ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5705/19 Справа № 186/1969/18 Суддя у 1-й інстанції - Янжула С. А. Суддя у 2-й інстанції - Куценко Т. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2019 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - Куценко Т.Р.,

суддів: Демченко Е.Л., Макарова М.О.,

за участю секретаря - Синенка Є.А.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_1 ,

на рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 12 березня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання додаткового строку для прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про надання додаткового строку для прийняття спадщини (а.с. 2).

В обгрунтування своїх вимог посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько - ОСОБА_3 . На момент смерті він фактично проживав та був зареєстрований в квартирі АДРЕСА_1 . Після смерті батька залишилося майно, зокрема, вказана квартира та земельна ділянка, розташована в Близнюківському районі Харківської області. Заповіту ОСОБА_3 не залишив. Вона та її рідний брат - відповідач по справі, є єдиними спадкоємцями першої черги. Вона є інвалідом ІІІ групи внаслідок загального захворювання неврологічного профілю, з 2015 року інвалідність встановлена безстроково. З відповідачем мала тісні стосунки, постійно спілкувалися та разом доглядали батька. Враховуючи її стан здоров`я, брат запропонував зайнятися оформлення спадщини на них двох, говорив, що буде все оформляти, збирати документи, а коли прийде час, то віддасть їй документи на її частку спадщини. Відповідач повідомив її про необхідність прибути до нотаріуса у м. Першотравенську для написання заяви. Нотаріус повідомила, що заява, яку вона буде підписувати, є відмовою від спадщини, роз`яснила, що її рішення повинно бути зваженим, повідомила брату, що звертатися із заявами треба до нотаріальної контори за місцем відкриття спадкової справи, тобто до Павлоградської державної нотаріальної контори. Після цих роз`яснення нотаріуса, відповідач відмовився надавати їй пояснення, обірвав з нею зв`язок. Вона мала незадовільний стан здоров`я, який погіршився в зв`язку зі смертю батька та обману брата, звернулася до Павлоградської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, в грудні 2018 року отримала відмову через те, що пропустила шестимісячний строк. Вважає, що строк пропущено нею з поважних причин: періодичне лікування, обман брата, юридична необізнаність щодо існування встановлених строків та щодо того, що один спадкоємець не може оформити спадщину на всіх інших.

Просила визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини після смерті його батька - ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 12 березня 2019 року у задоволенні заявлених позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено в повному обсязі /а.с. 51-53/.

Своє рішення суд обгрунтував тим, що позивачем не надано суду належних, достатніх та допустимих доказів на підтвердження наявності об`єктивних, непереборних, істотних труднощів, які перешкодили їй на протязі десяти місяців після відкриття спадщини /14 січня 2018 року/ звернутися із заявою про прийняття спадщини (а.с. 53).

ОСОБА_1 з рішенням суду не погодилась та подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити, посилаючись на те, що суд неповно з`ясував усі обставини справи, через що висновки суду свідчать про порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи /а.с. 55-56/.

Відповідач по справі своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу скористався та подав відзив, в якому просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 12 березня 2019 року залишити без змін, посилаючись на те, що суд першої інстанції виніс законне та об`єктивне рішення, ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 є рідними дітьми ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвами про народження НОМЕР_1 від 29 жовтня 2002 року та НОМЕР_2 від 29 жовтня 2002 року.

Свідоцтвом про шлюб НОМЕР_3 від 14 серпня 1989 року підтверджується, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 31 серпня 1985 року уклали шлюб, прізвище дружини змінено на ОСОБА_1.

Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 від 16 січня 2018 року, виданого Першотравенським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, встановлено, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Першотравенську Дніпропетровської області.

Після його смерті відкрилася спадщина на його спадкове майно, а саме: на жилу квартиру АДРЕСА_1 та приватизованої земельної ділянки, розташованої на території Новоукраїнської сільської ради Близнюківського району Харківської області, цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

В зазначеній квартирі, на день смерті, спадкодавець ОСОБА_3 був зареєстрований та проживав один, що підтверджується випискою з фінансово-особового рахунку ПП "Комунальщик-3" від 04 червня 2018 року.

Заповіту ОСОБА_3 не залишив, про що свідчать матеріали спадкової справи.

З матеріалів спадкової справи №439/2018, заведеної 05 червня 2018 року, встановлено, що відповідач ОСОБА_3 звернувся 05 червня 2018 року об 11:00 годині до Першої Павлоградської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області із заявою про прийняття спадщини за законом за №1148.

Позивач ОСОБА_1 звернулася із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 - 08 листопада 2018 року за №4743/02-14, тобто через десять місяців після відкриття спадщини.

20 листопада 2018 року листом Першої Павлоградської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлого ОСОБА_3 , у зв`язку з пропуском встановленого законодавством шестимісячного строку для прийняття спадщини.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позивачем жодних належних та допустимих доказів щодо наявності поважних причин, пов`язаних з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини суду не надано.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (частина перша та друга статті 1220 ЦК України).

Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Частиною першою та другою статті 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України).

Згідно ч.1 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Згідно ч.3 вказаної статі, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно ст. 1297 ЦК України встановлено обов`язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Таким чином, визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини не є «автоматичним», а можливе лише за наявності поважних причин, пов`язаних з суттєвими об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини, необхідність звернення до нотаріуса та ін., то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Встановлені судом першої інстанції обставини свідчать про те, що позивач своєчасно із заявою про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_3 до нотаріальної контори не звернулась, без поважних на те причин.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції, встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, дійшов обґрунтованого висновку про те, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню. Колегія суддів погоджується з даним висновком суду першої інстанції.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Виходячи з наведеного, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції правильно встановив правовідносини, які склалися між сторонами, повно, всебічно і об`єктивно перевірив доводи і заперечення сторін, встановленим фактам і доказам дав правильну правову оцінку і дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог. Рішення суду першої інстанції винесено з додержання вимог матеріального та процесуального права і відсутні підстави для його скасування.

Доводи скарги позивача фактично зводяться до незгоди заявника із мотивами судового рішення, які наведені в його обґрунтування а також переоцінки доказів, проте відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів учасниками справи діючим законодавством не передбачена.

Судові витрати понесені у зв`язку з переглядом судового рішення розподілу не підлягають, оскільки апеляційна скарга залишається без задоволення.

керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 12 березня 2019 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Постанова суду може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: Т.Р. Куценко

Судді: Е.Л. Демченко

М.О. Макаров