Дата документу 20.12.2019 Справа № 337/3035/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 337/3035/18 Головуючий у 1-й інстанції: Кучерук І.Г.
Провадження №22-ц/807/3014/19 Суддя-доповідач Подліянова Г.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого, судді-доповідача Подліянової Г.С.,

суддів: Гончар М.С..,

Кочеткової І.В.,

секретаря Путій Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Звєрєва Вікторія Валеріївна на рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 10 липня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Хортицькі лінії» про визнання договору недійсним, -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, уточненим 29.10.2018 року про визнання недійсним договору про застосування відповідальності за пошкодження майна та заміну первісного зобов`язання позиковим зобов`язанням від 07.09.2016 року, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ « Хортицькі лінії».

В обґрунтування позову зазначав, що 01.06.2016року між ОСОБА_1 та ТОВ «Хортицькі лінії» було укладено цивільно-правовий договір №4, відповідно до якого він узяв на себе зобов`язання виконати для відповідача роботу з перевезення товару на транспортному засобі відповідача.

Згідно акту виконаних робіт від 30.06.2016року ОСОБА_1 за умовами вказаного договору здійснив 6 рейсів з перевезення вантажу, розрахунок оплати за виконану роботу становить 1100 грн.

07.09.2016р. відповідач запропонував йому для підписання Договір про застосування відповідальності за пошкодження майна та зміну первісного зобов`язання позиковим зобов`язанням на підставі того, що 18.06.2016 року під час здійснення чергового рейсу сталося ДТП за його участі. Автомобіль, на якому він здійснював перевезення, та ввірений йому відповідачем, на якому перевозився вантаж, зазнали ушкоджень, у зв`язку з чим у відповідача є до нього претензії на суму збитків 400959,42грн.

У квітні 2018року ТОВ «Хортицькі лінії» звернувся до Томаківського районного суду Запорізької області з позовом до нього про стягнення матеріальної шкоди в сумі 104000 грн.

Із матеріалів позову позивач дізнався, що за результатами ДТП, яка мала місце у червні 2016 року за його участю, була складена та видана довідка № 940162249 від 18.06.2016 року , в якій зазначено, що автомобіль з причепом, яким керував ОСОБА_1 , був застрахований ПРАТ «СК «Арсенал Страхування» на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників, строком дії до 25.10.2016 року.

У зв`язку з цим правові відносини з приводу відшкодування матеріальної шкоди повинні регулюватись ст.1166, 1172, 1187, 1191, 1194 ЦК України та спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відтак, пред`явлені до нього відповідачем вимоги про стягнення суми боргу в розмірі 104000 грн. на підставі Договору від 07.09.2016р. суперечать чинному законодавству. Також вказав, що під час укладання Договору від 07.09.2016р. мав місце обман з боку відповідача - замовчування того факту, що він не є власником пошкоджених транспортних засобів та не має права вимагати відшкодування шкоди та укладення будь-яких цивільно-правових договорів, з яких випливають дані правовідносини.

Виходячи з вищенаведеного, посилаючись на положення ч. 1 ст. 230. ч. 1 ст. 233, ст. 227 ЦК України ОСОБА_1 просив визнати недійсним Договір про застосування відповідальності за пошкодження майна та зміну первісного зобов`язання позиковим зобов`язанням, укладений 07.09.2016р. між ним та ТОВ «Хортицькій лінії».

Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 10 липня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Хортицькі лінії» про визнання договору недійсним залишено без задоволення.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Звєрєва Вікторія Валеріївна подала апеляційну скаргу, просить рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя вІд 10.07.2019 року скасувати, ухвалити нове рішення, яким позовны вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Узагальненими доводами апеляційної скарги є те, що судом не були всебічно вивчені та досліджені обставини справи, надані сторонами докази у їх сукупності, у зв`язку з чим зроблено неправомірний висновок про недоведеність вимог позивача.

Судом при ухваленні рішення не були взяті до уваги вимоги ч. 3 ст. 386 ЦК України, так як лише власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Водночас, з матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Хортицькі лінії» не є власником ввірених позивачу транспортних засобів, а лише мав право на володіння та користування ними, що підтверджується відповідними Свідоцтвами про реєстрацію транспортних засобів.

