Справа № 755/7648/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" вересня 2019 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі головуючого судді Арапіної Н.Є., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Дамінанта», ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування, інфляційних втрат, трьох відсотків річних та пені за час прострочення виконання зобов`язання, відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Дамінанта», ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування, інфляційних втрат, трьох відсотків річних та пені за час прострочення виконання зобов`язання, відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Свої вимоги мотивував тим, що 27 березня 2018 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Volkswagen Passat» д/н НОМЕР_1 під керуванням відповідача ОСОБА_2 та автомобіля марки «Mercedes-Benz» державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням позивача. 11 травня 2018 року постановою Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130, ст. 124 КУпАП. Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 118 від 22 серпня 2018 року розмір матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки «Mercedes-Benz» державний номерний знак НОМЕР_2 становить у розмірі 163 389,94 грн. 25 травня 2018 року позивач звернувся до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Дамінанта» із заявою про виплату страхового відшкодування, яке до теперішнього часу не виплачено. У зв`язку з чим просить стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Дамінанта» страхове відшкодування у розмірі 100 000 грн. 00 коп., пеню за час прострочення виконання зобов`язання за період з 23 серпня 2018 року по 01 квітня 2019 року у розмірі 21 756 грн. 17 коп., інфляційні втрати за час прострочення виконання зобов`язання за період з 23 серпня 2018 року по 01 квітня 2019 року у розмірі 7517,97 грн. та три проценти річних за час прострочення виконання зобов`язання за період з 23 серпня 2018 року по 01 квітня 2019 року у розмірі 1816 грн. 00 коп.; стягнути з ОСОБА_2 у відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 63 389 грн. 94 коп. та витрати на проведення експертного дослідження у розмірі 3 500 грн. 00 коп.

Згідно вимог ч.13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ст. 274 Цивільного процесуального кодексу України в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

За змістом ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Судом було вжито всіх заходів для повідомлення відповідачів про розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження, однак, відповідачі не скористалися процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини.

27 березня 2018 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Volkswagen Passat» д/н НОМЕР_1 під керуванням відповідача ОСОБА_2 та автомобіля марки «Mercedes-Benz» державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням позивача (а.с. 82).

11 травня 2018 року постановою Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130, ст. 124 КУпАП (а.с. 78).

Цивільно-правова відповідальність власника втомобіля марки «Volkswagen Passat» д/н НОМЕР_1 застрахована на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серія АМ3196861 (а.с.36).

Позивач просить стягнути з відповідача Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Дамінанта» суму невиплаченого страхового відшкодування у розмірі 100 000, 00 грн.

Підставами для задоволення позовних вимог в частині стягнення суми страхового відшкодування позивач зазначила про настання страхового випадку, а також, що страхова сума на одного потерпілого за шкоду заподіяну майну відповідно до договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АМ3196861 становить у розмірі 100 000,00 грн.

На підтвердження позовних вимог позивач надав висновок експертного автотоварознавчого дослідження № 118 від 22 серпня 2018 року, відповідно до якого розмір матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки «Mercedes-Benz» державний номерний знак НОМЕР_2 становить у розмірі 163 389,94 грн. (а.с. 37-74), заяву про виплату страхового відшкодування від 25 травня 2018 року (а.с. 81).

Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Представник відповідача не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву у встановлений строк, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України.

Згідно ст. 1 Закону України «Про страхування» (в редакції від 01 січня 2017 року) страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Відповідно до ст. 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з: життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).

Згідно із ст. 981 ЦК України договір страхування укладається в письмовій формі. Договір страхування може укладатись шляхом видачі страховиком страхувальникові страхового свідоцтва (поліса, сертифіката). У разі недодержання письмової форми договору страхування такий договір є нікчемним.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції від 09 грудня 2015 року) страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Згідно ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Згідно з ч. 1 ст. 25 Закону України «Про страхування» (в редакції від 01 січня 2017 року) здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Згідно ст. 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (в редакції від 09 грудня 2015 року) у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку,встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції від 09 грудня 2015 року), у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди житло, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до пункту 34.1 статі 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції від 09 грудня 2015 року), у разі настання страхового випадку Страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування.

25 травня 2018 року позивач звернувся до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Дамінанта» із заявою про виплату страхового відшкодування (а.с. 81).

Згідно до п.п. 36.1, 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції від 09 грудня 2015 року) страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. Страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Згідно п. 37.2 ст. 37 зазначеного закону рішення страховика про відмову у здійсненні страхової виплати повідомляється страхувальнику у письмовій формі з обґрунтуванням причин відмови.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції від 09 грудня 2015 року) страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розміри страхових сум переглядаються Уповноваженим органом відповідно до рівня інфляції та індексу споживчих цін.

Згідно п. 1 Розпорядження Нацкомфінпослуг № 3470 від 29 грудня 2015 року «Про внесення змін до розпорядження Держфінпослуг від 09 липня 2010 року № 566 „Про деякі питання здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"» встановлено розміри страхових сум за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеними після набрання чинності цим розпорядженням за шкоду, заподіяну майну потерпілих, у розмірі 100000 гривень на одного потерпілого.

Судом встановлено, що 27 березня 2018 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Mercedes-Benz» державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням позивача та автомобіля марки «Volkswagen Passat» д/н НОМЕР_1 під керуванням відповідача ОСОБА_2 , цивільно-правова відповідальність якого застрахована в Товаристві з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Дамінанта». 25 травня 2018 року позивач звернувся до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Дамінанта» із заявою про виплату страхового відшкодування, яке до теперішнього часу не виплачено.

Тому суд з урахуванням викладеного приходить висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення страхового відшкодування повністю: стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Дамінанта», , юридична адреса: 03056, пров. Індустріальний, 23, м. Київ, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційним номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , страхове відшкодування у розмірі 100 000 (сто тисяч) грн. 00 коп.

Позивачем заявлено позовні вимоги до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Дамінанта» про стягнення пені за час прострочення виконання зобов`язання за період з 23 серпня 2018 року по 01 квітня 2019 року у розмірі 21 756,00 грн.

За правилами статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Тобто пеня - це санкція, яка нараховується з першого дня прострочення й до тих пір, поки зобов`язання не буде виконано. Її розмір збільшується залежно від продовження правопорушення.

Правова природа пені, яка сплачується за кожен день прострочення, полягає в тому, що позовна давність до вимог про її стягнення обчислюється окремо за кожним днем (місяцем) нарахування пені. Право на позов про стягнення пені за кожен день (місяць) виникає щодня (щомісяця) на відповідну суму, а позовна давність обчислюється з того дня (місяця), коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування» (в редакції від 01 січня 2017 року) страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом.

Згідно ст. 36.5 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (в редакції від 09 грудня 2015 року) за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

З урахуванням положень п.п. 36.1, 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції від 09 грудня 2015 року) пеня за прострочення виконання грошового зобов`язання у розмірі 10 0000 грн. підлягає стягненню з 23 серпня 2018 року по 01 квітня 2019 року, виходячи з такого розрахунку.

Період/кількість днівоблікова ставка НБУ %Подвійна облікова ставка НБУ %Кількість днів у розрахункуСума невиплаченого страхового відшкодуванняСума пені за простроченя виплати страхового відшкодування
23.08.18-06.09.1817,0,00 грн.1 438,36 грн.
07.09.18-24.10.1818,0,00 грн.4 734,25 грн.
25.10.18-12.12.1818,0,00 грн.4 832,88 грн.
13.12.18-01.04.1918,00,00 грн.10 750,68 грн.
Всього:21 756,17 грн.

З урахуванням викладеного, суд приходить висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення пені за простроченя виплати страхового відшкодування повністю: стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Дамінанта», , юридична адреса: 03056, пров. Індустріальний, 23, м. Київ, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційним номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , пеню за час прострочення виконання зобов`язання за період з 23 серпня 2018 року по 01 квітня 2019 року у розмірі 21 756 (двадцять одна тисяча сімсот п`ятдесят шість) грн. 17 коп.

Також позивачем заявлено позовні вимоги про стягнення з відповідача Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Дамінанта» інфляційних втрат за час прострочення виконання зобов`язання за період з 23 серпня 2018 року по 01 квітня 2019 року у розмірі 7517,00 грн. та трьох процентів річних за час прострочення виконання зобов`язання за період з 23 серпня 2018 року по 01 квітня 2019 року у розмірі 1816,00 грн.

У відповідності до п. 21 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішення спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» при безпідставній відмову у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу страхувальника зобов`язаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом частини другої до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно аналізу практики застосування ст. 625 Цивільного кодексу України в цивільному судочинстві, підраховуючи суми стягнень, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України, суди повинні враховувати, що сума боргу з урахуванням індексу інфляції повинна розраховуватися, виходячи з індексу інфляції за кожний місяць (рік) прострочення, незалежно від того, чи був в певний період індекс інфляції менше одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція). Індекси інфляції розраховуються на підставі інформації, опублікованої центральним органом виконавчої влади з питань статистики в газеті «Урядовий кур`єр».

При застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що він розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Аналогічно, якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця.

На відміну від інфляційних збитків, розрахунок трьох процентів річних здійснюється за кожен день прострочення за формулою: сума боргу х 3 % / 365 (кількість днів у році) х кількість днів прострочення.

Верховний Суд України на засіданні Судової палати у цивільних справах 1 жовтня 2014 року при розгляді справи № 6-113 цс 14 зробив правовий висновок, відповідно до якого будь-яке зобов`язання, яке зводиться до сплати грошей, є грошовим зобов`язанням незалежно від правових підстав його виникнення і в разі його порушення підлягає застосуванню ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Оскільки, зобов`язання страховиків у разі настання страхового випадку зводиться до здійснення страхової виплати, то таке зобов`язання є грошовим і в разі прострочення його виконання настає відповідальність, що передбачена ч. 2 ст. 625 ЦК України. Зокрема, сплата боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Річні проценти, так само як і інфляційні втрати на суму боргу, входять до складу грошового зобов`язання, і на відміну від пені не є санкцією за порушення грошового зобов`язання, а є способом захисту майнового права та інтересу, що полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних відсотків і отриманні компенсації (плати) від боржника за користування отриманими ним грошовими коштами, що належить сплатити кредиторові. Тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов`язання. Таким чином, інфляційні нарахування на суму боргу та три проценти річних є наслідком невиконання грошового зобов`язання.

Судом встановлено, що 25 травня 2018 року позивач звернувся до відповідача Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Дамінанта» із заявою про виплату страхового відшкодування. Відповідно до положень ст. 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підлягає виплаті страхове відшкодування у розмірі 100 000,00 грн.

З урахуванням положень п.п. 36.1, 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» інфляційні втрати та три відсотки річних за прострочення виконання грошового зобов`язання підлягають стягненню з 23 серпня 2018 року.

Отже, з урахуванням встановленого індексу інфляції та суми простроченого грошового зобов`язання за період з 23 серпня 2018 року по 01 квітня 2019 року - 100 000,00 грн. х індекс інфляції 1,064 (100,0 х101,9 х101,7 х101,4 х100,8 х101,8 х100,5) - 100 000,00 грн. інфляційні втрати складають у розмірі 7 500,00 грн.

На відміну від інфляційних збитків, розрахунок трьох процентів річних здійснюється за кожен день прострочення за формулою: сума боргу х 3 % / 365 (кількість днів у році) х кількість днів прострочення.

Так, з урахуванням прострочення виконання грошового зобов`язання у розмірі 100 000,00 грн. та строку прострочки - за період з 23 серпня 2018 року по 01 квітня 2019 року (221 дня) три відсотки річних складають: 100 000,00 грн. х 221 дн. х 3%: 365 дн. = 1816,44 грн.

Згідно з вимогами ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За встановлених обставин, суд приходить висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення інфляційних втрат та трьох процентів річних частково: стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Дамінанта», , юридична адреса: 03056, пров. Індустріальний, 23, м. Київ, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційним номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , інфляційні втрати за час прострочення виконання зобов`язання за період з 23 серпня 2018 року по 01 квітня 2019 року у розмірі 7500,00 грн. та три проценти річних за час прострочення виконання зобов`язання за період з 23 серпня 2018 року по 01 квітня 2019 року у розмірі 1816,00 грн.

Позивач просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 матеріальну шкоду, завдану внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 63 389,94 грн.

Між сторонами виникли правовідносини щодо відшкодування збитків у позадоговірних зобов`язаннях.

Предметом доказування є вчинення відповідачем певних дій, які призвели до заподіяння позивачу матеріальної шкоди.

Підставою для задоволення позовних вимог позивачем зазначено, що для повного відшкодування завданої шкоди відповідач зобов`язаний сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) у розмірі 63 389,94 грн. (163 389,94 грн. - 100000,00 грн.).

Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву у встановлений строк, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України.

Частиною першою статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку ( частина друга статті 1187 ЦК України).

Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 вказаного Закону, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37 зазначеного Закону), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе, у межах суми страхового відшкодування, виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди в межах суми страхового відшкодування.

Вказані вище висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року № 14-176цс18.

Згідно з частиною першою статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_2 , як власника наземного транспортного засобу марки «Volkswagen Passat» д/н НОМЕР_1 , застраховано в Товаристві з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Дамінанта» відповідно до полісу № АМ3196861 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с. 36).

Згідно ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

При розрахунку різниці суми відшкодування позивач виходить із суми матеріального збитку, визначеного висновок експертного автотоварознавчого дослідження № 118 від 22 серпня 2018 року у розмірі 163 389,94 грн. та суми страхового відшкодування, яка підлягає стягненню з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Доманінтна» у розмірі 100 000,00 грн.

