справа №176/2363/19
провадження №2/176/834/19
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

17 грудня 2019 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Гусейнова К.А.,

секретаря с/з Бабенко Г.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Жовті Води цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

03 жовтня 2019 року позивач звернулась до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із позовом, в якому просить ухвалити судове рішення, яким визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такими, що втратили право користування жилим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування своїх вимог позивач посилалась на те, що вона є власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 . В зазначеному житловому приміщенні вона зареєстрована та проживає з 1984 року. Окрім неї в будинку зареєстровані: її дочка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , онука ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та онук ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Приблизно з 1997 року відповідач ОСОБА_2 забрала свої речі, добровільно покинула будинок та виїхала з міста. В подальшому онуки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 залишили будинок та виїхали за межі міста. ОСОБА_3 не проживає в будинку приблизно з 2012 року, а ОСОБА_4 з 2015 року. Із зазначеного часу і до сьогоднішнього дня відповідачі не проживають у спірному будинку, не користуються ним, як житловою площею, витрати по утриманню будинку не несуть, комунальні послуги не сплачують, будинком не цікавляться, ніякого майна відповідачів у будинку немає. Фактично їх реєстрація за даною адресою носить суто формальний характер. На даний час реєстрація відповідачів створює перешкоди у користуванні належним їй будинком, оскільки вона позбавлена можливості оформити житлову субсидію, на яку має право. Крім того, вона вимушена сплачувати комунальні платежі з урахуванням їх реєстрації.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 , повідомлена належним чином про день, час та місце розгляду справи, не з`явилась, подала до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області заяву про розгляд справи без її участі, в якій зазначила, що позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити та не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які викликались шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України у судове засідання не з`явились, відзиву щодо позову не надали.

Приймаючи до уваги те, що судом виконані вимоги щодо повідомлення відповідача про слухання справи у спосіб, передбачений законом, та з огляду на те, що відповідачі не подали відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд вважає, що є передбачені ст.ст. 280, 281 ЦПК України підстави для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі письмових доказів.

Суд повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом №1346 від 17.10.2018 року, посвідченого державним нотаріусом Жовтоводської державної нотаріальної контори Морозюком В.О., ОСОБА_1 є власницею житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.7).

Відповідно до Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі, виданого Жовтоводською державною нотаріальною конторою, 17.10.2018 року була здійснена реєстрація свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 . Розмір частки 1. (а.с.8).

З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 18.10.2018 року, виданого державним нотаріусом Жовтоводської державної нотаріальної контори вбачається, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.9).

Як вбачається з домової книги у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , окрім позивачки ОСОБА_1 , зареєстровані проживаючими ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.14-16).

З акту про не проживання особи за місцем реєстрації, засвідченого свідками ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 фактично не проживає з 1997 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , фактично не проживає з 2012 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , фактично не проживає з 2015 року (а.с.17).

Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені.

Відповідно до ст.386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

У відповідності до ст.405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

За змістом ст. 72 ЖК України дозволяється в судовому порядку визнати особу такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки.

Із роз`яснень, викладених в п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1985 року №2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» слідує, що відповідно до ст.107 ЖК наймач або член його сім`ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття, незалежно від пред`явлення позову про це.

Позивач, ставлячи питання про визнання відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме будинком АДРЕСА_1 посилається на те, що відповідачі в спірному будинку не мешкають, а вона, в свою чергу, змушена оплачувати комунальні послуги за осіб, які фактично не проживають і не користується житлом, також позивач позбавлена можливості оформити субсидію, оскільки при її обчисленні враховуються доходи всіх зареєстрованих на житловій площі осіб, що ставить позивача у скрутне матеріальне становище.

Оскільки відповідачі, не проживають і не користуються даним житловим приміщенням, що є приватною власністю, не виявили наміру проживати у квартирі вчиненням відповідних дій, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими і підлягають задоволенню, а ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 слід визнати такими, що втратили право користування жилим приміщенням в будинку АДРЕСА_1 .

При цьому, суд враховує, що обставин, які б свідчили, що позивач та/або будь-які інші особи коли-небудь перешкоджали відповідачам в користуванні будинком, та/або що з цього питання відповідачі зверталися до суду або до правоохоронних органів (до звернення позивачів до суду із даним позовом) судом не встановлено. Крім того, судом не встановлено обставин, які б свідчили, що відповідно до пунктів 1-7 ст.71 ЖК України за відповідачами зберігається спірне жиле приміщення понад одного року.

Відповідно до ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється зокрема на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Також, на користь позивачки з відповідачів має бути стягнуто судовий збір у розмірі 768,40 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 131, 141, 247, 263-265, 273, 280-282, 287, 288, 354-355 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , такою, що втратила право користування будинком АДРЕСА_1 .

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , такою, що втратила право користування будинком АДРЕСА_1 .

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , таким, що втратив право користування будинком АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_1 , судові витрати у розмірі 768 грн. 40 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , паспорт серія НОМЕР_2 , виданий Жовтоводським МВ 25.07.2006 року, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_1 , судові витрати у розмірі 768 грн. 40 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , паспорт серія НОМЕР_3 , виданий Жовтневим РВ у м.Дніпропетровськ 25.10.2014 року, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_1 , судові витрати у розмірі 768 грн. 40 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Згідно п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України апеляційна скарга подається до або через суд першої інстанції, а матеріали справи надсилаються судом за правилами, що діяли до набрання чинності діючої редакції ЦПК України.

Суддя Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області К.А. Гусейнов