Вказує також на те, що у зв`язку з тим, що судове засідання 10.07.2019р. відбулось без участі позивача та його представника судом винесено необґрунтоване рішення, так як суд не дав можливості надати стороні позивача в підтвердження своїх вимог належних доказів по справі.

Відповідно до відзиву на апеляційну скаргу ТОВ «Хортицькі лінії» зазначає, що під час розгляду справи судом першої інстанції надано належну правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами у справі, з`ясовано їх правову природу та як наслідок винесено обґрунтоване та законне рішення, а доводи апеляційної скарги є безпідставними та необґрунтованими. В зв`язку з наведеним, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом установлено та вбачається з матеріалів справи, що 01.06.2016р. між сторонами було укладено цивільно-правовий договір №4, відповідно до якого позивач ОСОБА_1 (Виконавець) взяв на себе зобов`язання з перевезення вантажу на транспортному засобі ТОВ «Хортицькі лінії» (Замовник) (арк..40-41).

Згідно з п.1.3,1.4 цього Договору Виконавець як водій автотранспортного засобу, виконуючи роботу, безпосередньо пов`язану з прийомом, здачею та зберіганням матеріальних цінностей, приймає на себе повну матеріальну відповідальність за забезпечення схоронності ввірених йому підприємством матеріальних цінностей. У випадку порчі, недостачі або знищення матеріальних цінностей з вини Виконавця, він зобов`язаний відшкодувати ТОВ «Хортицькі лінії» матеріальну шкоду.

Строк дії договору з 01.06.2016р. по 30.06.2016р. (п.7.1 Договору).

Згідно з наказом директора ТОВ «Хортицькі лінії» №4 від 01.06.2016р. на виконання вищезазначеного Договору підприємство закріпило за ОСОБА_1 автомобіль DAFXF95.380, 2005р.в., держномер НОМЕР_5 , з напівпричепом SCHITZSCS 24L, 2004р.в., держномер НОМЕР_3 (арк..89).

Згідно з Свідоцтвами про реєстрацію ТЗ від 05.12.2013р. та 24.11.2015р. автомобіль DAFXF95.380, 2005р.в., держномер НОМЕР_5 , та напівпричеп SCHITZSCS 24L, 2004р.в., держномер НОМЕР_3 , зареєстровані на праві користування за ТОВ «Хортицькі лінії», який не є власником зазначених ТЗ (а.с.43,44).

Згідно з актом виконаних робіт від 30.06.2016року Виконавець ОСОБА_1 повністю виконав роботу за Договором №4 від 01.06.2016року, а саме, здійснив перевезення вантажу за 6 рейсів, зокрема, 01.06.2016року - Запоріжжя-Балаклея-Запоріжжя, 07.06.2016року - Запоріжжя-Дніпро-Запоріжжя, 08.06.2016року - Запоріжжя-Кривий Ріг-Запоріжжя, 11.06.2016року - Вільногірськ-Запоріжжя, 14.06.2016року - Запоріжжя-Харків-Запоріжжя, 16.06.2016року - Запоріжжя-Київ-Запоріжжя (а.с.42).

Згідно з довідкою Міністерства внутрішніх справ України взводу з обслуговування стаціонарного поста № 3 «Лубенський» роти ДПС ДАІ №94016249 від 16.08.2016року вбачається, що на 216км. О-130110 (Київ-Харків-Довжанський-Краснолуцький) 18.06.2016року 0 04.40год сталося ДТП за участю ТЗ - сідельний тягач, DAFXF95.380, держномер НОМЕР_5 , з напівпричепом SCHITZSCS 24L, держномер НОМЕР_3 , що належать ТОВ «Хортицькі лінії», під керуванням водія ОСОБА_1 ( а.с. 20-21).

Причина ДТП - порушення водієм ОСОБА_1 п.12.1 ПДР, відповідно до якого водій зобов`язаний під час вибору безпечної швидкості руху урахувати дорожню обстановку та інші фактори свого ТЗ. В результаті ДТП зазначені ТЗ зазнали механічних ушкоджень - пошкоджена бокова права частина тягача та напівпричепу, передня центральна частина тягача, верхня частина напівпричепу (а.с.45-46).

На момент ДТП 18.06.2016року цивільно-правова відповідальність власника автомобілю DAFXF95.380, 2005р.в., держномер НОМЕР_5 , та напівпричепу SCHITZSCS 24L, 2004р.в., держномер НОМЕР_3 , ТОВ «Хортицькі лінії» була застрахована ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» на підставі полюсів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності №АЕ/4940822 та АЕ/6320618 (а.с.100,101).

Згідно листа ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» від 15.08.2016р. воно не здійснювало виплату страхового відшкодування на користь ТОВ «Хортицькі лінії» за укладеними договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/4940822 та АЕ/6320618, оскільки відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» виплата страхового відшкодування здійснюється безпосередньо потерпілому, а не страхувальнику. За укладеними договорами виплата страхового відшкодування іншим особам - потерпілим не здійснювалась у зв`язку з відсутністю таких звернень (а.с.99).

Розмір матеріальної шкоди, спричиненої в результаті ДТП пошкодженням автомобілю DAFXF95.380, держномер НОМЕР_5 , та напівпричепу SCHITZSCS 24L, держномер НОМЕР_3 , було визначено експертним шляхом і становить автомобілю - 40710,02грн., напівпричепу-236 539,50грн (а.с.47-67).

Крім того, в результаті ДТП було пошкоджено вантаж і власником вантажу ПАТ «Калсберг Україна» до ТОВ «Хортицькі лінії» 30.06.2016року були заявлені претензії на суму збитків 25 318,56 грн та 98 391,34 грн (а.с.71,74).

07.09.2016року між сторонами було укладено Договір про застосування відповідальності за пошкодження майна та зміну первісного зобов`язання позиковим зобов`язанням (а.с.9-16).

За цим Договором ОСОБА_1 (Боржник) узяв на себе зобов`язання сплатити вартість матеріальної шкоди, спричиненої ТОВ «Хортицькі лінії» (Кредитор) внаслідок пошкодження автомобілю DAFXF95.380, держномер НОМЕР_5 , напівпричепу SCHITZSCS 24L, держномер НОМЕР_3 , а також за пошкодження вантажу, який належить ПАТ «Карлсберг Україна» (п.1.2).

Сторони визначили розмір майнової відповідальності Боржника в загальному розмірі 400 959,42грн. (п.1.5).

Укладанням та підписанням цього Договору Боржник підтверджує та свідчить про визнання ним розміру матеріальної шкоди, спричиненої в результаті ДТП з його вини (п.1.6).

Крім того, сторони домовились про часткове прощення боргу в сумі 285 959,42грн., у зв`язку з чим Боржник зобов`язаний сплатити Кредитору матеріальну шкоду в сумі 115 000,00грн. протягом одного року шляхом внесення щомісячних платежів в сумі 1000,00грн. (п.1.8, 1.9).

Також сторони дійшли згоди, що у випадку невиконання або неналежного виконання позивачем свого обов`язку, передбаченого п.1.9 Договору, зобов`язання з оплати матеріальної шкоди та борг, що виникає з цього первісного зобов`язання, замінюється позиковим зобов`язанням (нове зобов`язання) (п.2.1).

За цим новим зобов`язанням Боржник/Позичальник зобов`язується повернути Кредиторові/Позикодавцю суму коштів, несплачену ним за первісним зобов`язанням протягом одного року з моменту набрання чинності новим зобов`язанням шляхом внесення щомісячного платежу в розмірі 1000,00грн.. (п.2.4, 2.5).

У випадку порушення своїх зобов`язань за цим договором Сторони несуть відповідальність, визначену Договором (п.3.1).

Ухвалою судді Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 12.04.2018 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом ТОВ «Хортицькі лінії» до ОСОБА_1 про стягнення боргу в сумі 104 000,00грн. за Договором від 07.09.2016р. (а.с.17).

За змістом статті 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є: свобода договору.

За положеннями статті 6 ЦК України сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Згідно зі статтею 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладені договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За змістом ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є правочином.

Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Презумпція правомірності правочину встановлена законодавцем у ст.204 ЦК України. Відповідно до цієї правової норми правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені в ст.203 ЦК України вказаного Кодексу.

Згідно з ст.230 ЦК України якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним.

Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.

Сторона, яка застосувала обман, зобов`язана відшкодувати другій стороні збитки у подвійному розмірі та моральну шкоду, що завдані у зв`язку з вчиненням цього правочину.

Відповідно до ч.1 ст.229 ЦК України істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов`язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться в п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.2009р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом.

Правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадку навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину. На відміну від помилки, ознакою обману є умисел у діях однієї зі сторін правочину. Наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману. Обман щодо мотивів правочину не має істотного значення (п.20 постанови).

Крім того, відповідно до п.19 вказаної постанови обставини, щодо яких помилилася сторона правочину (стаття 229 ЦК), мають існувати саме на момент вчинення правочину. Особа на підтвердження своїх вимог про визнання правочину недійсним повинна довести, що така помилка дійсно мала місце, а також що вона має істотне значення.

Помилка внаслідок власного недбальства, незнання закону чи неправильного його тлумачення однією зі сторін не є підставою для визнання правочину недійсним.

Відповідно до ч.1 ст.233 ЦК України правочин, який вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, може бути визнаний судом недійсним незалежно від того, хто був ініціатором такого правочину.

За змістом п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.2009р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» тяжкими обставинами можуть бути тяжка хвороба особи, членів її сім`ї чи родичів, смерть годувальника, загроза втратити житло чи загроза банкрутства та інші обставини, для усунення або зменшення яких необхідно укласти такий правочин. Особа (фізична чи юридична) має вчиняти такий правочин добровільно, без наявності насильства, обману чи помилки. Особа, яка оскаржує правочин, має довести, що за відсутності тяжкої обставини правочин не було б вчинено взагалі або вчинено не на таких умовах.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги щодо недійсності Договору від 07.09.2016 року, позивач посилається на те, що цей Договір суперечить чинному законодавству. Зокрема, транспортний засіб, яким він керував і який було пошкоджено в результаті ДТП з його вини, був застрахований ПрАТ «СК «Арсенал Страхування». У зв`язку з цим питання відшкодування спричиненої в результаті ДТП матеріальної шкоди повинно вирішуватись до спеціального Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а не на підставі укладеного між ним та відповідачем Договору від 07.09.2016р..

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що вказані доводи є безпідставними, оскільки Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» регулює відносини з відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

У цьому Законі терміни вживаються в такому значенні: 1.1. страхувальники - юридичні особи та дієздатні громадяни, що уклали із страховиками договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб під час експлуатації наземного транспортного засобу; 1.2. страховики - страхові організації, що мають право на здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів відповідно до вимог, встановлених цим Законом та Законом України "Про страхування"; 1.3. потерпілі - юридичні та фізичні особи, життю, здоров`ю та/або майну яких заподіяна шкода внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з використанням транспортного засобу (ст.1 Закону).

Як встановлено судом, ДТП 18.06.2016р. мало місце з вини водія ОСОБА_1 , який керував транспортними засобами, що належать на праві користування ТОВ «Хортицькі лінії» і були останнім застраховані відповідно до положень Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в ПрАТ«СК «Арсенал Страхування» за відповідними полюсами.

В результаті ДТП 18.06.2016р. з вини водія ОСОБА_1 пошкодженням керованого автомобілю з напівпричепом та вантажем матеріальна шкода була спричинена законному володільцю ТЗ - ТОВ «Хортицькі лінії», яке за договорами про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів виступає страхувальником, у зв`язку з чим права на отримання страхового відшкодування за рахунок ПрАТ«СК «Арсенал Страхування» як страховика немає. В результаті ДТП матеріальна шкода третім особам - потерпілим спричинена не була, з приводу виплати страхового відшкодування до страховика - ПрАТ«СК «Арсенал Страхування» будь-які треті особи - потерпілі не звертались, що підтверджується відповідним листом ПрАТ«СК «Арсенал Страхування».

Отже, суд вірно зазначив, що в даному випадку питання відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої в результаті ДТП з вини позивача ОСОБА_1 , повинно вирішуватись за загальним правилами відшкодування шкоди, передбаченими в особливій частині ЦК України.

Суд також вірно зазначив, що укладання між сторонами договору про застосування відповідальності за пошкодження майна, не суперечить положенням ст.1166,1187 ЦК України та іншим положенням Кодексу щодо відшкодування шкоди. За змістом Договору від 07.09.2016року він направлений на врегулювання між сторонами питання щодо визначення розміру матеріальної шкоди, визначення строків та порядку її відшкодування винуватою особою, встановлення відповідальності за невиконання Договору. Умови Договору визначені сторонами за взаємною згодою і жодним чином не суперечать вимогам діючого на момент його укладання законодавству. Укладання такого Договору в даному випадку є реалізацією права сторін на свободу договору, закріпленого в ст.3,6,627,629 ЦК України.

Позивач також обґрунтовує недійсність правочину тим, що ТОВ «Хортицькі лінії» не є власником вказаних транспортних засобів, тому не має права вимагати відшкодування спричиненої їх пошкодженням матеріальної шкоди та відповідно укладати Договір від 07.09.2016року.

Суд першої інстанції правильно вважав вказані доводи позивача безпідставними, оскільки з наданих суду доказів вбачається, що ТОВ «Хортицькі лінії» не є власником автомобілю DAFXF95.380, держномер НОМЕР_5 , та напівпричепу SCHITZSCS 24L, держномер НОМЕР_3 , однак володіє ними на відповідній правовій підставі - договорах оренди. Таке право користування зареєстровано в установленому законом порядку, що підтверджується відповідними Свідоцтвами про реєстрацію транспортних засобів САТ 603390 від 05.12.2013 року та СХТ 643084 від 24.11.2015 року ( а.с. 18-19). У зв`язку з цим ТОВ «Хортицькі лінії» має право самостійно визначати напрямки використання належного йому на законній правовій підставі майна, укладати щодо цього майна будь-які договори, вимагати відшкодування спричиненої цьому майну шкоди.

Отже, ТОВ «Хортицькі лінії» мало відповідний обсяг цивільної дієздатності на момент укладання Договору від 07.09.2016року.

Щодо доводів позивача про недійсність Договору від 07.09.2016року з підстав введення його в оману з боку відповідача (останній замовчав факт відсутності у нього права власності на автомобіль з причепом та існування страхового полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на них) суд прийшов до обґрунтованого висновку, що правочин, вчинений під впливом обману, відноситься до оспорюваних правочинів з вадами внутрішньої волі, яка могла сформуватися в умовах неправильного уявлення особи про обставини, що мають істотне значення для вчинення правочину, в силу умисних дій протилежної сторони такого правочину, яка навмисно заперечувала або замовчувала існування обставин, які могли перешкодити вчиненню такого правочину.

Враховуючи роз`яснення Пленуму Верховного Суду України та вимоги ст.13,81 ЦПК України, що в даному випадку саме позивач на підтвердження своїх вимог про визнання правочину недійсним в силу обману повинен довести на підставі належних і допустимих доказів наявність обставин, які вказують на обман - неправильне сприйняття ним фактичних обставин правочину, що вплинуло на його волевиявлення під час укладення договору, і що воно було сформоване в результаті умисних дій відповідача як іншої сторони правочину.

Однак, оцінивши обставини справи та наявні докази, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що позивач ОСОБА_1 в порушення вказаних вимог діючого законодавства не довів суду, що Договір від 07.09.2016р. був укладений ним під впливом обману, тобто, що фактичні обставини правочину сприймались ним неправильно і це вплинуло на його волевиявлення, що таке сприйняття сформувалось в результаті умисних дій відповідача як протилежної сторони правочину, що відповідач навмисно цілеспрямовано заперечував або замовчував існування таких обставин, як відсутність у нього права власності на пошкоджені транспортні засоби та наявність на них страхових полісів. Позивач не зазначив та не обґрунтував, яким саме чином ці обставини вплинули би на його волевиявлення і цей договір не було би укладено. Належних та допустимих доказів на підтвердження того, що мав місце обман, позивач суду не надав.

Крім того, апеляційний суд враховує, що позивачу ОСОБА_1 , як водію ТЗ, на виконання цивільно-правового договору №4 від 01.06.2016р. були передані відповідні Свідоцтва про реєстрацію ТЗ, де були зазначені відомості, що ТОВ «Хортицькі лінії» має зареєстроване право володіння та користування ними та поліси обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних ТЗ на ввірені йому в керування автомобіль з напівпричепом, оскільки вказані документи відповідно до п.2.1 Правил дорожнього руху водій повинен мати при собі і пред`явити на вимогу поліцейського. Відомості про наявність полісів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних ТЗ на керовані позивачем ТЗ були внесені до довідки про ДТП від 16.08.2016р., отже, на момент ДТП були пред`явлені водієм ОСОБА_1 поліцейському, що свідчить про обізнаність ОСОБА_1 про вищезазначені обставини.

