчасність прийняття ОСОБА_1 спадщини після померлого, колегія суддів визнає неприйнятними з огляду на те, що ці обставини не можна визнати поважними у розумінні вимог ч.3 ст. 1272 ЦК України, з якою закон пов`язує можливість надання спадкоємцям додаткового строку на прийняття спадщини.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовної заяви про визначення додаткового строку на прийняття спадщини, суд обґрунтовано та правомірно врахував правові позиції Верховного Суду України від 26 вересня 2012 року (справа №6-85цс12), 04 листопада 2015 року (справа №6-1486цс15), 14 вересня 2016 року (справа №755/7357/15-ц) та Верховного Суду від 06 червня 2018 року (справа №61-200св18), висловлені в аналогічних правовідносинах.

За правилами статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи викладене, перевіривши доводи апеляційної скарги адвоката Сметани Сергія Вікторовича, діючого від імені та в інтересах ОСОБА_1 , колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 18 березня 2019 року без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382-384 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Сметани Сергія Вікторовича, діючого від імені та в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 18 березня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складений 17 вересня 2019 року.

Головуючий: В.О. Бездрабко

Судді: І.В. Вейтас

Л.А. Приходько