Справа № 214/8064/19
4-с/214/37/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2019 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Прасолова В.М.

при секретарі Улятовській М.О.

за участю боржника ОСОБА_1

за участю представника боржника Вако ОСОБА_2 .Ю.

за участю державного виконавця Лисечко І.В., Замараєвої ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за скаргою боржника ОСОБА_4 на дії головного державного виконавця Саксаганського відділу державної виконавчої служби м. Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області Замараєвої І.Ю., суд, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою, в якій просить: визнати неправомірними дії головного державного виконавця Саксаганського відділу державної виконавчої служби міста Кривого Рогу Головного територіального управління юстиції Дніпропетровській області І.Ю Замараєвої (далі за текстом «державний виконавець) щодо винесення постанови про тимчасове обмеження в праві виїзду за межі України до погашення заборгованості зі сплати аліментів в повному обсязі від 18.06.2019 року по ВП 42312152; скасувати вказану постанову.

В обґрунтування зазначив наступне. Постановою від 03.03.2014 року ВП 342312152 відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа 22/214/141, виданого 14.09.2013 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу про стягнення аліментів у розмірі 1/4 аліментів на утримання неповнолітньої дочки Аврори. Однак, постанова на його, боржника, адресу не направлялася. Протягом періоду часу з 2014 року по цей період постійно (щомісячно) надсилав кошти дочці Аврорі на картку-рахунок, яку їй передав. Крім цього, вона тривалий період живе разом з ним, разом відпочивали в літній період. Придбав їй телефон, планшет та іншу техніку. Приблизно в 2015 році направив на адресу стягувача пропозицію оформити 1/3 квартири на користь дочки, яка належить йому на праві приватної власності. Хоча стягувач не направила письмової відповіді про згоду на переоформлення квартири, однак її влаштовував порядок виплати аліментів на користь дочки в добровільному порядку. Починаючи з 2014 року по вересень 2019 року ані стягувач, ані державний виконавець, не повідомляли про наявність будь-якого боргу зі слати аліментів. В кінці жовтня 2019 року, його представник, ознайомившись з матеріалами провадження, повідомив, що державним виконавцем 18.06.2019 року здійснено розрахунок за період з 01.08.2015 року по 18.06.2019року та визначено борг в сумі 86272,93 грн. Державним виконавцем у відношенні нього, боржника, винесено постанову ВП № 42312152 від 18.06.2019 року про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України до погашення заборгованості по аліментах в повному обсязі. На його адресу постанова не надсилалась. В інший спосіб не вручалась. Вказана заборгованість виникла до 2018 року. 21 та 25 жовтня 2019 року звернувся до стягувача з пропозицією оформити на користь дочки Аврори, 2/3 квартири, яка належить йому на праві приватної власності, але поки що відповіді не отримав. Крім цього, постійно надсилає кошти дочці на відкриту на її ім`я картку. Працює водієм, що пов`язано з постійним пересіканням кордону України, робота є джерелом його існування. Позбавлення водійських прав чи заборона виїжджати за межі України, призведе лише до збільшення заборгованості по аліментах, не зможе допомагати не лише дочці ОСОБА_5 , а й утримувати теперішню сім`ю. Зазначає, що виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Відповідно до вимог ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. Відповідно до ч.1 ст.31 Закону України «Про виконавче провадження», копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження державний виконавець зобов`язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець наділений широким спектром прав щодо примусового виконання рішень. Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом. Наполягає, що з моменту відкриття виконавчого провадження 03.03.2014 року по 18.06.2019 року державним виконавцем не було вчинено жодної дії спрямованої на виконання рішення суду. Частина 9 ст. 71 Закону викладена в редакції Закону України №2234-VIII«Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів» від 07.12.2017 року, який набув чинності 07.01.2018 року. Згідно диспозиції ч.9 ст.71 вказаного Закону України, вона застосовується за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців. Формулювання словосполучення «за наявності заборгованості» законодавцем у теперішньому часі, вказує на факт наявності заборгованості на той момент, у який застосовуються спеціальні обмеження, передбачені вказаною статтею, без додаткового вказання на будь-які обставини чи строки їх виникнення. У відповідності до ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Відповідно до вимог абзацу першого частини дев`ятої статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» зі змінами, внесеними згідно із Законом №2475-VІІІ від 03.07.2018 року за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місці, державний виконавець виносить вмотивовані постанови про тимчасові обмеження боржника, до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі. Відповідно до ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом. В ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» наведені підстави тимчасової відмови у виїзді за кордон, зокрема, якщо є неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов`язання; боржник ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи); щодо нього подано цивільний позов до суду. Частиною 2 цієї ж статті даного Закону передбачено, що громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої цієї статті. Законом не передбачене обов`язкове обмеження за наявності невиконаних зобов`язань, а встановлена лише така можливість при наявності відповідних підстав. Згідно ст.2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб. Тимчасові обмеження покладені на нього постановами державного виконавця від 18.06.2019 року вважає такими, що суперечать закону, тому що відсутня підстава, як ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього відповідним рішенням, що виконується у виконавчому провадженні. Крім цього, слід додати, що частина дев`ята статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» у редакції Закону України від 07.12.2017 р. N 2234- VIII, яким було внесено зміни до ЗУ «Про виконавче провадження» вступила в дію з 6 лютого 2018 року. Державним виконавцем у оскаржуваних постановах наводиться сума боргу за сукупний період з 01.08.2015 року по 1ю08.2019 року. Вважає, що такий підхід є хибним, оскільки, таким чином, порушується конституційний принцип незворотності дії у часі закону, що погіршує становище особи. Наполягає, що відлік терміну заборгованості по аліментах на предмет вирахування суми більшої ніж за шість місяців сукупно, повинен відраховуватись, принаймні, з 06.02.2018 року (з часу, коли дана норма закону почала діяти). Зазначає, що беручи до уваги всю суму боргу з 01.08.2015 року, державний виконавець вдається до порушення вимоги правила застосування закону.

В судовому засіданні боржник скаргу підтримав повністю. Також пояснив, що працює в Молдові. Рішення суду про стягнення з нього аліментів було прийнято в 2013 році. За усною домовленістю з ОСОБА_6 аліменти віддавав добровільно готівкою. Крім того, купляв дитині речі, возив на відпочинок.

Державний виконавець Замарєва І.Ю. в судовому засіданні скаргу не визнала, вважає, що її дії вчинені відповідно до закону. Також подала відзив на скаргу, згідно якого не погоджується зі скаргою та зазначила наступне. З 03.03.2014 року по теперішній час на примусовому виконанні перебуває виконавче провадження ВП№ 42312152 з примусово виконання виконавчого листа № 2/214/1413, виданого 14.05.2013 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу про стягнення аліментів у розмірі ј частини щомісячно з усіх видів його заробітної плати (доходу) з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 на утримання доньки ОСОБА_7 Вказує, що за виконавчим провадженням державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за заявою стягувача, яка як того вимагала ст.31 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції 1999 року), була направлена боржнику для виконання рекомендованим листом зі зворотнім повідомленням (проте згідно наявного конверту у виконавчому провадженню ним з незрозумілих причин не отримана), але зважаючи на норми чинного законодавства, боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження після направлення йому за адресою, зазначеною у виконавчому документі постанови про відкриття виконавчого провадження рекомендованим листом зі зворотнім повідомленням. Зазначає, що в подальшому державними виконавцями відділу вживалися визначені чинним законодавством заходи, спрямовані на виконання рішення суду і боржник ОСОБА_4 був цілком обізнаним про перебування виконавчого листа № 2/214/1413, виданого 14.05.2013 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу про стягнення аліментів у розмірі ј частини щомісячно з усіх видів його заробітної плати (доходу) з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 на утримання доньки ОСОБА_7 на виконанні у відділі ДВС, про що свідчить надане ним пояснення від 26.03.2014 року, в якому, до речі, зазначено про його обов`язок щомісячно надавати до відділу квитанції про сплату аліментів. Звертає увагу, що не дивлячись на обізнаність ОСОБА_4 з вимогами ст.19 Закону України «Про виконавче провадження», ст.164 Кримінального Кодексу України аліменти боржником не сплачувались протягом 2014-2019 років, про що свідчать неодноразові заяви стягувача. Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру передбаченого Сімейним Кодексом України. Вказує, що заборгованість по аліментам громадянина ОСОБА_4 станом на 01.11.2019 року становить 98799,93 грн., а отже за невиконання рішення суду боржник несе відповідальність відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження», а саме: за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці, стягнення може бути звернено на майно боржника. Звернення стягнення на заробітну плату не перешкоджає зверненню стягнення на майно боржника, якщо існує непогашена заборгованість, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці. Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому СК України. Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця. Виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі: надходження виконавчого документа на виконання від стягувача; подання заяви стягувачем або боржником; надіслання постанови на підприємство, в установу, організацію, до фізичної особи - підприємця, фізичної особи, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію чи інші доходи; надіслання виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; закінчення виконавчого провадження. У разі виїзду боржника на постійне проживання до держави, з якою Україна не уклала договорів про надання правової допомоги, за рішенням суду до виїзду боржника за кордон стягнення аліментів здійснюється за весь період до досягнення дитиною повноліття. У разі стягнення аліментів як частки заробітку (доходу) боржника на підприємстві, в установі, організації, фізичної особи, фізичної особи - підприємця відрахування здійснюються з фактичного заробітку (доходу) на підставі постанови виконавця. Якщо стягнути аліменти в зазначеному розмірі неможливо, підприємство, установа, організація, фізична особа - підприємець, фізична особа, які проводили відрахування, нараховують боржнику заборгованість із сплати аліментів. Після закінчення строку, передбаченого законом для стягнення аліментів, за відсутності заборгованості із сплати аліментів підприємство, установа, організація, фізична особа - підприємець, фізична особа, які проводили відрахування, повертають виконавцю постанову про стягнення аліментів з відміткою про перерахування в повному обсязі стягувачу присуджених йому сум аліментів. Якщо відраховані з боржника суми аліментів не були перераховані стягувачу, виконавець письмово повідомляє стягувачу про розмір заборгованості, що утворилася, та роз`яснює йому права на звернення з позовом до підприємства, установи, організації, фізичної особи - підприємця, фізичної особи, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію чи інші доходи, якщо така заборгованість утворилася з їхньої вини. Спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом. За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить вмотивовані постанови: про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі. Якщо аліменти сплачуються на утримання дитини з інвалідністю, дитини, яка хворіє на тяжкі перинатальні ураження нервової системи, тяжкі вроджені вади розвитку, рідкісне орфанне захворювання, онкологічні, онкогематологічні захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкі психічні розлади, цукровий діабет I типу (інсулінозалежний), гострі або хронічні захворювання нирок IV ступеня, або на утримання дитини, яка отримала тяжкі травми, потребує трансплантації органа, потребує паліативної допомоги, постанови, зазначені, виносяться державним виконавцем за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три місяці. Постанови, зазначені у пунктах 1-4 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», надсилаються сторонам для відома не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення. Постанови, зазначені у пунктах 1-4 пунктах 1-4 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», направляються до виконання відповідними органами після закінчення строку, визначеного частиною п`ятою статті 74 Закону, для оскарження рішення, дії виконавця, якщо рішення, дії виконавця не були оскаржені. У разі оскарження рішення, дії виконавця, постанови, зазначені у пунктах 1-4 цієї частини, якщо їх не скасовано, підлягають виконанню відповідними органами після розгляду справи відповідним судом. Тимчасове обмеження боржника у праві керувати транспортними засобами не може бути застосовано в разі: якщо встановлення такого обмеження позбавляє боржника основного законного джерела засобів для існування; використання боржником транспортного засобу у зв`язку з інвалідністю чи перебуванням на утриманні боржника особи з інвалідністю I, II групи, визнаної в установленому порядку, або дитини з інвалідністю; проходження боржником строкової військової служби, військової служби за призовом осіб офіцерського складу, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період або якщо боржник проходить військову службу та виконує бойові завдання військової служби у бойовій обстановці чи в районі проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях; розстрочення або відстрочення сплати заборгованості за аліментами у порядку, встановленому законом. За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три місяці, виконавець роз`яснює стягувачу право на звернення до органів досудового розслідування із заявою (повідомленням) про вчинене кримінальне правопорушення боржником, що полягає в ухиленні від сплати аліментів. У разі наявності в діях боржника ознак адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, державний виконавець складає протокол про адміністративне правопорушення та надсилає його для розгляду до суду за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби. Довідка про наявність заборгованості зі сплати аліментів видається органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем на вимогу стягувача протягом трьох робочих днів у випадках, встановлених законом. Довідка про наявність заборгованості зі сплати аліментів дійсна протягом одного місяця з дня її видачі. Форма довідки встановлюється Міністерством юстиції України. За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 20 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів. За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за два роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 30 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів. За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 50 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів. У подальшому постанова про накладення штрафу у розмірі, визначеному абзацом першим цієї частини, виноситься виконавцем у разі збільшення розміру заборгованості боржника на суму, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік. Суми штрафів, передбачених цією частиною, стягуються з боржника у порядку, передбаченому цим Законом, і перераховуються стягувачу. Статтею 19 Закону України «Про виконавче провадження» визначені наступні норми: сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, мають право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом. Право вибору пред`явлення виконавчого документа для примусового виконання до органу державної виконавчої служби або до приватного виконавця, якщо виконання рішення відповідно до статті 5 цього Закону віднесено до компетенції і органів державної виконавчої служби, і приватних виконавців, належить стягувачу. Сторони у процесі виконання рішення відповідно до процесуального законодавства мають право укласти мирову угоду, що затверджується (визнається) судом, який видав виконавчий документ. Інші учасники виконавчого провадження мають право надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом. Сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи. Боржник зобов`язаний: утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій; за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України; повідомити виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини; своєчасно з`являтися на вимогу виконавця; надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження. Особи, які на підставі закону звернулися з позовом в інтересах інших осіб (крім прокурора), беруть участь у виконавчому провадженні і користуються правами сторони виконавчого провадження, відкритого за їхньою заявою або за заявою іншої сторони в справі. У виконавчому провадженні за виконавчим документом на підставі судового рішення у справі за позовом, поданим учасником господарського товариства в інтересах останнього, укладення мирової угоди, відмова від стягнення і повернення виконавчого документа можливі лише за письмовою згодою всіх осіб, які у відповідній справі діяли в інтересах господарського товариства. Особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій. Стосовно ніби-то, бажання боржника передати майно в рахунок заборгованості по аліментам, то звертає увагу, що до відділу стягував ОСОБА_6 з подібними заявами не зверталась, а отже заборгованість у сумі 98799,93 грн. н 01.11.2019 є чинною, боржник аліменти на користь стягувача не перераховувались, чим продовжується злісне, умисне не виконання рішення суду.

Стягувач ОСОБА_6 до суду не прибула. При цьому подала письмові пояснення, в яких просить провести розгляд справи за її відсутності. В своїх поясненнях зазначила наступне. Вважає скаргу ОСОБА_4 , безпідставною, не обґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню у зв`язку з наступним.

Зазначає, що рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 27.03.2013 року, по справі № 214/1271/13-ц, з ОСОБА_4 було стягнуто на її користь аліменти, на утримання доньки ОСОБА_8 ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частки з усіх видів його заробітку /доходу/ щомісячно до досягнення донькою Авророю 18-річного віку. Рішення суду оскаржене не було, не скасовувалось, не переглядалось та вступило в законну силу. На підставі вищезазначеного рішення суду, Саксаганським районним судом було видано виконавчий лист, який нею було пред`явлено до виконання до Саксаганського відділу ДВС м. Кривого Рогу ГТУЮ в Дніпропетровській області. 3 березня 2014 року було відкрито виконавче провадження № 342312152, щодо примусового виконання виконавчого листа. Боржника було ознайомлено про наслідки невиконання рішення суду та ухилення від сплати аліментів, які встановлені у Законі України "Про виконавче провадження". Вказує, що з моменту відкриття виконавчого провадження та фактично по сьогоднішній день, боржник фактично не вчинив ніяких дій щодо сплати аліментів, у зв`язку з тим, в нього утворилась заборгованість у розмірі 86272, 93 гривні. Зазначає, що ОСОБА_4 в своїй скарзі посилається на те, що добровільно надає матеріальну допомогу донці Аврорі, придбавав телефон та іншу техніку, але не надає ніяких належних доказів на підтвердження цього, оскільки така допомога ним взагалі ніколи не надавалась, навіть на прохання самої дитини. Техніку, яку начебто боржник придбав для доньки, то планшет який він зазначив у своїй скарзі, їй був придбаний ще до подання позову про стягнення аліментів, а телефон останній подарував їй у день народження Аврори. Щодо добровільної сплати аліментів на окрему банківську картку, то це мало місце, але в разово, період сплати тривав чотири місця по 300-400 гривень на місяць. Більш ніяких аліментів чи коштів від боржника не надходило. Посилання боржника про те, що він начебто працевлаштований у невизнаній в Європі Придністровській Молдавській Республіки, на підприємстві ООО «Квадро-учет» м. Тирасполь, водієм, і заборона на виїзд для нього, є перешкодою для праці та відповідно отримання заробітної плати, є сумнівними, оскільки на підтвердження цього надана лише довідка про начебто заробітну плату та не надано жодного іншого підтвердження про те, що він дійсно працевлаштований та постійно потребує виїзду за межі країни, та перебуває у трудових відносинах підприємством, а саме копії ліцензії, завірена автомобільним перевізником, абo ж ліцензійна картка; товарно-транспортна накладна; посвідчення нa право управління транспортним засобом відповіднoї категорії тa талон, щo додається до посвідчення; реєстраційний документ нa транспортний засіб aбo iнший засвідчений в установленому пopядку документ, підтверджуючий право управління, користування aбo розпорядження транспортним засобом; талон про проходження (якщо він обов`язковий для даного автомобіля) державного технічного огляду; поліс (сертифікат) обов`язковогo страхування цивільно-правової відповідальності власникiв наземних транспортних засобів, дорожні листи, тощо. Наполягає, що з наявних в матеріалах справи, письмових доказів, вбачається, що заборгованість по виконавчому провадженню у ОСОБА_4 , значно перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці. Ніяких дій щодо погашення відповідної заборгованості боржником не вчиняється, що свідчить про те, що він і надалі ухиляється від сплати аліментів, не вживає заходів для погашення заборгованості. ОСОБА_4 , не подано жодного доказу, який би підтверджував його звільнення від утримання його доньки Аврори. Законодавцем в жодному нормативно-правовому акті обов`язок утримання дітей не постановлено в залежність від наявності доходів того з батьків, хто зобов`язаний утримувати дітей. Наполягає, що боржником не надано жодних доказів неможливості застосування до нього тимчасових обмежень у відповідно до ч. 10 ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження". Вказує, що посилання скаржника на те, що не можливість виїзду за межі країни, призведе лише до збільшення заборгованості по аліментам та він не зможе допомагати не лише дочці ОСОБА_5 , а й його теперішньої сім`ї, не підтверджені жодними доказами. Відсутні також докази, що у скаржника взагалі є інша сім`я та на його утриманні перебувають інші особи (непрацездатна дружина, діти , тощо). Законодавець не ставить настання факту наявності заборгованості зі сплати аліментів в залежність від матеріального становища боржника чи його ухилення від їх сплати. Підставою винесення постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», є саме наявність заборгованості зі сплати аліментів, яка утворилася після винесення постанови про відкриття виконавчого провадження та сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці. Вважає, що при винесенні постанови, державним виконавцем Саксаганського відділу ДВС м. Кривого Рогу ГТУЮ в Дніпропетровській області Замараєвою І.Ю., було дотримано всі норми діючого законодавства, та її дії не суперечать Закону України «Про виконавче провадження». Вказує, що саме інтересам дитини при розгляді даної справи, яка стосується в тому числі аліментів та заборгованості по таких, суд має надавати перевагу, оскільки дитина має право на належне утримання зі сторони її батька, який в той же час не надає належного утримання протягом майже всього часу з моменту стягнення аліментів на підставі рішення суду.

