Постанова

Іменем України

11 грудня 2019 року

м. Київ

справа № 642/4568/15-ц

провадження № 61-24546св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Сімоненко В. М.,

суддів: Калараша А. А., Мартєва С. Ю. (суддя-доповідач), Петрова Є. В., Штелик С. П.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: ОСОБА_2 , приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Апеляційного суду Харківської області від 27 квітня 2017 року в складі колегії суддів: Кругової С. С., Колтунової А. І., Пилипчук Н. П.,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У травні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» (далі - АО «Страхова група «ТАС») про відшкодування майнової та моральної шкоди, у червні 2016 року подав змінену позовну заяву.

Позов мотивовано тим, що 12 жовтня 2014 року о 14 год 40 хв відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю водіїв ОСОБА_2 який керував автомобілем ТАТА державний номерний знак НОМЕР_1 та ОСОБА_1 , який керував автомобілем Mercedes-Benz державний номерний знак НОМЕР_2 .

Постановою Ленінського районного суду м. Харкова від 27 листопада 2014 року, зміненою постановою Апеляційного суду Харківської області від 24 березня 2015 року, винними у дорожньо-транспортній пригоді визнано обох водіїв.

Позивач вважає, що ступень його вини становить 30%, а іншого водія ОСОБА_2 - 70 %.

Вартість відновлювального ремонту автомобіля ОСОБА_1 складає 72 773,07 грн, таким чином з урахуванням ступеню вини ОСОБА_2 матеріальна шкода ним спричинена повинна складати 50 941,15 грн.

Відповідальність ОСОБА_2 застрахована в АО «Страхова група «ТАС», обов`язковий ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну потерпілих становить 50 000,00 грн, розмір франшизи - нуль.

На підставі викладеного позивач просив суд: визнати ступень вини позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2 у дорожньо-транспортній пригоді відповідно до: ОСОБА_1 - 30%, ОСОБА_2 - 70 %; стягнути з відповідача АО «Страхова група «ТАС» на його користь страхове відшкодування у розмірі 50 000,00 грн; стягнути з відповідача ОСОБА_2 відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 2 635,57 грн, моральної шкоди у розмірі 5 000,00 грн, витрати на правову допомогу 4 650,00 грн та судові витрати у розмірі 712,12 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 24 жовтня2016 року позов задоволено частково.

Установлено ступінь вини водіїв під час дорожньо-транспортної пригоди 12 жовтня 2014 року наступним чином: ОСОБА_1 - 30 % , ОСОБА_2 - 70 %.

Стягнуто із приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» на користь ОСОБА_1 відшкодування майнової шкоди в сумі 50 000,00 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 відшкодування майнової шкоди в сумі 2 635,57 грн та судові витрати в сумі 5 362,12 грн.

У решті позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що транспортний засіб визнано фізично знищеним, відшкодування шкоди виплачується у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди та витратам з евакуації транспортного засобу з місця ДТП. Неподання вчасно позивачем заяви про страхове відшкодування містить формальний характер враховуючи тривалий розгляд справи у суді.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 27 квітня 2017 року рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 24 жовтня 2016 року в частині стягнення з приватного акціонерного товариства «Страхової групи «ТАС» на користь ОСОБА_1 відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 50 000,00 грн скасовано і ухвалено нове.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» про стягнення страхового відшкодування у сумі 50 000,00 грн відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» судовий збір у сумі 568,88 грн.

У решті рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку не переглядалося.

Рішення апеляційного суду мотивоване тим, що суд першої інстанції при вирішенні спору залишив поза увагою вимоги статті 37.1.4. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» не виникло обов`язку щодо виплати страхового відшкодування, оскільки позивач не звернувся протягом року із заявою про його виплату.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду апеляційної інстанції скасувати, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку про порушення статті 37.1.4. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», неповно з`ясував обставини справи та неправильно застосував норми чинного законодавства.

Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС» подало заперечення на касаційну скаргу, вважає рішення суду апеляційної інстанції законним та обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права. Просить відхилити касаційну скаргу позивача та залишити без змін рішення суду апеляційної інстанції.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суд встановив, що постановою Ленінського районного суду м. Харкова від 27 листопада 2014 року, зміненою постановою Апеляційного суду Харківської області від 24 березня 2015 року у частині накладення стягнення, визнано винним обох водіїв у дорожньо-транспортній пригоді, що сталась 12 жовтня 2014 року.

Власником автомобіля Mercedes-Benz державний номерний знак НОМЕР_2 відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , виданого ВРЕР № 1 ГУМВСУ є ОСОБА_1 .

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 06 серпня 2015 року у справі призначено судову автотоварознавчу експертизу.

Відповідно до висновку судової автотоварознавчої експертизи від 11 січня 2016 року № 8215 вартість відновлювального ремонту автомобіля Mercedes-Benz державний номерний знак НОМЕР_2 , з урахуванням коефіцієнту зносу на момент проведення експертизи складає 72 773,07 грн.

10 листопада 2014 року ОСОБА_1 звернувся до АТ «Страхова компанія «ТАС» з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду (а. с. 29-31), оскільки цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_2 була застрахована у АТ «Страхова група «ТАС». Ліміт відповідальності - 50 000 грн, франшиза - 0.

Із заявою про виплату страхового відшкодування позивач до страхової групи не звертався.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Частиною другою статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Частиною першою статті 402 ЦПК України передбачено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Відмовляючи узадоволенні позову ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» про стягнення страхового відшкодування у сумі 50 000,00 грн апеляційний суд свій висновок мотивував тим, що позивач не звертався до відповідача протягом року із заявою про виплату страхового відшкодування, що відповідно статті 37.1.4. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» є підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування.

Однак з таким висновком погодитися не можна враховуючи наступне.

Статтею 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом. У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи відповідно до статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів».

Із справи відомо, що 12 жовтня 2014 року о 14 год 40 хв відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю водіїв ОСОБА_2 який керував автомобілем ТАТА державний номерний знак НОМЕР_1 та ОСОБА_1 , який керував автомобілем Mercedes-Benz державний номерний знак НОМЕР_2 .

10 листопада 2014 року ОСОБА_1 звернувся до СК «ТАС» з повідомленням про ДТП (а. с. 29-31).

Указане повідомлення отримане відповідачем, про що свідчить копія листа від 02 червня 2015 року № 0718 з пропозицією подати заяву про страхове відшкодування (а. с. 50), разом з тим, у справі відсутні докази про те, що цей лист був отриманий позивачем.

Статтею 37.1.4. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», передбачено, що підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

Із справи відомо, що ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 та АО «Страхова група «ТАС» про відшкодування майнової та моральної шкоди 27 травня 2015 року, тобто в межах річного строку з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

Враховуючи викладене, доводи касаційної скарги є обґрунтованими, апеляційний суд помилково застосував до даних правовідносин статті 37.1.4. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», оскільки у межах річного строку, визначеного законом, позивач за захистом свого права звернувся до суду.

Враховуючи викладене, апеляційний суд скасував рішення суду, яке ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до статті 413 ЦПК України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу задовольнити частково, скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Керуючись статтями 400, 409, 413, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Апеляційного суду Харківської області від 27 квітня 2017 року скасувати.

Рішення Ленінськогорайонного суду м. Харкова від 24 жовтня 2016 року залишити в силі.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. М. Сімоненко
Судді: А. А. Калараш
С. Ю. Мартєв
Є. В. Петров
С. П. Штелик