Номер провадження: 22-ц/813/8274/19
Номер справи місцевого суду: 502/298/18
Головуючий у першій інстанції Манжос Н. В.
Доповідач Дрішлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

09 жовтня 2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі Дрішлюка А.І., дослідивши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Кілійського районного суду Одеської області від 05 вересня 2019 року про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики та позовом третьої особи із самостійними вимогами ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про визнання договору позики недійсним,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Кілійського районного суду Одеської області від 05 вересня 2019 року було задоволено заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову та вирішено накласти арешт на 2/3 частини квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 50, 8 кв. м., житловою площею 15, 9 кв. м., власником якої є ОСОБА_1 .

Не погоджуючись з вказаною ухвалою ОСОБА_1 04.10.2019 року подала до Одеського апеляційного суду апеляційну скаргу. В обґрунтування своєї скарги апелянт зазначила, що з Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що суддею Маслениковим О.А. було прийнято 21 ухвалу у вказаній справі, в тому числі ухвалу про відкриття провадження в справі. При цьому апелянт зауважила, що за ст. 152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається після відкриття провадження в справі до суду, в провадженні якого перебуває справа, отже, як зазначає апелянт, така заява про забезпечення позову третьої особи мала б розглядатися суддею Масленниковим О.А., а не суддею Манжос Н.В. Правових підстав для заміни судді не існувало, а тому, на думку апелянта, прийняття ухвали про забезпечення позову неуповноваженим складом суду свідчить про порушення процесуального законодавства. Також апелянт вказує на те, що з ухвали про забезпечення позову не можливо встановити як невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду про визнання договору недійсним або ефективний захист, поновлення порушених чи оспорюваний прав або інтересів ОСОБА_3 , за захистом яких він звернувся. Крім того, апелянт вказала на те, що предметом спору в даній справі є не квартира, а стягнення грошових коштів та визнання договору позики недійсним відповідно. Також апелянт пояснила, що на момент винесення оскаржуваної ухвали судом не встановлено, що ОСОБА_3 не мав відношення до вказаної квартири, тому, на думку апелянта, жодних претензій щодо дійсності або недійсності угод ним пред`являтися не можуть. Тому, на думку апелянта, оскільки ухвала суду від 05.09.2019 року була винесена неуповноваженим складом суду, квартира не є предметом спору, в оскаржуваній ухвалі не обґрунтовано неможливість виконання рішення за результатом розгляду вимог про визнання договору позики недійсним, накладення арешту немає передбаченої законом мети, апелянт просить суд скасувати оскаржувану ухвалу.

Відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. За п. 2 ч. 2 вказаної статті учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Як вбачається з матеріалів справи оскаржувана ухвала постановлена 05.09.2019 року. Апеляційну скаргу апелянт подала до Одеського апеляційного суду 04.10.2019 року, тобто з пропуском встановленого строку на апеляційне оскарження ухвали. Клопотання про поновлення строку апелянт до суду не надавала. Пояснення апелянта в скарзі щодо того, що на час подання апеляційної скарги текст оскаржуваної ухвали в Єдиному державному реєстрі судових рішень відсутній спростовується інформацією в ЄДРСР, відповідно до якої оскаржувана ухвала направлена до Реєстру 11.09.2019 року та оприлюднена 13.09.2019 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Таким чином, апеляційну скаргу слід залишити без руху та надати апелянту строк для усунення недоліків: подання до суду клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням поважних причин такого пропуску.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.31, 33, 260, 175, 177, 185, ч. 4 ст. 356, 357 ЦПК України, Одеський апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Кілійського районного суду Одеської області від 05 вересня 2019 року про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики та позовом третьої особи із самостійними вимогами ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про визнання договору позики недійсним - залишити без руху.

Повідомити апелянта про необхідність виправити недоліки апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали суду.

Роз`яснити апелянту, що у разі невиконання ухвали суду в зазначений строк, суддею буде прийняте процесуальне рішення передбачене ст.ст. 185, 357 ЦПК України.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак в частині визначення судових витрат може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Суддя Одеського апеляційного суду А.І. Дрішлюк

09.10.2019 року м. Одеса