Також апеляційний суд враховує, що при укладанні та підписанні Договору від 07.09.2016р. ОСОБА_1 своїх заперечень щодо відсутності у ТОВ «Хортицькі лінії» права вимагати відшкодування матеріальної шкоди, щодо невідповідності умов договору чинному законодавству не виказував, від укладання договору не відмовився, особисто підписав його, в подальшому частково виконав його. З приводу розірвання договору до протилежної сторони не звертався.

Позивач також в позові посилався на положення ст. 233 ЦК України, яка передбачає визнання недійсним правочину, укладеного під впливом тяжкої обставини і на вкрай невигідних умовах, при цьому, не зазначив, які саме тяжкі обставини, для усунення чи зменшення яких він вимушений був укласти цей договір, мали місце на момент його укладання, які саме умови договору були для нього вкрай невигідними.

Жодних належних та допустимих доказів на підтвердження таких обставин позивач суду не надав.

До того ж слід врахувати, що правочин під впливом тяжкої обставини і на вкрай невигідних умовах повинен вчинятися особою добровільно, без наявності насильства, обману чи помилки. Тобто, одночасне визнання Договору від 07.09.2016р. з підстав вчинення його під впливом обману (ст.230 ЦК України) та під впливом тяжкої обставини (ст.233 ЦК України), як зазначає позивач, є неможливим, оскільки ці підстави є взаємовиключними.

З огляду на зазначене, суд першої інстанції, встановивши всі фактичні обставини справи, всебічно дослідивши наявні у справі докази та надавши їм відповідну оцінку відповідно до положень ст. 89 ЦПК України, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює і прийшов до обґрунтованого висновку, що підстав для визнання недійсним Договору від 07.09.2016 року про застосування відповідальності за пошкодження майна та зміну первісного зобов`язання позиковим зобов`язанням, укладеного між сторонами 07.09.2016р., з підстав заявлених у позові , не має.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції розглянув справу в судовому засіданні 10.07. 2019 року без участі позивача та його представника, у зв`язку з чим вони не моги надати належні докази у справі не приймаються апеляційним судом, оскільки відповідно до положень ч.ч. 2, 4, 8 ст. 83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано, причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Як вбачається з матеріалів справи ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 21 січня 2019 року підготовче провадження у справі було закрито. У підготовчому судовому засідання представник позивача не заперечувала проти призначення справи до розгляду, докази всі надані ( а.с. 137). В судовому засіданні 06.03.2019 року представник позивача ОСОБА_2 була присутня та надавала пояснення у справі, будь-яких клопотань щодо не можливості з об`єктивних причин надати інші докази у справі представник позивача перед судом не заявляла.

В судове засідання на 10 липня 2019 року позивач був належним чином завчасно повідомлений про місце, дату та час розгляду справи ( а.с. 148), проте в судове засідання не з`явився, представник позивача адвокат Звєрєва В.В. подала заяву про відкладення розгляду у зв`язку з надходженням позивача за межами України, представника позивача у відпустці ( а.с. 150).

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи ( його представника) у разі неявки в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Суд першої інстанції визнав продовжити розгляд справи у відсутності позивача та його представника, оскільки причини їх неявки визнав неповажними, що узгоджується з положеннями п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України.

Крім того, в суді апеляційної інстанції представник позивача не заявляв клопотання про надання та дослідження будь- яких інших доказів у справі.

Інші доводи апеляційної скарги також не спростовують висновків суду першої інстанції, зводяться до формальної незгоди з оскаржуваним судовим рішеннями та не дають підстав для його скасування.

При цьому суд враховує, що як неодноразово вказував ЄСПЛ, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (пункти 29, 30 рішення ЄСПЛ від 09 грудня 1994 року у справі "Руїз Торіха проти Іспанії"). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (пункт 2 рішення ЄСПЛ від 27 вересня 2001 року у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії").

Оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувані рішення - без змін, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Оскільки оскаржуване рішення суду залишено без змін, а скаргу без задоволення, то судовий збір за подання позову та апеляційної скарги покладається на особу, яка подала позов та апеляційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Звєрєва Вікторія Валеріївна залишити без задоволення.

Рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 10 липня 2019 року у цій справі залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повна постанова складена 20 грудня 2019 року.

Головуючий

Судді: