Провадження № 2/761/3055/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2019 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Піхур О.В.,

за участю :

секретаря судового засідання - Мусійчук В.С.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - ОСОБА_2 ,

представника відповідача - Огіна Л.С. ,

розглянувши у судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у м. Києві про встановлення факту проживання однією сім`єю та зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в:

У листопаді 2018 року до Шевченківського районного суду м. Києва подано позов ОСОБА_1 до управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у м. Києві про встановлення факту проживання однією сім`єю та зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою судді від 22.11.2018 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 23.07.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_4. у процесі виконання чоловіком позивача, ОСОБА_4 , трудових обов`язків, трапився нещасний випадок, внаслідок якого настала його смерть, що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть. В результаті проведення спеціального розслідування нещасного випадку було встановлено, що нещасний випадок пов`язаний з виробництвом. З метою отримати страхові виплати у зв`язку зі смертю потерпілого від нещасного випадку на виробництві чоловіка, позивач звернулася до Управління праці та соціального захисту населення Дарницької районної в м Києві державної адміністрації із заявою, у якій просила прийняти рішення про призначення та виплату одноразової допомоги сім`ї потерпілого. Однак, Листом № 3738-3 від 19.07.2018р. Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у м. Києві повідомило позивача, що для підтвердження права на одноразову допомогу сім`ї їй необхідно додатково надати довідку про спільне проживання з померлим чоловіком ОСОБА_4 , тобто довідку про місце реєстрації, яке повинно співпадати з місцем реєстрації померлого. При цьому зазначено, що у разі відсутності відповідного документу, позивачу необхідно встановити факт належності до сім`ї ОСОБА_4 у судовому порядку. Однак, на момент смерті чоловіка, позивач була зареєстрована за іншою адресою, а саме: АДРЕСА_1 , у зв`язку із чим позбавлена можливості надати відповідну довідку про місце реєстрації, яке співпадає з місцем реєстрації померлого чоловіка, що змушує позивача звертатись до суду з даною заявою. При цьому, факт спільного проживання однією сім`єю з померлим чоловіком за адресою його реєстрації підтверджується, зокрема тим, що 12.07.2013 р. між позивачем, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було зареєстровано шлюб, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб. За період шлюбу, у них народилась донька - ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження. На момент смерті, ОСОБА_4 був зареєстрований та проживав фактично разом з позивачем, ОСОБА_1 , та їх донькою, ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується відповідною відміткою у паспорті, а також зазначеними Актами за формою Н-1 та 11-5. З дати реєстрації шлюбу - 12.07.2013 p., і до моменту смерті чоловіка - ІНФОРМАЦІЯ_4 , позивач разом з їх спільною дитиною - ОСОБА_5 проживала фактично разом з чоловіком однією сім`єю за адресою його реєстрації, а саме: АДРЕСА_2 . Вони разом вели спільний побут, сімейний бюджет, виховували доньку, щорічно їздили на сімейний відпочинок та були пов`язані взаємним правами та обов`язками. Факт спільного проживання однією сім`єю з померлим чоловіком за адресою його реєстрації підтверджується також медичної карткою позивача, у якій у полі «Адреса» значиться адреса фактичного проживання, а саме: АДРЕСА_2 . Станом на дату звернення до суду з даною позовною заявою, позивач разом з донькою продовжують проживати фактично за цією ж адресою ( АДРЕСА_3 ). Таким чином, Управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у м. Києві фактично було відмовлено позивачу у призначенні страхової виплати у зв`язку з тим, що позивач та померлий чоловік були зареєстровані за різними адресами. Враховуючи це, єдиним способом захисту прав є встановлення факту проживання з померлим чоловіком однією сім`єю, та зобов`язання відповідача виплатити позивачу, як члену сім`ї потерпілого, що загинув від нещасного випадку на виробництві, одноразової грошової допомоги.

Тому позивач просила суд встановити факт сумісного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання: АДРЕСА_4 ; адреса реєстрації: АДРЕСА_5 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) та її чоловіка - ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 внаслідок нещасного випадку на виробництві, за період з 12.07.2013р. по ІНФОРМАЦІЯ_4.; зобов`язати Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у м. Києві призначити та сплатити ОСОБА_1 ївні ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання: АДРЕСА_4 ; адреса реєстрації: АДРЕСА_5 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) одноразову допомогу у зв`язку зі смертю чоловіка - ОСОБА_4 , який номер ІНФОРМАЦІЯ_4. внаслідок нещасного випадку на виробництві, як члену сім`ї померлого.

