Дата документу 23.09.2019 Справа № 337/2328/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Є.У.№ 337/2328/18 Головуючий у 1 інстанції: Кучерук І.Г.
№ 22-ц/807/2236/19 Суддя-доповідач: Крилова О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Крилової О.В.

суддів: Бєлки В.Ю.

Онищенко Е.А.

розглянувши в порядку спрощеного письмового провадження без виклику учасників справи цивільну справу заапеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 26 березня 2019 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «МАКСАН-ТРАНС» до Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк», ОСОБА_1 про визнання недійсним договору застави транспортного засобу та припинення обтяження на рухоме майно,

ВСТАНОВИВ

В червні 2018 року ТОВ «МАКСАН-ТРАНС» звернулося до суду із позовом до ПАТ КБ «ПриватБанк», ОСОБА_1 про визнання недійсним договору застави транспортного засобу та припинення обтяження на рухоме майно.

В обґрунтування позовних вимог зазначало, що 22.12.2008 року між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «ПриватБанк» було укладено договір застави автотранспорту №06/мк-2, за умовами якого ОСОБА_1 передав в заставу Банку сідловий тягач DAF 95 XF, 1999 року випуску, шасі НОМЕР_1 , реєстраційний номер на даний час НОМЕР_2 , який вибув з володіння ТОВ «МАКСАН-ТРАНС» внаслідок злочину і на момент укладання оспорюваного договору застави не був власністю ОСОБА_1 , а належав на праві власності ТОВ «МАКСАН-ТРАНС», який згоду на заставу такого майна не надавав.

Посилаючись на зазначені обставини просило суд, визнати недійсним договір застави автотранспорту №06/мк-2 від 22.12.2008 року, який укладений між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «Приватбанк» та зняти обтяження з забороною відчуження спірного транспортного засобу шляхом скасування запису про обтяження у вигляді застави з забороною відчуження.

Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 26 березня 2019 року позовні вимоги задоволено.

Визнано недійсним договір застави автотранспорту № 06/мк - 2 від 22.12.2008 року укладений між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «ПриватБанк».

Знято обтяження з забороною відчуження з транспортного засобу: сідловий тягач DAF 95 XF, 1999 року випуску, шасі НОМЕР_1 , реєстраційний № НОМЕР_3 ( НОМЕР_2 ) у кількості 1 (одна) штука шляхом скасування запису № 8344127 про обтяження у вигляді застави рухомого майна з забороною відчуження.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, АТ КБ «ПриватБанк» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних відмовити у повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Зважаючи на те, що справа є малозначною, її розгляд здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що 22.12.2008 року, з метою забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_2 за кредитним договором від 21.08.2008 року, між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «ПриватБанк» було укладено договір застави автотранспорту №06/мк-2, за умовами якого ОСОБА_1 передав в заставу Банку сідловий тягач DAF TRUCKS, 1999 року випуску, шасі НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_4 .

30.12.2008 року до Державного реєстру обтяжень рухомого майна внесено запис за реєстраційним номером 8344127 про обтяження вказаного транспортного засобу на підставі договору застави автотранспорту №06/мк-2 від 22.12.2008 року у вигляді заборони відчужувати.

Натомість судом першої інстанції одночасно встановлено, о на час укладення такого договору заставне майно належало іншій особі, з володіння якої вибуло поза її волею.

Так, заочним рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 18.11.2010 року, яке набрало законної сили 30.11.2010 року, договір постачання №22/08/08-01 від 22.08.2008 року, укладений між ТОВ «МАКСАН-ТРАНС» та ОСОБА_3 , визнано недійсним та за ТОВ «МАКСАН-ТРАНС» визнано право власності на сідловий тягач DAF 95 XF, 1999 року випуску, шасі XLRTE47XS0E480101.

Вказаним рішенням встановлено, що транспортний засіб вибув з володіння ТОВ «МАКСАН-ТРАНС» внаслідок злочину; незаконне проведення відчуження сідлового тягача не створило юридично значимих наслідків; право власності, зокрема у ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на вказаний транспортний засіб, не виникало.

Вироком Малиновського районного суду м.Одеси від 02.09.2010 року, який набрав чинності 23.09.2010 року, засуджено ОСОБА_4 за ч.4 ст.190 КК україни, який шляхом обману та зловживання довірою заволодів майном ТОВ «МАКСАН-ТРАНС», зокрема сідловим тягачем DAF 95 XF, 1999 року випуску, шасі НОМЕР_1 .

Згідно із свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 , вантажний сідловий тягач DAF TRUCKS, шасі НОМЕР_1 , належить на праві власності ТОВ «МАКСАН-ТРАНС».

Разом з тим, як зазначав позивач, він вирішив реалізувати належне йому майно, але перешкодою стала наявність заборони через існування спірного договору застави.

Так, 05.03.2018 року гр. ОСОБА_5 звернувся до ТОВ «МАКСАН-ТРАНС» з письмовою пропозицією продати йому сідловий тягач DAF TRUCKS, державний номер НОМЕР_2 , на що 12.03.2018 року ТОВ «МАКСАН-ТРАНС» відповіло згодою.

