___________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/520/672/19
У Х В А Л А

про залучення третьої особи та відмову у зупиненні провадження

11.02.2019 року

Київський районний суд м. Одеси

головуючий суддя Куриленко О.М.,

за участю представника позивача

розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про залучення до участі у справі третьої особи, а також клопотання представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 про зупинення провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Петрушенко Тетяна Анатоліївна про стягнення боргу,

ВСТАНОВИВ:

26 жовтня 2015 року позивач звернувся до суду з позовом, який надалі уточнив, до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики від 19 жовтня 2012 року в розмірі 130тис. доларів США, інфляційних втрат у розмірі 98 800 доларів США, та трьох відсотків річних за прострочення виконання зобов'язання у розмірі 8141,92 доларів США у гривневому еквіваленті за курсом Національного банку України (далі - НБУ) на день ухвалення рішення.

На обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 19 жовтня 2012 року між ним як позикодавцем та відповідачем як позичальником було укладено договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Петрушенко Т. А., за умовами якого він передав позичальнику 1 040 000 грн, що у грошовому еквіваленті зобов'язання за домовленістю сторін складало суму, рівну 130 тис. доларів США, а позичальник зобов'язався повернути йому таку ж суму грошових коштів до 19 жовтня 2013 року в іноземній валюті. Відповідач не виконав своїх зобов'язань за договором, борг не повернув. Враховуючи наведене, просив задовольнити позовні вимоги.

Заочним рішення Київського районного суду міста Одеси від 11 грудня 2015 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 грошові кошти за договором позики від 19 жовтня 2012 року в сумі 130 тис. доларів США, що за курсом НБУ станом на 11 грудня 2015 року еквівалентно 3 037 881,47 грн, та три відсотки річних за користування грошовими коштами за період з 20 жовтня 2013 року по 20 листопада 2015 року в розмірі 8 141,92 доларів США, що за курсом НБУ станом на 11 грудня 2015 року еквівалентно 190 262,98 грн., що у загальному розмірі становить 3 228 144, 45 грн. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в розмірі 3 654 грн. У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення індексу інфляції у розмірі 98 800 доларів США у гривневому еквіваленті за курсом НБУ станом на день ухвалення рішення у справі відмовлено.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 20 квітня 2016 року в задоволені заяви відповідача ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення Київського районного суду м. Одеси від 11 грудня 2015 року було відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним заочним рішенням, представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 подав до суду апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду скасувати, постановити нове рішення, яким у позові відмовити.

Рішенням Апеляційного суду Одеської області від 07 липня 2016 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 задоволено частково. Заочне рішення Київського районного суду міста Одеси від 11 грудня 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 грошові кошти за договором позики від 19 жовтня 2012 року у сумі 130 тис. доларів США, що складає на момент розгляду справи в еквіваленті до гривні 3 037 881 грн та три відсотки річних за користування грошовими коштами за період з 20 жовтня 2013 року по 20 листопада 2015 року в розмірі 8 141,92 доларів США, що за курсом НБУ станом на 11 грудня 2015 року еквівалентно 190 262,98 грн., що у загальному розмірі становить 3 228 144,45 грн. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 654 грн. У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення індексу інфляції у розмірі 98 800 доларів США у гривневому еквіваленті за курсом НБУ станом на день ухвалення рішення у справі відмовлено.

У серпні 2016 року ОСОБА_3 подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати заочне рішення Київського районного суду міста Одеси від 11 грудня 2015 року та рішення Апеляційного суду Оденської області від 07 липня 2016 року і передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 червня 2018 року касаційну скаргу ОСОБА_3 задоволено. Заочне рішення Київського районного суду міста Одеси від 11 грудня 2015 року та рішення Апеляційного суду Оденської області від 07 липня 2016 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою судді від 26.07.2018 року справу було прийнято до провадження та призначено підготовче засідання.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою судді, представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 оскаржив її в апеляційному порядку та просив скасувати ухвалу судді від 26.07.2018 року.

Ухвалою судді апеляційного суду Одеської області від 24.09.2018 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 було повернуто без розгляду.

Матеріали справи повернуті до суду 17.10.2018 року.

Ухвалою судді від 18.10.2018 року справу було прийнято до провадження та призначено підготовче засідання.

Однак, 13 листопада 2018 року представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4, не погоджуючись з вказаною ухвалою судді, знову оскаржив її в апеляційному порядку.

Ухвалою судді апеляційного суду Одеської області від 05.12.2018 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 було повернуто без розгляду.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси від 14.01.2018 року справу прийнято до провадження та призначено судове засідання.

В ході судового засідання, яке відбулось 11.02.2019 року, представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся до суду з клопотанням, в якому просив залучити до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, ОСОБА_6, вказуючи на те, що майбутнє рішення суду може вплинути на її права.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, від його представника ОСОБА_4 до суду надійшло клопотання, в якому він просить зупинити розгляд справи до розгляду касаційної скарги на ухвалу суду, що перешкоджає подальшому розгляду Верховним Судом

У своєму клопотанні представник відповідача вказує на те, що ним оскаржується в касаційному порядку ухвала апеляційного суду Одеської області від 24 вересня 2018 року.

Третя особа приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Петрушенко Тетяна Анатоліївна про стягнення боргу у судове засідання не з'явилась, причини неявки суду не повідомила.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає доцільним залучити до участі у справі в якості третьої особи ОСОБА_6 виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 19 жовтня 2012 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було укладено догові позики, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Петрушенко Тетяною Анатоліївною, зареєстрований в реєстрі за № 2262.

