Провадження № 2-к/522/1/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2019 року Суддя Приморського районного суду міста Одеси Шенцева О.П., розглянувши одноособово у відкритому судовому засіданні клопотання заявника (стягувача) ОСОБА_1, за участю заінтересованої особи (боржника) ОСОБА_2 про визнання та виконання нотаріально посвідченого Договору про визнання існуючого договору із згодою боржника на застосування до нього засобів примусового виконання посвідченого нотаріусом Доктором Йоханнес Майнель, 13.08.2013 року, номер документа № М 447/2013, що підлягає примусовому виконанню на підставі міжнародного договору, -

ВСТАНОВИВ:

28.09.2018 року ОСОБА_1 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси із заявою про надання дозволу на примусове виконання нотаріально посвідченого Договору про визнання договору із згодою боржника на застосування до нього засобів примусового виконання посвідченого нотаріусом Доктором Йоханнес Майнель, 13.08.2013 року, номер документа № М 447/2013, щодо стягнення з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1; паспорт громадянина Німеччини № НОМЕР_2, виданий 10.10.2013 року) боргу на загальну суму в розмірі 119 235, 00 Євро в національній валюті за курсом Національного банку України на день постановлення ухвали.

Від представника божника надійшли письмові заперечення на клопотання, відповідно до яких з клопотанням не згодний та просить у задоволенні цього клопотання відмовити.

Дослідивши матеріали клопотання, суд вважає клопотання таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 462 ЦПК України, рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних справ) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Відповідно до ст. 45, 46 Договору між Союзом Радянських Соціалістичних Республік і Німецької Демократичної Республіки про правову допомогу по цивільних, сімейних і кримінальних справах від 28.11.1957 року (ратифікація від 28.03.1958 року), для примусового виконання рішення судів одної із Договірних Сторін, які відповідно до статті 44 визнаються на території іншої Договірної сторони, по відповідному клопотанню, компетентним судом іншої Договірної Сторони видається дозвіл.

Документи, які мають виконавчий напис, розглядаються як рішення судів.

Видача дозволу на примусове виконання та примусове виконання регулюються законодавством Договірної Сторони, на території якої відбувається виконання.

Розгляд клопотань про надання дозволу на примусову виконання входить до компетенції судів Договірної Сторони, на території якої повинно бути здійснено примусове виконання.

Суд встановив, що згідно умов Договору про визнання існуючого Договору із згодою боржника на застосування до нього засобів примусового виконання (реєстр реєстрації нотаріальних дій № М 447/2013) від 13.08.2013 року, він є документом, який має виконавчий напис.

Так, у договорі про визнання існуючого договору із згодою боржника на застосування до нього засобів примусового виконання зазначається, що ОСОБА_2 (надалі Боржник), який з'явився особисто, визнає наявність перед ОСОБА_1 (надалі Стягувач) боргу на загальну суму 123 735, 00 євро (сто двадцять три тисячі сімсот тридцять п'ять євро).

Строк платежу за вищевказаним борговим зобов'язанням розпочинається з 1 січня 2015 року.

У відповідності до даного документа боржник погоджується з негайним виконанням судового рішення про примусове виконання на користь Стягувача суми, яка підлягає оплаті в розмірі 123 735, 00 євро.

В січні 2016 року Боржником було здійснено часткову сплату боргу у розмірі 4 500,00 Євро.

Відповідно до наданих представником ОСОБА_2 заперечень та пояснень, останнім не заперечувався факт підписання даного Договору та наявності заборгованості перед ОСОБА_1.

01.11.2016 року ОСОБА_1 звернувся до судового пристава Бабетті Полінга (Babbette Pohling) з проханням примусового виконання нотаріально посвідченого Договору про визнання заборгованості, посвідченого нотаріусом Доктором Йоханнес Майнель. 13.08.2013 року, номер документа № М 447/2013.

14.12.2017 року судовим приставом Бабетті Полінгом було направлено ОСОБА_1 лист DR II 483/17, у якому судовий пристав повідомляє про неможливість виконання Договору у зв'язку відсутність майна.

Суд не бере до уваги заперечення боржника про те, що Договір про визнання існуючого Договору із згодою боржника на застосування до нього засобів примусового виконання (реєстр реєстрації нотаріальних дій № М 447/2013) від 13.08.2013 року не є рішення суду, яке можу бути виконано на території України у розумінні Закону України «Про міжнародне приватне право» і ЦПК України.

Нормою статті 462 ЦПК України, визначено що визнаються та виконуються в Україні не лише рішення іноземних судів, а й інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних справ.

Окрім того, статтею 44 Договору між Союзом Радянських Соціалістичних Республік і Німецької Демократичної Республіки про правову допомогу по цивільних, сімейних і кримінальних справах від 28.11.1957 року (ратифікація від 28.03.1958 року) зазначається, що документи, які мають виконавчий напис, розглядаються як рішення судів.

Водночас ОСОБА_1 разом із заявою про надання дозволу на примусове виконання нотаріально посвідченого Договору № М 447/2013 від 13.08.2013 року, заявлялось клопотання про поновлення строку.

В обґрунтуванні для поновлення строку на подання заяви про надання дозволу на примусове виконання нотаріально посвідченого Договору, стягувач зазначав про часткове виконання боржником зазначеного договору в січні 2016 року та відповідно безуспішне примусове виконання судовим приставом Бабетті Полінга (Babbette Pohling) зазначеного Договору до 14.12.2017 року. Зазначені обставини на думку стягувача свідчать про ухиляння боржника від виконання своїх обов'язків за Договором, що в свою чергу і стало причиною пропуску строку. Окрім того, до моменту припинення виконання даного Договору в іншій країні боржник не міг звернутися з відповідною заявою до компетентних органів на території України.

Суд вважає такі обставини поважними та вважає за необхідне поновити ОСОБА_1 строк на примусове виконання нотаріально посвідченого Договору № М 447/2013 від 13.08.2013 року.

Відповідно до ст. 1 Договору між Союзом Радянських Соціалістичних Республік і Німецької Демократичної Республіки про правову допомогу по цивільних, сімейних і кримінальних справах від 28.11.1957 року (ратифікація від 28.03.1958 року), громадяни однієї Договірної Сторони щодо своїх особистих і майнових прав користуються на території іншої Договірної Сторони таким самим правовим захистом, як і громадяни цієї Договірної Сторони. Це відноситься також і до юридичних осіб, які створені відповідно до законодавства однієї з Договірних Сторін.

Суд вважає, що вищезазначене клопотання про визнання та виконання нотаріально посвідченого Договору про визнання існуючого договору із згодою боржника на застосування до нього засобів примусового виконання посвідченого нотаріусом Доктором Йоханнес Майнель, 13.08.2013 року, номер документа № М 447/2013 - відповідає вимогам статті 462 ЦПК України та статті 44 Договору між Союзом Радянських Соціалістичних Республік і Німецької Демократичної Республіки про правову допомогу по цивільних, сімейних і кримінальних справах від 28.11.1957 року.

Керуючись ст.ст. 260, 462 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Визнати поважними причини пропуску та поновити ОСОБА_1 строк на для пред'явлення нотаріально посвідченого Договору про визнання існуючого договору із згодою боржника на застосування до нього засобів примусового виконання посвідченого нотаріусом Доктором Йоханнес Майнель, 13.08.2013 року, номер документа № М 447/2013Договору із згодою боржника на застосування до нього засобів примусового виконання, до примусового виконання на підставі міжнародного договору.

Клопотання заявника (стягувача) ОСОБА_1 за участю заінтересованої особи (боржника) ОСОБА_2 про визнання та виконання нотаріально посвідченого Договору про визнання існуючого договору із згодою боржника на застосування до нього засобів примусового виконання посвідченого нотаріусом Доктором Йоханнес Майнель, 13.08.2013 року, номер документа № М 447/2013, що підлягає примусовому виконанню на підставі міжнародного договору - задовольнити.

Визнати та надати дозвіл на примусове виконання нотаріально посвідченого Договору про визнання існуючого договору із згодою боржника на застосування до нього засобів примусового виконання посвідченого нотаріусом Доктором Йоханнес Майнель, 13.08.2013 року, номер документа № М 447/2013, про стягнення з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1; паспорт громадянина Німеччини № НОМЕР_2, виданий 10.10.2013 року) боргу на загальну суму в розмірі 119 235, 00 Євро

Видати виконавчий лист на підставі нотаріально посвідченого Договору про визнання існуючого договору із згодою боржника на застосування до нього засобів примусового виконання посвідченого нотаріусом Доктором Йоханнес Майнель, 13.08.2013 року, номер документа № М 447/2013 про стягнення з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1; паспорт громадянина Німеччини № НОМЕР_2, виданий 10.10.2013 року) боргу на загальну суму в розмірі 119235,00 Євро, що за офіційним курсом НБУ станом на 30.01.2019 року становить 3 782 134,20 грн. (три мільйони сімсот вісімдесят дві тисячі сто тридцять чотири гривні двадцять копійок).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Одеської області протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя