Справа № 513/17/19
Провадження № 2/513/255/19
Саратський районний суд Одеської області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2019 року

Саратський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Тончевої Н.М.,

при секретарі Коротаєвій О.В.,

розглянувши в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України у відкритому підготовчому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, третя особа ОСОБА_2 до ОСОБА_3 сільської ради Саратського району Одеської області про визнання права власності в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить визнати за ним в порядку спадкування за законом:

право власності на 1/52 частину земельної ділянки площею 126.0716 га, яка розташована на території ОСОБА_3 сільської ради Саратського району Одеської області на масиві 12/2 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (Державний акт серії ЯА №089480, виданий Саратською районною державною адміністрацією 14 лютого 2005 року);

право власності на 1/156 частину земельної ділянки площею 34.4886 га, яка розташована на території ОСОБА_3 сільської ради Саратського району Одеської області на масиві 58 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (Державний акт серії ЯА №273440, виданий Саратською районною державною адміністрацією 14 лютого 2005 року).

Свої вимоги мотивує тим, що 15 квітня 2009 року його мати ОСОБА_4 померла. З моменту її смерті відкрилася спадщина, яка прийнята позивачем.

До складу прийнятої позивачем спадщини зокрема входять:

1/52 частина земельної ділянки площею 126.0716 га, яка розташована на території ОСОБА_3 сільської ради Саратського району Одеської області на масиві 12/2 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

1/156 частина земельної ділянки площею 34.4886 га, яка розташована на території ОСОБА_3 сільської ради Саратського району Одеської області на масиві 58 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину на зазначені земельні ділянки нотаріусом позивачу було відмовлено, оскільки позивачем не було надання правовстановлюючих документів про право власності спадкодавця на це спадкове майно.

За таких обставин він вимушена звернутися до суду щодо захисту своїх законних прав та інтересів.

В судове засідання позивач не з'явився, надав заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 сільської ради Саратського району Одеської області в судове засідання не з'явився, надавсуду заяву, в якій зазначив, що з позовом згоден та просить розглянути справу за його відсутністю.

Третя особа без самостійних вимог ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій зазначив, що з позовом згоден та просить розглянути справу за його відсутністю.

Частиною 3 статті 200 ЦПК України, передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно зі ч. 4 ст. 200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Частина 1 статті ст. 206 ЦПК України регламентує, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Так, відповідач на стадії підготовчого провадження звернувся до суду із заявою про визнання позовних вимог, тому дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, в звязку з чим є підстави для ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення по справі.

Оскільки сторони в судове засідання не зявились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного висновку.

15 квітня 2009 року ОСОБА_4 померла, що підтверджуєтьсясвідоцтвом про смерть серії І-ЖД №181277, виданим 15 квітня 2009 року ОСОБА_3 сільською радою Саратського району Одеської області (а.с.10).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина, яка складається з:

земельної ділянки площею 0.610 га, яка розташована на території ОСОБА_3 сільської ради Саратського району Одеської області, масив №1, ділянка №12;

двох майнових паїв в складі пайового фонду колективного сільськогосподарського підприємства СВК «Дружба»;

1/52 частина земельної ділянки площею 126.0716 га, яка розташована на території ОСОБА_3 сільської ради Саратського району Одеської області на масиві 12/2 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

1/156 частина земельної ділянки площею 34.4886 га, яка розташована на території ОСОБА_3 сільської ради Саратського району Одеської області на масиві 58 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 є сином померлої 15 квітня 2009 року ОСОБА_4, що підтверджується рішенням Саратського районного суду Одеської області від 18 жовтня 2017 року , яке набрало законної сили 30 жовтня 2017 року (а.с.16).

28 листопада 2017 року позивач ОСОБА_1 отримав свідоцтва про право на спадщину за законом, яка складається з земельної ділянки площею 0.610 га, яка розташована на території ОСОБА_3 сільської ради Саратського району Одеської області, масив №1, ділянка №12 (а.с.11) та двох майнових паїв в складі пайового фонду колективного сільськогосподарського підприємства СВК «Дружба» (а.с.12).

Однак, постановою приватного нотаріуса Саратського районного нотаріального округу Одеської області від 18 жовтня 2018 року (а.с.18) позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на інше спадкове майно, що належало ОСОБА_4, яке було вище перелічено, у звязку з відсутністю документів, які посвідчують право власності померлої на зазначене нерухоме майно.

Проте, 14 лютого 2005 року на імя ОСОБА_2 на підставі розпорядження Саратської районної державної адміністрації від 22 грудня 2003 року №850/А-03 було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА №089480 на земельну ділянку площею 126.0716 га, яка розташована на масив №12/2 на території ОСОБА_3 сільської ради Саратського району Одеської області з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.13). У списку співвласників зазначеної земельної ділянки під номером 24 зазначена ОСОБА_4, частка якої у спільній власності складає 1/52 (а.с.13).

14 лютого 2005 року на імя ОСОБА_2 на підставі розпорядження Саратської районної державної адміністрації від 30 листопада 2004 року №573/А-04 було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА №273440 на земельну ділянку площею 34.4886 га, яка розташована на масиві №58 на території ОСОБА_3 сільської ради Саратського району Одеської області з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.14). У списку співвласників зазначеної земельної ділянки під номером 102 зазначена ОСОБА_4, частка якої у спільній власності складає 1/156 (а.с.15).

З наведеного вбачається, що ОСОБА_4, померлій 15 квітня 2009 року, дійсно належали зазначені вище земельні ділянки у відповідних частках.

Ст.ст.1216, 1217 ЦК України визначають, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи (спадкодавця), яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 Цивільного кодексу України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно ст. ст.1268, 1269 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Так, враховуючи, що після смерті ОСОБА_4, частина її спадщини успадкована спадкоємцем ОСОБА_1, ніхто більше з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 не звертався, прийняття спадщини за умовою чи застереженням не допускається, спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину, суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на зазначене спадкове майно за законом.

Крім того, згідно зі ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні у порядку , встановленому законом , вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

З квитанції №73 від 26 грудня 2018 року вбачається, що позивачем ОСОБА_1 за подання позову до суду було сплачено судовий збір в розмірі 824 гривні 55 копійок ( а.с.1).

Тож, враховуючи, що відповідач позов визнав до початку розгляду справи по суті, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12,13,81,89,141,264,265,268,272, 273, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1, третя особа ОСОБА_2 до ОСОБА_3 сільської ради Саратського району Одеської області про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності у порядку спадкування за законом на майно ОСОБА_4, померлої 15 квітня 2009 року, а саме:

1/52 частку земельної ділянки площею 126.0716 га, розташованої на території ОСОБА_3 сільської ради Саратського району Одеської області, масив 12/2, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 089480, виданого 14 лютого 2005 року згідно розпорядження Саратської районної державної адміністрації від 22 грудня 2003 року № 850/А-03 на ім'я ОСОБА_2;

1/156 частку земельної ділянки площею 34.4886 га, розташованої на території ОСОБА_3 сільської ради Саратського району Одеської області, масив 58, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 273440, виданого 14 лютого 2005 року згідно розпорядження Саратської районної державної адміністрації від 30 листопада 2004 року № 573/А-04 на ім'я ОСОБА_2.

Зобов'язати управління Державної казначейської служби України у Саратському районі Одеської області, що знаходиться за адресою: індекс 68200, смт Сарата, вулиця Соборна, 21, Саратський район, Одеська область повернути ОСОБА_1 /ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер / з державного бюджету 50 відсотків сплаченого ним судового збору (824 гривні 55 копійок) за квитанцією №73 від 26 грудня 2018 року, отримувач УК у Саратському районі, код отримувача: 38037959, банк отримувача: Казначейство України, код банку отримувача: 899998, рахунок отримувача: 5423, що дорівнює 412 (чотириста дванадцять) гривень 28 (двадцять вісім) копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошеннячерез Саратський районний суд Одеської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н. М. Тончева