Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/9615/18
01 лютого 2019 року Придніпровський районний суд м. Черкаси
В складі: головуючого судді Демчика Р.В.
при секретарях Бузун Л.В.
за участю представника позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням , -
В С Т А Н О В И В:
Позивач ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3С про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням .
Позов обґрунтовує тим, що на підставі договору дарування частини житлового будинку він є власником будинку 29 по провулку Молодшого сержанта Каравайського в м.Черкаси. в даному будинку зареєстровані ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 яка є дочкою позивача. Остання в будинку не проживає з 05.11.2013 року, особистих речей в будинку її не має. Місце її перебування позивачу не відоме.
Тому позивач звернувся в суд з позовом, та просить визнати ОСОБА_3В такою, що втратила право користування жилим приміщенням.
Ухвалою суду від 03 грудня 2018 року провадження у даній справі відкрито та призначено її до судового розгляду у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
Позивач та представник позивача ОСОБА_7Б в судове засідання не зявилися, надали суду письмову заяву, в якій просили провести судовий розгляд даної справи за їх відсутності. Додатково зазначили, що позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити.
Відповідачка ОСОБА_3С в судове засідання не з'явилася з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином.
У відповідності до ст. 280 ЦПК суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.(ч.3 ст. 12 ЦПК України).
Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
В судовому засіданні встановлено, що відповідачка ОСОБА_3С родичка позивача, з моменту реєстрації без поважних причин не проживає в належному ОСОБА_2 будинку 29 по провулку Молодшого сержанта Каравайського в м.Черкаси, власником якого він є відповідно до договору дарування від 17.01.2002 року.
Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 140329955 від 05.10.2108 року будинок 29 по провулку Молодшого сержанта Каравайського в м.Черкаси, належить на праві приватної власності ОСОБА_2 на підставі договору дарування від 17.01.2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу ОСОБА_8, зареєстрованого в реєстрі за №740.
Згідно адресної картки за адресою провулок Молодшого сержанта Караванського, буд.29 в м.Черкаси зареєстровані ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_5. ІНФОРМАЦІЯ_6.
Як вбачається з акту опитування сусідів від 17.10.2018 № 789 за підписом сусідів ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, відповідачка ОСОБА_3 за адресою зареєстрованого місця проживання не проживає з 05.11.2013 року.
Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону №475/97-ВР від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно із ч. 1 ст. 316 ЦК України, - правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном (ч. 1 ст. 317 ЦК України). Як зазначено у ч. 1 ст. 321 ЦК України, - право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ст. 319 ЦК України).
Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права. Так, відповідно до положень ст. 391 ЦК України, - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них (ст. 379 ЦК України).
Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.
Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.
Отже, за результатами розгляду справи, судом встановлено, що цивільні права позивача порушуються відповідачем, тобто останнім створені власнику нерухомого майна перешкоди у здійсненні права користування, розпоряджання майном, а тому вони підлягають захисту у спосіб, що обраний позивачем.
Такий висновок суду узгоджується із висновками Верховного Суду України, викладеними в постанові від 16 січня 2012 року у справі № 6-57цс11. Так, зазначено, що в разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпоряджання своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, предявивши одну з вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою.
Слід зазначити, що відповідачем не надано до суду жодних належних, допустимих та переконливих доказів в обґрунтування заперечень проти позову.
Під час розгляду справи встановлено, що відповідачка не проживає у ІНФОРМАЦІЯ_7 Каравайського в м.Черкаси без поважних причин більше п»яти років, її особисті речі відсутні, комунальні послуги не сплачує, не приймає участі в утриманні житла. Відсутні будь-які належні, допустимі та переконливі докази про те, що позивач, як власник квартири, вчиняє дії, направлені на перешкоджання відповідачам користуватися житловими приміщеннями. Отже, судом встановлено, що позивач не може користуватися своїми правами щодо володіння, користування та розпорядження нерухомим майном, оскільки відповідачка чинить йому відповідні перешкоди, враховуючи, що згода позивача на проживання відповідача, відсутня.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп..
Керуючись ст.ст. 3, 12, 13, 81, 141, 263, 264, 265, 273, 280-282 ЦПК України, ст. ст. 316, 405, 526, 815 ЦК України, суд,
В И Р І Ш И В:
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_4, адреса реєстрації м.Черкаси пров. Молодшого сержанта Каравайського буд.29) такою, що втратила право користування жилим приміщенням, яке знаходиться за адресою: м.Черкаси пров. Молодшого сержанта Каравайського буд.29.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене безпосередньо до апеляційного суду Черкаської протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: ОСОБА_12