Справа № 729/220/18
2-п/729/1/19 р.
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

07 лютого 2019 р. Бобровицький районний суд Чернігівської області в складі:

судді Бойко В.І., за участю секретаря судового засідання Шлапак Н.А.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бобровиця заяву про перегляд заочного рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зняття арешту з майна, -

в с т а н о в и в:

До суду звернулася ОСОБА_2 із заявою про перегляд заочного рішення по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зняття арешту з майна, обгрунтовує вимоги тим, що вказаним рішенням знято арешт з майна, належного ОСОБА_1, який було накладено на підставі постанови про арешт майна боржника від 12 грудня 2003 року відділу ДВС Оболонського районного управління юстиції при примусовому виконанні виконавчого листа щодо стягнення аліментів. Підставами для скасування заочного рішення вважає її неявку в судове засідання, повязану з тим, що вона взагалі не знала про розгляд справи, так як не була належним чином повідомлена та не змогла з поважної причини подати відзив на позовну заяву; наявність заборгованості ОСОБА_1 по сплаті аліментів в розмірі 90603,04 грн., що є доказом, який має істотне значення для правильного вирішення справи.

У судове засіданння заявник не зявився, у заяві до суду просив заяву про перегляд заочного рішення розглянути у його відсутність та скасувати заочне рішення.

У судове засіданння ОСОБА_1 не зявився, у заяві до суду просив заяву про перегляд заочного рішення розглянути у його відсутність, заяву про перегляд заочного рішення залишити без задоволення.

Судом на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, оцінюючи наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному і обєктивному дослідженні, та керуючись законом, суд приходить до такого висновку:

Судом встановлено, що заочним рішенням Бобровицького районного суду Чернігівської області від 28.08.2018 позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зняття арешту з майна задоволено. Знято арешт на майно, належне ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, який накладений на підставі постанови про арешт майна боржника від 12.12.2003 відділу ДВС Оболонського районного управління юстиції у м. Києві.

Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:

1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;

2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;

3) відповідач не подав відзив;

4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Статтею 288 ЦПК України передбачено, що заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи, ОСОБА_2 повідомлялася належним чином про слухання справи за місцем реєстрації, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення, із якого вбачається, що вона отримала судову повістку, копію ухвали про відкриття провадження та копію позовної заяви з додатком (а.с. 25), а також підтверджується конвертами, що повернулися із відміткою за закінченням терміну зберігання", що свідчить про її ухилення від отримання судових повісток, оскільки їй було відомо з яких підстав вона викликається до Бобровицького районного суду (а.с. 39, 57, 61, 72, 73).

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд,сторона , яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки (Пономарьов проти України, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 3 квітня 2008 року).

Отже, відповідач в розумінні ст. 128 ЦПК України була належним чином повідомлена про перебування даної справи в суді та про її розгляд.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Із поданої заяви відповідачки вбачається, що, на її думку, підстав скасовувати арешт з майна позивача не було, оскільки на момент досягнення повноліття дитиною відповідач має заборгованість по аліментам. На підтвердження цього нею надана постанова від 17.02.2015 ДВС Оболонського РУЮ у м. Києві про закінчення виконавчого провадження. Із змісту даної постанови вбачається, що ОСОБА_2 запропоновано звернутися до суду про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по аліментам, а виконавче провадження закінчено у зв'язку з повноліттям дитини. Матеріалами справи підтверджується, що підставою для накладення арешту на все майно ОСОБА_1 було перебування на примусовому виконанні виконавчого листа від 10.12.1999 про стягнення з нього на користь відповідачки у справі аліментів на утримання сина ІНФОРМАЦІЯ_2 Згідно інформації Оболонського РВ ДВС м. Києва виконавчі провадження за якими боржником є ОСОБА_1 не перебувають. Таким чином ОСОБА_2 будь-яких доказів, які б спростовували вимоги позивача у справі, суду не надано.

У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою залишити заяву без задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, для перегляду судом заочного рішення необхідна наявність усіх підстав для перегляду передбачених ч. 1 ст. 288 ЦПК України, які у заяві представника відповідача про перегляд заочного рішення відсутні.

Суд вважає, що у поданій заяві про перегляд заочного рішення суду не наведено достатніх підстав для перегляду заочного рішення суду. Так відповідач, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, до суду не зявився, відзив не подав, позивач не заперечував проти заочного розгляду справи. Рішення постановлене судом з дотриманням вимог процесуального та матеріального права. При поданні заяви про перегляд заочного рішення не вказано доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, що не були і не могли бути відомі суду при винесенні рішення.

З урахуванням наведеного вище, суд вважає, що є всі підстави для залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Керуючись, ст.ст. 287, 288ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Бобровицького районного суду Чернігівської області від 28.08.2018 у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зняття арешту з майна залишити без задоволення.

Роз`яснити заявнику її право оскаржити заочне рішення до Чернігівського апеляційного суду в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.І. Бойко