Отже, оскільки розмір матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди становить у розмірі 163 389,94 грн., а сума страхового відшкодування, яка підлягає стягненню з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Доманінтна» становить у розмірі 100 000,00 грн, тому позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди підлягають задоволенню повністю: стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційним номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , у відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 63 389 (шістдесят три тисяч тисячі триста вісімдесят дев`ять) грн. 94 коп.

Підлягають задоволенню вимоги про стягнення з відповідача ОСОБА_2 витрат на проведення авто товарознавчого дослідження у розмірі 3500,00 грн., що підтверджується квитанцією № 0.0..1 від 15 серпня 2018 року (а.с. 75, 76), виходячи з такого.

Відповідно до ч.1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Як вбачається з п.1 ч.2 ст. 22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

За встановлених обставин ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Дамінанта», ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування, інфляційних втрат, трьох відсотків річних та пені за час прострочення виконання зобов`язання, відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди підлягають задоволенню частково: стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Дамінанта», , юридична адреса: 03056, пров. Індустріальний, 23, м. Київ, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційним номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , страхове відшкодування у розмірі 100 000 (сто тисяч) грн. 00 коп., пеню за час прострочення виконання зобов`язання за період з 23 серпня 2018 року по 01 квітня 2019 року у розмірі 21 756 (двадцять одна тисяча сімсот п`ятдесят шість) грн. 17 коп., інфляційні втрати за час прострочення виконання зобов`язання за період з 23 серпня 2018 року по 01 квітня 2019 року у розмірі 7500 (сім тисчя п`ятсот) грн. 00 коп. та три проценти річних за час прострочення виконання зобов`язання за період з 23 серпня 2018 року по 01 квітня 2019 року у розмірі 1816 (одна тисяча вісімсот шістнадцять) грн. 00 коп. Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційним номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , у відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 63 389 (шістдесят три тисяч тисячі триста вісімдесят дев`ять) грн. 94 коп. та витрати на проведення експертного дослідження у розмірі 3 500 (три тисячі п`ятсот) грн. 00 коп. В решті вимог відмовити.

При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в сумі 1979 грн. 79 коп., відповідно до Закону України "Про судовий збір".

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку з тим, що позовні вимоги майнового характеру до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Дамінанта» задоволено частково у загальному розмірі 131 072,17 грн., тому з відповідача Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Дамінанта» підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 1 310,72 грн.

Крім того, у зв`язку з тим, що позовні вимоги майнового характеру до ОСОБА_2 задоволено повністю у розмірі 63 389,94, тому з відповідача ОСОБА_2 підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 633,90 грн.

Керуючись ст. 129 Конституції України, ст.ст. 22, 549, 625, 979, 980, 981, 990, 1166, 1187, 1192, 1194 ЦК України, Законом України "Про страхування" (в редакції від 01 січня 2017 року), Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (в редакції від 09 грудня 2015 року), ст.ст. 12, 13, 76, 81, 89, 133, 141, 142, 247, 259, 263, 264-265, 273, 354 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Дамінанта», ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування, інфляційних втрат, трьох відсотків річних та пені за час прострочення виконання зобов`язання, відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Дамінанта», , юридична адреса: 03056, пров. Індустріальний, 23, м. Київ, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційним номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , страхове відшкодування у розмірі 100 000 (сто тисяч) грн. 00 коп., пеню за час прострочення виконання зобов`язання за період з 23 серпня 2018 року по 01 квітня 2019 року у розмірі 21 756 (двадцять одна тисяча сімсот п`ятдесят шість) грн. 17 коп., інфляційні втрати за час прострочення виконання зобов`язання за період з 23 серпня 2018 року по 01 квітня 2019 року у розмірі 7500 (сім тисчя п`ятсот) грн. 00 коп. та три проценти річних за час прострочення виконання зобов`язання за період з 23 серпня 2018 року по 01 квітня 2019 року у розмірі 1816 (одна тисяча вісімсот шістнадцять) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційним номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , у відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 63 389 (шістдесят три тисяч тисячі триста вісімдесят дев`ять) грн. 94 коп. та витрати на проведення експертного дослідження у розмірі 3 500 (три тисячі п`ятсот) грн. 00 коп.

В решті вимог відмовити.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Дамінанта», , юридична адреса: 03056, пров. Індустріальний, 23, м. Київ, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційним номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 310 (одна тисяча триста десять) грн. 72 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційним номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , витрати зі сплати судового збору у розмірі 633 (шістсот тридцять три грн. 90 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.Є.Арапіна