РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/6351/16-ц

Провадження № 2/643/82/19

22.01.2019

22 січня 20198 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Сугачової О.О.,

за участю секретаря Жуковської К.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

відповідачів ОСОБА_2,

ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

третьої особи ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_6 до ОСОБА_2, ФОП ОСОБА_3, третя особа - ОСОБА_5 про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому зазначає, що 14.12.2015 ОСОБА_2, керуючи автомобілем «Мерседес Бенц Атего», д/н НОМЕР_1 в м. Харкові на вул. Полтавський Шлях, не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «Ніссан Кашкай», д/н НОМЕР_4 під керуванням водія ОСОБА_9, який належить на праві власності позивачу. В свою чергу, після зіткнення автомобіль «Ніссан Кашкай» зіткнувся з автомобілем «Тойота Королла», д/н НОМЕР_3, який належить ОСОБА_5 Внаслідок даної ДТП автомобілі «Ніссан Кашкай» та «Тойота Королла» отримали механічні ушкодження, а їх власникам вчинено матеріальну шкоду. Згідно звіту про оцінку ТЗ експерта-товарознавця ФОП ОСОБА_10 вартість завданого позивачу матеріального збитку внаслідок ДТП складає 102760,84грн. Постановою Ленінського районного суду м. Харкова від 12.01.2016 ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та піддано стягненню у вигляді штрафу на користь держави. Позивач звернувся до СК «АХА страхування», де застрахована відповідальність власника ТЗ, з вини якого сталося ДТП з метою відшкодування матеріального збитку та позивачу відшкодовано матеріальну шкоду лише в сумі 50000грн. ФОП-ОСОБА_3., як власник автомобіля «Мерседес Бенц Атего» відмовився добровільно відшкодувати різницю між завданою шкодою та виплаченим страховим відшкодуванням, а саме, 52670,84грн. Позивач вважає, що відповідачі повинні солідарно відшкодувати завдану позивачу матеріальну шкоду. Крім того, позивач посилається на те, що відповідачами завдано і моральної шкоди, яка відобразилась у перенесені великих моральних страждань, а саме, позивач дуже перелякалась, що її син потрапив у ДТП, у зв'язку з пошкодженням автомобілю довелося шукати гроші для його ремонту, родина втратила можливість виїжджати з міста на відпочинок тощо, тому розмір моральної шкоди оцінює в сумі 10000грн.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав вищевикладені обставини та вимоги позову, які просить задовільнити у повному обсязі.

Відповідачі позовні вимоги не визнали повністю, надали письмові заперечення, просять у задоволені вимог позову відмовити у повному обсязі.

Із пояснень відповідача ОСОБА_2 вбачається, що 14.12.2015 близько 17 години, керуючи автомобілем «Мерседес-Бенц Атего» д/н НОМЕР_1, рухався по вул. Полтавський Шлях в напрямок метро «Холодна гора» у лівої смузі, оскільки права смуга була зайнята стоячими автомобілями, зі швидкістю 60км./год. Спереду його автомобіля, автомобіль «Ніссан», не вмикаючи вказівників повороту зманеврував у ліву смугу та різко загальмував, а оскільки йшов мокрий сніг та гальмовий шлях був збільшеним, сталося зіткнення.

Третя особа - ОСОБА_5 вимоги позову підтримав та в судовому засіданні зазначив, що 14.12.2015 близько 17 години, керуючи автомобілем «Тойота Королла» д/н НОМЕР_3, по вул. Полтавський Шлях у колоні автомобілів, яка зупинилась перед світлофором. У дзеркало заднього виду побачив, що за його автомобілем також зупинився автомобіль «Ніссан» та через мить почув звук і сильний удар у задню частину автомобіля через те, що в автомобіль «Ніссан» в'їхав «Мерседес», тому автомобіль «Ніссан» по інерції зіткнувся із автомобілем ОСОБА_5

Суд, вивчивши доводи позивача, заперечення відповідачів, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, адміністративний матеріал, вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, виходячи із наступного.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог заперечень.

Так, власником автомобіля «Ніссан Кашкай» д/н НОМЕР_4 є ОСОБА_6, власником автомобіля «Мерседес-Бенц Атего» д/н НОМЕР_1 є ФОП ОСОБА_3, що вбачається із копій заяви про страхове відшкодування, полісу № АІ/8226181 (а.с.25,26).

Судом встановлено, що постановою Ленінського районного суду м. Харкова від 12.01.2016 ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні ДТП, яка мала місця 14.12.2015 та останнього піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 340грн.

Постановою Апеляційного суду Харківській області від 29.03.2016 постанову Ленінського районного суду м. Харкова від 12.01.2016 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП скасовано, провадження закрите на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП.

Із звіту №83/03/16 про оцінку колісного транспортного засобу оцінювача ФОП ОСОБА_10 від вартість матеріального збитку внаслідок ДТП власнику ОСОБА_6 становить 102760,84грн. (а.с.8).

Позивачу СК «АХА страхування», якою застрахована відповідальність власника транспортного засобу - ФОП ОСОБА_3, відшкодовано матеріальну шкоду в сумі 50000грн. (а.с.18).

