КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 752/7905/19

провадження №22-ц/824/12003/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.,
суддівБолотова Є.В., Музичко С.Г.,
за участю секретаря судового засідання Потапьонок К.В.,
учасники справи: позивач ОСОБА_1 ,

представник відповідача Цимбаліст В.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника комунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація» - Котляренка Олега Олеговича

на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 08 липня 2019 року /суддя Чередніченко Н.П./

у справі за позовом ОСОБА_1 до комунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація» про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з вимогами про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 08 липня 2019 року позов задоволено частково. Поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Комунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація» з питань нормативно-правового та інформаційного забезпечення з 25.02.2019 року. Стягнуто з КП «Київжитлоспецексплуатація» на користь ОСОБА_1 , - середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 25.02.2019 р. по 08.07.2019 р. у розмірі 71 472 грн. 60 коп., з утриманням із цієї суми податків та обов`язкових платежів. В іншій частині позовних вимог, - відмовлено. /а.с. 76-82/

Не погоджуючись з вказаним рішенням, апелянт звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив рішення в частині задоволених позовних вимог скасувати, відмовивши у позові в повному обсязі.

На підтвердження вимог, викладених в апеляційній скарзі, апелянт посилався на необґрунтованість висновків суду першої інстанції. Вважає, що судом першої інстанції не повно з`ясовані обставини справи, зокрема те, що довідка №80/1 від 08.02.2019 р., на підставі якої позивачу була надана відпустка без збереження заробітної плати для догляду за дитиною, була анульована на засіданні лікарсько-консультативної комісії від 28.02.2019 р. Водночас, судом першої інстанції зроблено невірний висновок про те, що видача довідки №8 від 28.02.2019 р., копія якої була направлена роботодавцю медичною установою, не випливає на дійсність попередньої довідки та є достовірним доказом відсутності позивача на роботі. Окрім того, у відповідності до ст. 139 КЗпП України, позивач був зобов`язаний повідомити свого керівника про причини відсутності на робочому місці, чого не відбулось. Додатково наголошували на відсутності позивача на робочому місці більше трьох годин 04.10.2018 р., про необхідність надання пояснень позивача було повідомлено, однак, таке повідомлення ним проігноровано. Судом першої інстанції вказаним обставинам не надано належної оцінки.

ОСОБА_1 звернувся з відзивом на апеляційну скаргу, вказуючи на безпідставність її доводів. Зазначав, що анулювання медичної довідки про потребу дитини у домашньому догляді не передбачено, водночас видача нової довідки, з аналогічним висновком, не скасовує попереднього рішення лікарської комісії. Вказував на те, що медичним закладом до роботодавця була направлена копія медичної довідки, завірена належним чином, а тому підстав для відміни наказу не було. В частині, щодо відсутності протягом трьох годин під час робочого дня 04.10.2018 р., вказував, що стягнення у вигляді звільнення застосовано з пропуском строку, пояснення у нього не відбирались, а відсутнім він був через поважні причини.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, які з`явились у судове засідання, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а судове рішення залишенню без змін на підставі наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебував в трудових відносинах із відповідачем КП «Київжитлоспецексплуатація».

Наказом КП «Київжитлоспецексплуатація» № 162-к від 21.09.2018 року, заступнику начальника підприємства з питань нормативно-правового та інформаційного забезпечення ОСОБА_1 було надано відпустку без збереження заробітної плати по догляду за дитиною з 17.09.2018 р. по 01.10.2018 р.

Наказом КП «Київжитлоспецексплуатація» № 175-к від 19.10.2018 року, заступнику начальника підприємства з питань нормативно-правового та інформаційного забезпечення ОСОБА_1 було надано відпустку без збереження заробітної плати по догляду за дитиною з 22.10.2018 р. по 05.11.2018 р.

Наказом КП «Київжитлоспецексплуатація» № 184-к від 05.11.2018 року, заступнику начальника підприємства з питань нормативно-правового та інформаційного забезпечення ОСОБА_1 було надано відпустку без збереження заробітної плати по догляду за дитиною з 06.11.2018 р. по 23.02.2019 р.

На підставі заяви позивача та довідки КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 3 Шевченківського району м. Києва № 80/1 від 08.02.2019 року, наказом № 27-к від 22.02.2019 року, позивачу було надано відпустку без збереження заробітної плати для догляду за дитиною з 25.02.2019 р. по 23.08.2019 р.