За умовами договору позики ОСОБА_1 передає у власність позичальника ОСОБА_3, грошові кошти у розмірі 1040000 гривень, що в грошовому еквіваленті зобов'язання, згідно ст. 524 ЦК України, за домовленістю сторін, складає суму рівну 130000 доларів США, позичальник зобов'язується повернути позикодавцю таку ж суму грошових коштів, в порядку і строки, передбачені цим договором. Розпорядження позиченими грошовими коштами здійснюється позичальником особисто. Зазначену в договорі позику позичальник зобов'язується повернути позикодавцю в термін до 19.10.2013 року в іноземній валюті. Якщо позичальник, своєчасно не поверне суму позики, він зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, відповідно до ст. 625 ЦК України.

В пункті 1.6 Договору зазначено, що позика набувається за письмовою заявою дружини «Позичальника» - ОСОБА_6. Справжність підпису ОСОБА_6 на заяві засвідчена приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Петрушенко Т.А., 18.10.2012 року за реєстровим № 2261.

Відповідно до змісту ч.6 та ч.9 ст.7 СК України жінка та чоловік мають рівні права та обов'язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї, сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Як визначено ч.2 ст.54 та ч.3 ст.55 СК України, усі найважливіші питання життя сім`ї мають вирішуватися подружжям спільно, на засадах рівності, дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній.

Згідно з змістом ч.4 ст.65 СК України договір, укладений одним з подружжя в інтересах сім`ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.

Статтею 60 СК України, п.3 ст. 368 ЦК України визначається, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до п.3 ст. 61 СК України, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї то гроші, інше майно які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Частиною 3 ст. 73 СК України передбачено, що стягнення може бути накладено на майно, яке є спільною сумісною власністю подружжя, якщо судом встановлено, що договір був укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї і те, що було одержане за договором використано на її потреби.

Згідно правової позиції, викладеної у Постанові Верховного Суду України від 12.09.2012р. за №6-88цс12, договір укладений однім із подружжя, створює обов'язок для другого з подружжя лише в тому разі, якщо договір укладено в інтересах сім'ї, а майно одержане за цим договором використовується для потреб сім'ї.

Відповідно до ст. 53 ЦПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов'язки щодо однієї зі сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи. Про залучення третіх осіб до участі у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, на які права чи обов'язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог, мають процесуальні права і обов'язки, встановлені статтею 43 цього Кодексу. Вступ у справу третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, не тягне за собою розгляду справи спочатку.

А частиною 1 ст. 54 ЦПК України передбачено, якщо в результаті ухвалення судового рішення сторона може набути право стосовно третьої особи або третя особа може пред'явити вимоги до сторони, така сторона зобов'язана сповістити цю особу про відкриття провадження у справі і подати до суду заяву про залучення її до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору. До такої заяви повинні бути додані докази про направлення її копії особі, про залучення якої як третьої особи подана заява.

Таким чином, з метою повного, всебічного та об'єктивного розгляду справи суд вважає доцільним залучити ОСОБА_6 до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, так як рішення суду у даній справі може вплинути на її права та обов`язки, враховуючи, що жодних позовних вимог до неї не заявлено, що є виключним правом позивача у справі.

Що стосується клопотання представника відповідача про зупинення провадження, то суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, суд зобов'язаний зупинити провадження у справі в разі об'єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об'єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Зупинення провадження з підстав, передбачених п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК допускається лише тоді, коли розглядати справу далі неможливо. Ця підстава зупинення застосовується у тому разі, коли в цій, іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду. Ця неможливість полягає в тому, що обставини, які є підставою позову або заперечень проти нього, є предметом дослідження в іншій справі і рішення суду у цій справі безпосередньо впливає на вирішення спору.

Дійсно, судом встановлено, що 13 грудня 2018 року ОСОБА_3, в інтересах якого діє адвокат ОСОБА_4, подав касаційну скаргу на ухвалу апеляційного суду Одеської області від 24 вересня 2018 року про повернення апеляційної скарги на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 26 липня 2018 року.

Ухвалою судді Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 10 січня 2019 року вищевказану касаційну скаргу залишено без руху, та надано строк для усунення недоліків до 11 лютого 2019 року.

Однак, суд не вбачає підстав для зупинення провадження по справі, так як згідно ч.ч. 1 та 2 статті 273 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Отже, суд не вбачається обґрунтованих підстав для зупинення провадження по справі, які б унеможливили розгляд даної справи, а зупинення провадження призведе до затягуванню розгляду справи, що є неприпустимим.

Таким чином можливо зробити висновок про те, що клопотання представника відповідача є недоведеним, необґрунтованим та безпідставним, а від так у його задоволенні слід відмовити в повному обсязі.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 53, 84, ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Клопотання представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про залучення до участі у справі третьої особи - задовольнити.

Залучити ОСОБА_6 у якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, до участі у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Петрушенко Тетяна Анатоліївна про стягнення боргу.

Надіслати притягнутій особі копію даної ухвали, позову та додатків до нього та запропонувати надати свої пояснення по суті поданого позову до наступного засідання, яке відбудеться 12 березня 2019 року о 10.30 годин.

У задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 про зупинення провадження по справі - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Куриленко О. М.