Далі, в судовому засіданні допитано свідка ОСОБА_9, який зазначив, що 14.12.2015 курував автомобілем «Ніссан Кашкай», д/н НОМЕР_4 в м. Харкові по вул. Полтавський Шлях, напроти Холодногірської колонії зупинився перед автомобілем «Тойота Королла» на відстані 2м., нога була на гальмах, т.я. перед зупинкою рухався вверх до м. «Холодна гора». Близько 17:00 отримав сильний удар ззаду від вантажного автомобіля «Мерседес», тому його автомобіль штовхнув автомобіль «Тойота Королла», що стояв попереду на світлофорі. Автомобіль, яким керував ОСОБА_9 отримав сильні механічні пошкодження.

Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Із висновку судової автотехнічної експертизи № 16339 від 05.12.2017 вбачається: 1-й варіант - по поясненням водія автомобіля «Тойота» ОСОБА_5 та водія ОСОБА_9

В даній дорожній ситуації водій автомобіля «Мерседес» ОСОБА_2 повинен був діяти у відповідності з вимогами п. 13.1 ПДР України. В даному випадку технічна можливість запобігти зіткнення ТЗ для водія автомобіля Мерседес» ОСОБА_2 визначалась виконанням ним вимог п. 13.1 ПДР України, для чого в нього не було перешкод технічного характеру. В даній дорожньо-транспортної ситуації дії водія автомобіля Мерседес» ОСОБА_2 не відповідали вимогам п.13.1 ПДР України і знаходились, з технічної точки зору, в причинному зв'язку з виникненням даної ДТП. В даній дорожньо-транспортної ситуації запобігання даної пригоди (технічна можливість уникнення ДТП) не визначалася діями водія автомобілі «Ніссан» ОСОБА_9, а цілком залежала від дій водія автомобіля «Мерседес» ОСОБА_2 по виконанню ним вимог п. 13.1 ПДР України. В діях водія автомобіля «Ніссан» ОСОБА_9 невідповідностей вимогам ПДР України, які б знаходись з технічної точки зору, в причинному зв'язку з виникненням даної ДТП, не вбачається.

2-й варіант - по поясненням водія автомобіля «Мерседес» ОСОБА_2

В даній дорожній ситуації водій автомобіля «Мерседес» ОСОБА_2 повинен був діяти у відповідності з вимогами п. 12.3 ПДР України. В даній дорожньо-транспортної ситуації водій автомобіля «Мерседес» ОСОБА_2 не мав технічної можливості уникнути зіткнення транспортних засобів шляхом виконання ним вимог п. 12.3 ПДР України. В даній дорожньо-транспортної ситуації в діях водія автомобіля «Мерседес» ОСОБА_2 не вбачається невідповідностей вимогам АПДР України, які б знаходились, з технічної точки зору, в причинному зв'язку з виникненням даної ДТП. В даній дорожньо-транспортної ситуації водій автомобіля «Ніссан» ОСОБА_9 повинен був діяти у відповідності з вимогами п.п.10.1, 10.3 ПДР України. В даній дорожньо-транспортної ситуації технічна можливість запобігти зіткнення транспортних засобів для водія автомобіля «Ніссан» ОСОБА_9 визначалася шляхом виконання ним вимог п.п. 10.1, 10.3 ПДР України, для чого в нього не було перешкод технічного характеру. В даній дорожньо-транспортної ситуації дії водія автомобіля «Ніссан» ОСОБА_9 не відповідали вимогам п.п 10.1, 10.3 ПДР України і знаходились, з технічної точки зору, в причинному зв'язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.

В обох варіантах в даній дорожньо-транспортної ситуації в діях водія автомобіля «Тойота» ОСОБА_5 невідповідносте вимогам ПДР України, які б знаходись, з технічної точки зору, в причинному зв'язку в виникненням даної ДТП, не вбачається (а.с.124-130).

Відповідно до положень ч. 1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до внутрішнього переконання.

Суд, аналізуючи висновок судової-автотехнічної експертизи, двох варіантів висновків за поясненнями водіїв ОСОБА_2 та ОСОБА_9, при можливого невиконання з боку водія ОСОБА_2 п.13.1 ПДР України та при незмінності напрямку руху автомобіля «Мерседес», при можливого невиконання з боку водія «Ніссан» ОСОБА_9 п.п. 10.1, 10.3 ПДР України при зміни напрямку руху перед ДТП, а також при наявності скасованої постанови Ленінського районного суду м. Харкова від 12.01.2015 про визнання винним ОСОБА_2 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме, ДТП, що мала місця 14.12.2015 та при відсутності достатніх доказів, які у своїй сукупності дали б змогу дійти висновку про наявність в діях відповідачів ОСОБА_2 та, відповідно, ФОП ОСОБА_3 вини у вчинені позивачу матеріальної шкоди, суд надійшов до висновку, що з боку позивача вимоги позову не доведено.

Далі, у відповідності до вимог ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Оскільки судом не встановлено вини відповідачів у скоєнні ДТП, у суду відсутні підстави для задоволення вимог позову і в частині стягнення моральної шкоди на користь позивача.

Пояснення свідка ОСОБА_9 не спростовують висновків суду.

Отже, вищевикладене свідчить про те, що у суду відсутні правові підстави для задоволення вимог позову у повному обсязі через недоведеність його вимог.

Відповідно до правил п. 2 ч.2 ст. 141 ЦПК України судові витрати у разі відмови в позові покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 76-81, 83, 137, 141, 258, 259, 263-268 ЦПК України, ст.ст. 1166, 1167 ЦК України, суд -

в и р і ш и в:

В задоволені вимог позову відмовити у повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення, апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів.

Повний текст складений 01.02.2019.

Суддя