Провадження №2/592/4660/19

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2019 року м.Суми

Ковпаківський районний суд міста Суми у складі: головуючого судді Алфьорова А.М., за участю секретаря Літовченко С.М., позивача ОСОБА_1 , представника третьої особи Черненко С.І., розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Сумської міської ради про визначення місця проживання дитини, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, свої вимоги обґрунтовує тим, що вона з відповідачем спільно проживали без реєстрації шлюбу. Під час спільного проживання у них народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З січня 2019 р. відповідач перестав цікавитись дитиною, ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, не цікавиться її життям, не відвідує її вдома, ухиляється від утримання дитини. Під час її вагітності відповідач ігнорував її, допомоги не надавав. Вказані факти в своїй сукупності відображують ставлення відповідача до дитини. Просить суд: визначити місце проживання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з нею.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, просила задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився.

Представник третьої особи Служба у справах дітей Сумської міської ради Черненко С.І. у судовому засіданні позов підтримала.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Статтею 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р., яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 р., визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Згідно ч. 3 ст. 4 Сімейного кодексу України (далі СК України) кожна особа має право на проживання в сім`ї. Особа може бути примусово ізольована від сім`ї лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Батьки мають право залучати до виховання дитини інших осіб, передавати її на виховання фізичним та юридичним особам.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що сторони з проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу.

Під час спільного проживання у них народилася донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 від 14.12.2018 р. виданому Зарічним районним у місті Суми відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 1654.

Відповідно до статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

За частинами першою, другою статті 161 цього Кодексу якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

У принципі 6 Декларації прав дитини проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю.

З матеріалів справи вбачається, що мати дитини має постійне місце проживання, постійне місце роботи та джерело існування, вона створила всі умови для проживання, виховання та розвитку доньки, що підтверджується Висновком служби у справах дітей.

При цьому, суд не вбачає виняткових обставин у розумінні положень статті 161 СК України та принципу 6 Декларації прав дитини, які б свідчили про неможливість проживання дитини разом з матір`ю.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Сумської міської ради про визначення місця проживання дитини задовольнити.

Визначити місце проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю ОСОБА_1 .

Рішення суду може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд міста Суми шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А.М. Алфьоров