21.03.2019 року відповідачем було направлено на адресу позивача, копію наказу №36-к від 21.03.2019 року, відповідно до якого скасовано наказ № 27-к від 22.02.2019 року про відпустку позивача та звільнено ОСОБА_1 на підставі п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, у зв`язку з прогулом, в тому числі відсутністю на роботі більше трьох годин протягом робочого дня, без поважних причин, вчиненого 04.10.2018 року з 09-00 год. до 12-08 год.

Із зазначеного наказу вбачається, що за повідомленням КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 3 Шевченківського району м. Києва» від 11.03.2019 року № 4654-241 довідка про потребу дитини у домашньому догляді № 80/1 від 08.02.2019 року анульована та видана нова довідка про потребу в домашньому догляді № 8 від 28.02.2019 р., та оригінал, останньої, позивачем відповідачу надано не було.

Також судом встановлено, що позивачу було видано довідку № 80/1 про потребу дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у домашньому догляді з 23.02.2019 року, однак, під час засідання ЛКК від 28.02.2019 року виявлено допущені помилки у вказаній довідці, а саме відсутність підписів лікуючого лікаря та завідувача відділенням, а тому комісією було прийнято рішення замість довідки № 80/1 видати довідку №8, з дослідження яких судом було встановлено ідентичні періоди потреби дитини в догляді - 20.01.2017 р. по 23.02.2019 р.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції вірно керувався вимогами ст. 149 КЗпП України про те, що роботодавець мав з`ясувати відсутність позивача на роботі шляхом витребування письмового пояснення від працівника відповідно до п. 1 цієї статті; ч. 3 ст. 40 КЗпП України про те, що звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності (крім звільнення за п. 5 цієї статті), а також у період перебування працівника у відпустці, - не допускається.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що вручивши позивачу вимогу про надання письмових пояснень 16.10.2018 року, відповідачем 19.10.2018 року було надано позивачу відпустку без збереження заробітної плати з 22.10.2018 р. по 05.11.2018 р., та 05.11.2018 р. - надано відпустку по догляду за дитиною з 06.11.2018 р. по 23.02.2019 р., а також 22.02.2019 р. - надано відпустку до 23.08.2019 р. Доказів на підтвердження створення відповідної комісії з перевірки поважності відсутності позивача на робочому місця, та відповідний акт розслідування відсутності позивача, - матеріали справи не містять.

Також суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що видача другої довідки № 8 від 28.02.2019 року не означає недійсності попередньої довідки і жодним чином не впливає і не перериває правовідносин у сфері догляду за дитиною, які виникли з моменту визначеної у першій довідці № 80/1 від 08.02.2019 року, дати - 23.02.2019 року, яка залишилась незмінною і в другій довідці. Видача другої довідки є лише виправленням формальних помилок попередньої довідки.

Встановивши, що позивач не був обізнаний про видачу оновленої довідки, а відповідач, як роботодавець, отримавши відповідне повідомлення медичної установи, не вжив заходів щодо належного повідомлення позивача про це, та не надіслав позивачу пропозицію надати оригінал відповідного документу, прийнявши в один день наказ про скасування наказу про надання відпустки та звільнення позивача, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що доводи позивача про незаконне звільнення знайшли своє об`єктивне підтвердження в ході розгляду справи, та стороною відповідача належними доказами не спростовані.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, зводяться до переоцінки фактів, обґрунтована оцінка яким була надана судом першої інстанції.

Окрім того, на що також було наголошено судом першої інстанції, КНП «ЦПМСД № 3» Шевченківського району м. Києва, було роз`яснено, що Інструкцією щодо заповнення форми первинної облікової документації № 080-1/о «Довідка про потребу дитини (дитина-інваліда) у домашньому догляді», затвердженої МОЗ України № 430 від 11.06.2012 року, не передбачено можливості анулювання виданої у встановленому порядку довідки. Під час засідання ЛКК від 28.02.2019 року виявлено допущені помилки у вказаній довідці, а саме відсутність підписів лікуючого лікаря та завідувача відділенням, а тому комісією було прийнято рішення замість довідки № 80/1 видати довідку № 8. /а.с.14-15/

Колегія суддів погоджується з твердженням суду першої інстанції про те, що підстав для скасування наказу відповідачем про надання ОСОБА_1 відпустки не було, а тому звільнення під час відпустки за прогул 04.10.2018 р., є незаконним.

В іншій частині щодо стягнення середнього заробітку, доводи апеляційної скарги відсутні, що позбавляє суд апеляційної інстанції надати їм оцінку та перевірити правильність висновків суду першої інстанції в цій частині.

Відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 375, 381, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника комунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація» - Котляренка Олега Олеговича на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 08 липня 2019 року - залишити без задоволення.

Рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 08 липня 2019 року - залишити без змін.

Постанову суду апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Головуючий: Судді: