Справа № 308/3761/17
П О С Т А Н О В А

Іменем України

24 січня 2019 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:

Головуючого - судді Фазикош Г. В.

суддів Собослоя Г. Г., Куштана Б. П.

з участю секретаря Юрочко А. П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1, що діє від імені позивачки ОСОБА_2, на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 20 березня 2018 року, ухвалене суддею Бедьо В. І., по справі за позовом ОСОБА_2 до ТОВ «Агро-Солотвино», Худлівської сільської ради, третя особа - ОСОБА_3, про визнання договору оренди земельної ділянки нечинним, -

В С Т А Н О В И В :

В квітні 2017 року ОСОБА_2 пред'явила позов до ТОВ «Агро-Солотвино», Худлівської сільської ради про визнання договору оренди земельної ділянки нечинним.

Свої вимоги мотивувала тим, що після розпаювання колективного сільського підприємства «Гроно» вона стала власником сертифіката серії НОМЕР_1 на земельний пай, розміром 2,27 гектара, на території Худлівської сільської ради Ужгородського району за межами с. Худльово, що відображений в контурі № 882 збірного кадастрового плану до схеми розташування земельних часток (паїв) КСП «Гроно».

Будучи не в змозі обробляти землю та займатись вирощуванням сільськогосподарської продукції позивачка прийняла рішення передати належний їй земельний пай в оренду фермерському господарству «Прайм-Агро».

З огляду на це позивачка доручила голові фермерського господарства «Прайм-Агро» ОСОБА_4 оформити всі необхідні документи для підготовки договору оренди належного їй земельного паю (довіреність від 12 лютого 2014 року, зареєстрована в реєстрі за №13) та надала йому для цього всі необхідні документи (копію свого паспорту та ідентифікаційного номеру).

01 серпня 2016 року позивачкою було укладено з ФГ «Прайм Агро» в особі голови цього господарства ОСОБА_4 договір оренди вищевказаної земельної ділянки за №23/1, в якому були передбачені усі необхідні умови та вимоги, передбачені для договорів оренди земельних ділянок.

У цей же період позивачку було викликано до Худлівської сільської ради, на території якої вона проживає, де землевпорядник ОСОБА_5 роз'яснила їй право на отримання субсидії за комунальні послуги і запропонувала підписати документи, нібито пов'язані з отриманням субсидій, що вона і зробила.

Проте, згодом позивачці стало відомо, що документом, який вона підписала, є договір оренди належного їй паю, укладений 10 серпня 2016 року з ТОВ «Агро-Солотвино», який позивачка не мала наміру підписувати.

Відтак, внаслідок обману сталась невідповідність між волею та волевиявленням позивачки при вчиненні даного правочину.

Окрім неї, працівники Худлівської сільської ради та ТОВ «Агро-Солотвино» обманули ще декількох власників земельних паїв.

За вказаним фактом наразі проводиться досудове розслідування слідчим Ужгородського районного відділення поліції Ужгородського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області.

У зв'язку з цим позивачка просить визнати нечинним договір оренди земельної ділянки із розпайованих земель колективного сільськогосподарського підприємства «ГРОНО», розміром 2,27 гектара, що знаходиться на території Худлівської сільської ради Ужгородського району за межами с. Худльово, відображений у контурі № 882, укладений 10 серпня 2016 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Агро-Солотвино».

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 20 березня 2018 року в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

На це рішення позивачка ОСОБА_2, від імені якої діє її представник ОСОБА_1, подала апеляційну скаргу. Зазначає, що договір оренди земельної ділянки було укладено шляхом обману, вказану обставину місцевий суд не з'ясував, внаслідок чого ухвалив незаконне та необґрунтована судове рішення. Просить рішення скасувати, а пред'явлений позов задовольнити.

У судовому засіданні в апеляційній інстанції представник ТОВ «Агро-Солотвино» ОСОБА_6 проти скарги заперечив та просив її відхилити. Решта учасників справи у судове засідання не зявилися, хоча були повідомлені про час та місце його проведення належним чином.

Заслухавши пояснення присутніх учасників процесу, дослідивши зібрані у справі матеріали, колегія суддів прийшла до висновків, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення виходячи з таких підстав.

Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Договір набирає чинності з моменту його укладення (ч. 2 ст. 631 ЦК України).

За договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату (ч. 1 ст. 792 ЦК України).

З матеріалів справи слідує, що 10 серпня 2016 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Агро-Солотвино» було укладено договір оренди земельної частки (паю).

За умовами цього договору орендодавець передає, а орендар приймає в оренду частину земельної ділянки (паю) розміром 1, 6 га умовних кадастрових гектарів вартістю 36 263, 13 грн., яка розміщена в межах земельної ділянки, виділеної в натурі єдиним масивом на території Худлівської сільської ради. Земельна частка (пай) належить орендодавцю на підставі сертифікату серія НОМЕР_1, виданого Ужгородською районною державною адміністрацією 09.04.1997 р. Цільове призначення - землі сільськогосподарського призначення.

За користування вказаною в договорі земельною часткою орендар сплачує орендодавцю щороку орендну плату у розмірі 1087, 89 грн. Термін дії договору - 10 років.

Про передачу цієї земельної ділянки складено акт приймання-передачі земельної частки (паю), датований 10 серпня 2016 року та підписаний сторонами цього договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 ЦК України якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.

У п. 19, 20 постанови Пленуму Верховного Суду України « Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06.11.2009 року № 9 передбачено, що відповідно до статей 229-233 ЦК (435-15) правочин, вчинений під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною або внаслідок впливу тяжкої обставини, є оспорюваним.

Правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадку навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину. На відміну від помилки, ознакою обману є умисел у діях однієї зі сторін правочину.

Наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману. Обман щодо мотивів правочину не має істотного значення.

В позовній заяві ОСОБА_2 зазначає, що вона є власником сертифіката серії НОМЕР_1 на земельний пай, розміром 2,27 гектара, на території Худлівської сільської ради Ужгородського району за межами с. Худльово. Будучи не в змозі обробляти землю вона прийняла рішення передати земельний пай в оренду фермерському господарству «Прайм-Агро» та навіть 01 серпня 2016 року уклала з ним договір оренди земельної ділянки за №23/1. Однак, під час перебування у сільській раді, землевпорядник ОСОБА_7 запропонував їй підписати документи, пов'язані з отриманням субсидій, що вона і зробила. Проте, згодом виявилося, що документом, який вона підписала, є договір оренди земельного паю, укладений 10 серпня 2016 року з ТОВ «Агро-Солотвино». Вважає, що її обманули, оскільки позивачка не мала наміру підписувати цей договір, а тому має місце невідповідність між волею та волевиявленням позивачки.

Однак, достовірних та достатніх доказів на підтвердження наведених позивачкою обставин не має.

Доданий до справи договір оренди земельної частки (паю), укладений між ОСОБА_2 та фермерським господарством «Прайм Агро», до уваги не приймається, оскільки він не зареєстрований у встановленому законом порядку та до нього не додано акту передачі земельної частки (паю).

Навпаки, договір оренди земельної частки (паю), укладений між ОСОБА_2 та ТОВ «Агро-Солотвино», є зареєстрованим у книзі записів реєстрації договорів оренди земельних часток (паїв) Худлівської сільської ради за № 93 від 10.08.2016 року та до нього долучено акт приймання-передачі земельної частки (паю).

Інші додані позивачем докази (клопотання про надання проекту роздержавлення земель, заява про надання дозволу на виготовлення технічної документації та договір на проведення робіт щодо виготовлення технічної документації), колегія оцінює як докази про наміри, які до того ж не співпадають у даті їх складання.

Землевпорядник Худлівської сільської ради ОСОБА_8 у своїй заяві до суду першої інстанції пояснила, що до її функціональних обов'язків не входить укладення договорів оренди земельних ділянок (паїв), а також роз'яснення мешканцям села права на оформлення субсидій. Зазначає, що не брала участі в укладенні договору оренди земельної частки (паю) та не надавала позивачці ОСОБА_2 будь-яких документів на підпис.

Відсутні також будь-які відомості від правоохоронних органів щодо результатів розслідування фактів обману власників земельних паїв, в тому числі й обману позивачки ОСОБА_2

З вказаного слідує, що у справі відсутні докази введення позивачки ОСОБА_2 в оману під час укладенні договору оренди земельної частки від 10.08.2016 року. Умислу у діях відповідача ТОВ «Агро-Солотвино» не встановлено, а позивачкою не доведено.

За цих обставин в задоволенні позову місцевим судом обґрунтовано відмовлено. Рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, підстав для його зміни чи скасування немає.

Враховуючи наведене, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, що діє від імені позивачки ОСОБА_2, - залишити без задоволення

Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 20 березня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 01 лютого 2019 року.

Головуючий

Судді