У судовому засіданні досліджені наступні письмові докази: постанова (а.с.7), довідка з місця роботи (а.с.8), постанова про відкриття виконавчого провадження (а.с.35), супровідна (а.с.36), конверт (а.с.28), поштове повідомлення (а.с.28), пояснення ОСОБА_4 (а.с.40), постанова суду (а.с.58-59), розрахунок заборгованості (а.с.60).

На підставі пояснень учасників, досліджених та оцінених судом доказів, судом встановлені наступні факти та обставини.

З 3 березня 2014 року по теперішній час на примусовому виконанні перебуває виконавче провадження ВП№ 42312152 з примусового виконання виконавчого листа № 2/214/1413, виданого 14.05.2013 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області про стягнення аліментів у розмірі ј частини щомісячно з усіх видів його заробітної плати (доходу) з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 на утримання доньки ОСОБА_7 . Дане виконавче провадження відкрито за заявою стягувача.

Постанова про відкриття виконавчого провадження була направлена боржнику для виконання рекомендованим листом зі зворотнім повідомленням, яка останнім не отримана. Боржник ОСОБА_4 був обізнаним про перебування вказаного на виконанні у відділі ДВС, 26 березня 2014 року надавав державному виконавцю пояснення, в якому зазначив про обов`язок щомісячно надавати до відділу квитанції про сплату аліментів.

Боржник у грудні 2015 року сплатив аліменти у сумі 558 грн. 00 коп., в 2016 жовтні 2019 року аліменти не сплачував.

Заборгованість по аліментам ОСОБА_4 станом на 1 листопада 2019 становить 98799 грн. 93 коп., на 18 червня 2019 року розмір заборгованості становив 86272 грн. 93 коп.

Твердження боржника про те, що він сплачував аліменти добровільно, не підтверджується будь-якими доказами, а тому суд це твердження до уваги не приймає.

18 червня 2019 року держаний виконавець винесла постанову, якою встановила тимчасове обмеження боржника у виїзді за кордон до погашення заборгованості зі сплати аліментів в повному обсязі. При цьому державний виконавець, як на підставу винесення постанови, послався на наявність заборгованості у боржника в сумі 86272 грн. 93 коп., що перевищує суму відповідних платежів за шість місяців.

Вислухавши боржника, державного виконавця, дослідивши та оцінивши докази, суд вважає, що в задоволенні скарги слід відмовити з огляду на наступне.

Згідно ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Як передбачено ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу; у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника); якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Як передбачено ст.71 ч.9 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить вмотивовані постанови, зокрема про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Відповідно до ст.ст.77-81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд приходить до переконання, що винесена 18 червня 2019 року держаним виконавцем постанова, якою встановлено тимчасове обмеження боржника у виїзді за кордон, відповідає ст.71 ч.9 Закону України «Про виконавче провадження», прийнята в межах повноважень державного виконавця, оскільки на час винесення цієї постанови ОСОБА_1 мав заборгованість по спалі аліментів в сумі 86272 грн. 93 коп., що перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, тому право боржника не було порушено.

Отже, вислухавши пояснення боржника, державного виконавця, суд на підставі ст. 12 ЦПК України згідно якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, та ст. 13 ЦПК України згідно якої цивільні справи розглядаються в межах заявлених вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом, суд вважає, що у задоволенні скарги належить відмовити повністю.

Керуючись ст.ст.1, 71 ч.9 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст.258-261, 447, 451 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги боржника ОСОБА_4 на дії головного державного виконавця Саксаганського відділу державної виконавчої служби м. Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області Замараєвої І.Ю. відмовити повністю.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 15-ти днів з дня її підписання.

Повну ухвалу складено 20 грудня 2019 року.

Головуючий суддя: Прасолов В.М.