Справа № 274/5763/18 Провадження № 2/0274/911/19
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області
07.02.19 р.м. Бердичів
Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Корбут В.В. (далі Суд), за участю секретаря судового засідання Жмурко В.І.,
розглянувши цивільну справу за позовомОСОБА_1
простягнення аліментів,
У жовтні 2018 р. ОСОБА_1 звернулась з вказаним позовом, у якому просить стягувати з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, який народився 28.01.2003 р., у твердій грошовій сумі у розмірі 1 100,00 грн. щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред'явлення позову і до досягнення сином повноліття.
Від ОСОБА_2 заяви про визнання позову або відзив не надходили.
Судом з'ясовано, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з 31.05.1986 р. перебували у зареєстрованому шлюбі, рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 01.11.2011 р. шлюб між ними розірвано, вони є батьками дитини ОСОБА_3, який народився 28.01.2003 р. (а. с. 5, 6).
Дитина ОСОБА_3, проживає разом з ОСОБА_1 (а. с. 4).
Статтею 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Таким чином ОСОБА_2 зобов'язаний утримувати свого сина до досягнення ним повноліття.
Частинам першою третьою статті 181 Сімейного кодексу України встановлено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Відповідно до статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує:
1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;
2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;
3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;
3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;
4) інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.
Згідно з частиною першою статті 184 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Зважаючи на звернення ОСОБА_1 з позовом з вимогою про стягнення на її користь з ОСОБА_2 аліментів на утримання сина у розмірі 1 100,00 грн., щомісячно, тобто твердій грошовій сумі, з урахування того, що ОСОБА_2 проти позову не заперечив та не повідомив, з посиланням на докази, обставин, які мають враховуватись при визначенні розміру аліментів, Суд вважає, що розмір аліментів може бути визначено у цій (твердій) грошовій сумі.
Частиною першою статті 191 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви.
Враховуючи викладене, Суд вважає, що наявні законні підстави для задоволення позову ОСОБА_1 про стягнення на її користь з ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_3, який народився 28.01.2003 р., у розмірі 1 100,00 грн. щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову і до досягнення сином повноліття, а відтак задовольняє позов.
Пунктом 1 частини першої статті 430 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Тобто рішення підлягає допуску до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.
На підставі статі 141 Цивільного процесуального кодексу України з ОСОБА_2 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80 грн.
Керуючись статтями 141, 258, 259, 263 265, 280 282 Цивільного процесуального кодексу України,
1. Позов ОСОБА_1 задовольнити.
2. Стягувати з ОСОБА_2 (народився 26.12.1962 р., зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, дані про РНОКПП в матеріалах справи відсутні) на користь ОСОБА_1 (зареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, дані про РНОКПП в матеріалах справи відсутні) аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, який народився 28.01.2003 р., у розмірі 1 100,00 грн. щомісячно, починаючи з 24.10.2018 р. і до 28.01.2021 р.
3. Стягнути з ОСОБА_2 (народився 26.12.1962 р., зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, дані про РНОКПП в матеріалах справи відсутні) на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн.
4. Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач, якому рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Суддя В.В. Корбут