В судовому засіданні 23.10.2019 року позивач, представник позивача підтримали позовні вимоги та просили суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні 23.10.2019 року позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача призначити та сплатити одноразову допомогу не визнав, суду пояснив, що у випадку задоволення позовної вимоги про встановлення факту сумісного проживання, така допомога позивачу буде виплачена, підтримав пояснення викладені у відзиві на позовну заяву.

Допитані в якості свідків ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 підтвердили суду, що позивач і ОСОБА_4 проживали разом за адресою : АДРЕСА_2 однією сім`єю як чоловік і дружина.

Суд, вислухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача, допитавши свідків, повно та всебічно дослідивши надані докази, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 12.07.2013 року між позивачем та ОСОБА_4 було укладено шлюб, у шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_5 народилася донька ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , оскільки, у процесі виконання трудових обов`язків, трапився нещасний випадок, внаслідок якого настала його смерть, що підтверджується актом про нещасний випадок на виробництві та свідоцтвом про смерть.

Позивачу було відмовлено відповідачем 19.07.2018 у призначенні страхових виплат у зв`язку із смертю годувальника, оскільки не надано довідку про спільне проживання з померлим.

Згідно наданого паспорту позивач зареєстрована за адресою : АДРЕСА_1 .

Проте, під час розгляду справи встановлено, що позивач і померлий ОСОБА_4 проживали за адресою : АДРЕСА_2 однією сім`єю як чоловік і дружина, що підтверджується перебуванням їх шлюбі, наявністю спільної дитини, медичною карткою позивача, поясненнями свідків.

Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки (ч.2 ст. 3 Сімейного Кодексу України).

Стаття 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» надає право кожному громадянину самостійно визначати місце свого фактичного проживання.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - соціальне страхування) - система прав, обов`язків і гарантій, яка передбачає матеріальне забезпечення, страхові виплати та надання соціальних послуг застрахованим особам за рахунок коштів Фонду соціального страхування України.

Статтею 36 вказаного Закону визначено, що страховими виплатами є грошові суми, які Фонд виплачує застрахованому чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку.

Відповідно до ч. 6, ч. 7 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» у разі смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві виплачується одноразова допомога його сім`ї у сумі, що дорівнює 100 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на день настання права на страхову виплату, та одноразова допомога кожній особі, яка перебувала на його утриманні, а також на його дитину, яка народилася протягом не більш як десятимісячного строку після смерті потерпілого, у сумі, що дорівнює 20 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на день настання права на страхову виплату. У разі смерті потерпілого від нещасного випадку або професійного захворювання витрати на його поховання несе Фонд згідно з порядком, визначеним Кабінетом Міністрів України.

Фонд приймає рішення про виплати у разі втрати годувальника за умови подання таких документів, які видаються відповідними організаціями у триденний строк з моменту звернення заявника: довідки житлово-експлуатаційної організації, а за її відсутності - довідки виконавчого органу ради чи інших документів про склад сім`ї померлого, у тому числі про тих, хто перебував на його утриманні, або копії відповідного рішення суду (п.2 ч.2 ст. 43 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування»).

Таким чином, за відсутності у позивача довідки житлово-експлуатаційної організації, або довідки виконавчого органу ради чи інших документів про склад сім`ї померлого, у тому числі про тих, хто перебував на його утриманні, або копії відповідного рішення суду, відповідач правомірно відмовив позивачу у виплаті допомоги, а тому позовна вимога про зобов`язання відповідача призначити та сплатити одноразову допомогу не підлягає задоволенню, оскільки є передчасною.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. (ст. 81 ЦПК України).

Отже, в силу вимог ст.ст. 2, 4, 12, 76-81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести належними та допустимими доказами ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд повно та всебічно дослідивши матеріали справи, даючи юридичну оцінку доказам, що містяться у матеріалах справи, встановив, що позивач і померлий ОСОБА_4 проживали за адресою : АДРЕСА_2 однією сім`єю як чоловік і дружина, а тому позовна вимога про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та її чоловіка ОСОБА_4 підлягає задоволенню, а позовна вимога про зобов`язання відповідача призначити та сплатити одноразову допомогу не підлягає задоволенню, оскільки дії відповідача щодо відмови у виплаті були правомірними, а позовна вимога є передчасною.

Керуючись ст. 3 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 1, 36, 42, 43 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст. 10, 12, 13, 18, 81-82, 141, 258, 263, 265, 273, 274, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у м. Києві (м. Київ, пр-т Перемоги, 92/2, ) про встановлення факту проживання однією сім`єю та зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

Встановити факт спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та її чоловіка ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 внаслідок нещасного випадку на виробництві, за період з 12.07.2013 року по ІНФОРМАЦІЯ_4.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 року) : до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, а саме, відповідно до ч.1 ст. 296 ЦПК України : апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складений 19.12.2019 року.

Суддя