23.12.2019 року м. Житомир
Богунський районний суд міста Житомира в складі:
головуючого судді Лєдньова Д.М.
з участю секретаря с/з Зубрицької Т.Л.
розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,-
Позивач звернулась до суду з позовом, де зазначила, що є співвласником 2/3 частин квартири АДРЕСА_1 на підставі договору дарування від 22.05.1998 року.
Крім того, позивач прийняла спадщину у вигляді 1/3 частини даної квартири у зв`язку зі спільним проживанням із сестрою ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідач ОСОБА_2 є сином позивача. У зазначеній квартирі особа не проживає з 2005 року. Вказуючи на те, що у зв`язку з реєстрацією місця проживання відповідача розмір комунальних платежів є збільшеним, право на вільне користування та розпорядження власністю є порушеним, позивач просить визнати особу такою, що втратила право на користування житловим приміщенням.
В судове засідання учасники не з`явились, про час розгляду справи повідомлялись належним чином. Від позивача надійшла заяви про можливість слухання справи у її відсутності.
Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності учасників, що відповідає положенню ст.ст. 211, 280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного.
В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 є співвласником 2/3 квартири АДРЕСА_1 на підставі договору дарування від 22.05.1998 року.
Серед зареєстрованих за вказаною адресою є ОСОБА_2 , 1987 року народження, який є сином позивача.
Згідно зі ст. 156 ЖК України члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 , який набув права на проживання як члени сім`ї власника, фактично з 2005 року не проживає в житловому приміщенні без поважних причин.
Вказане підтверджується дослідженим в судовому засіданні актом від 06.08.2019 року, складеного комісією ПП «КВЖРЕП № 8», про те, що ОСОБА_2 не проживає за адресою з 2005 року.
Спірні правовідносини регулюються ч.2 ст. 405 ЦК України, у відповідності з якою член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.
За положеннями ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Суд приходить до висновку, що права позивача є порушеними, вимога про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням підлягає до задоволення.
Керуючись ст.ст. 258-289 ЦПК України, суд -
Визнати ОСОБА_2 , 1987 року народження, таким, що втратив право на користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_2 .
Рішення може бути оскаржене позивачем до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя: Лєдньов Д.М