19.03.2018 року ТОВ «МАКСАН-ТРАНС» повідомило ОСОБА_5 про неможливість укладання правочину з приводу відчуження транспортного засобу в зв`язку з перебування його під забороною відчуження через наявність договору застави.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з конституційних положень про непорушність права власності та чинного законодавства, яке надає власникові право усувати будь-які обмеження свого права.

За ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про заставу», застава - це спосіб забезпечення зобов`язань, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч. 3 ст.1 вказаного Закону, застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду.

Згідно з ч. 3 ст. 3 вказаного Закону, застава має похідний характер від забезпеченого зобов`язання.

Також суд виходив з того, що відповідно до ст.583 ЦК України, заставодавцем може бути боржник або третя особа (майновий поручитель). Заставодавцем може бути власник речі або особа, якій належить майнове право, а також особа, якій власник речі або особа, якій належить майнове право, передали річ або майнове право з правом їх застави. Застава права на чужу річ здійснюється за згодою власника цієї речі, якщо для відчуження цього права відповідно до договору або закону потрібна згода власника.

Виходячи з того що у заставу майно передавалося особою, яка не мала на це право, суд першої інстанції правомірно задовольнив позов.

Відповідно до ч.1 ст.125 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Відповідно до ч.2 ст.236 ЦК України, нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

За ст. 215, 216 ЦК України, вимоги про визнання оспорюваного правочину недійсним і застосування наслідків його недійсності можуть бути заявлені як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненим правочином.

Враховуючі викладені обставини, зважаючи на відсутність права власності на спірне рухоме майно у заставодавця, суд першої інстанції також дійшов висновку, що зареєстроване обтяженням з забороною відчуження транспортного засобу порушує права ТОВ «МАКСАН-ТРАНС» на належний йому транспортний засіб, а тому вимоги про припинення обтяження та виключення з Державного реєстру обтяжень рухомого майна є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Посилання у апеляційній скарзі на те, що договір застави було підписано сторонами у відповідності до закону, не спростовують висновків суду першої інстанції щодо того, що заставодавець не міг здійснювати такий правочин.

Також до переоцінки висновків суду зводяться і доводи апеляційної скарги в частині того, що позивач не є стороною правочину, а відтак не може оспорювати його.

Зазначеним доводам була надана оцінка судом та враховано, що оскільки оспорюваним договором передано в заставу транспортний засіб, який належать ТОВ «МАКСАН-ТРАНС», то позивач відповідно до положень статей 15,16, 215, 216 ЦК України, має право оспорювати договір застави в судовому порядку, оскільки даний договір стосується його прав та інтересів.

Як достовірно встановлено судом та не спростовано відповідачами, транспортний засіб вибув з володіння ТОВ «МАКСАН-ТРАНС» внаслідок злочину і на момент укладення оспорюваного договору застави ОСОБА_1 не був власником спірного транспортного засобу.

Даний факт підтверджено вироком Малиновського районного суду м.Одеси від 02.09.2010 року, який набрав чинності 23.09.2010 року, та рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 18.11.2010 року, яке набрало законної сили 30.11.2010 року.

Отже, при вчиненні оспорюваного правочину не було дотримано вимог закону, так як в заставу було передано транспортний засіб, який на момент укладення договору не належав заставодавцю, а тому, в силу положень ст.ст. 203, 215 ЦК України, наявні підстави визнати оспорюваний договір застави недійсним.

Доводи апеляційної скарги щодо пропуску строку позовної давності також є безпідставними.

Так, суд першої інстанції правильно виходив з того, що за ст.257 ЦК України, загальна позовна давність установлюється тривалістю в три роки, а за ч.1 ст.261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права чи про особу, яка його порушила.

Судом було встановлено, що позивач ТОВ «МАКСАН-ТРАНС» дізнався про існування договору застави в березні 2018 року, коли мав намір укласти договір відчуження транспортного засобу та отримавши витяг з Державного реєстру обтяжень рухомого майна.

Так, до зазначеного часу власник реалізував своє право на витребування майна, користувався ним та не міг бути обізнаним про наявність заборон відчуження до того часу, коли забажав здійснити таке відчуження.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що власник мав знати про існування договору застави не є переконливим, позаяк стороною договори застави він не був, а про наявність правочину, вчиненого іншою особою та банком також не був обізнаний.

Тож суд першої інстанції, ухвалюючи рішення, виходив з наявних у матеріалах справи доказів, наданих позивачем у відповідності із процесуальним законом, і керувався принципами змагальності та диспозитивності цивільного судочинства.

Наведені вище обставини свідчать про те, що суд першої інстанції, мотивуючи своє рішення, вірно проаналізував норми закону та дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог .

Доводи скарги та матеріали справи не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права.

З огляду на викладене, судова колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» залишити без задоволення.

Рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 26 березня 2019 року по цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Повний текст постанови складено 23 вересня 2019 року.

Головуючий О.В. Крилова

Судді: В.Ю. Бєлка

Е.А. Онищенко