241/2192/18
2/241/122/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.02.2019 року Першотравневий районний суд Донецької області в складі:

головуючого судді: Апалькової О.М.

при секретарі: Орчелоти І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Мангуш справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

15.11.2018 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням.

В обгрунтування позову ОСОБА_1 посилається на наступні підстави: так, вона є власником будинку 12 по вул. Шкільній у с. Бердянське Мангушського району Донецької області на підставі договору купівлі-продажу від 14.09.2000 року, реєстр № 2036 та зареєстрованого в Маріупольському бюро технічної інвентаризації 21.09.2000 року. Відповідач ОСОБА_2 покинув житло, але значаться зареєстрованим і не проживає з травня 2014 року по теперішній час. Відповідач в добровільному порядку знятися з реєстрації відмовляється.

Тому позивач ОСОБА_1 просить суд визнати такими, що ОСОБА_2 втратив право користування жилим приміщенням - будинком 12 по вул. Шкільній у с. Бердянське Мангушського району Донецької області.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявилася, хоча належним чином була сповіщена про день та час розгляду справи,надавши заяву про розгляд справи у її відсутність,позов підтримує та просить його задовольнити в повному обсязі,не заперечує проти винесення рішення заочно. Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, хоча належним чином був сповіщений про день та час розгляду справи через оголошення на офіційному веб -порталі судової влади України.

У відповідності до вимог ст.ст.223, 247 ч.2 ЦПК України, суд розглядає справу без участі сторін, які належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду справи та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. На підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи за відсутності відповідачів і за наявними у справі доказами.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини:

- так, ОСОБА_1 є власницею будинку 12 по вул. Шкільній у с. Бердянське Мангушського району Донецької області на підставі договору купівлі-продажу від 14.09.2000 року, реєстр № 2036 та зареєстрованого в Маріупольському бюро технічної інвентаризації реєстраційне свідоцтво від 21.09.2000 року( а.с.5-6).

- відповідно довідки,виданої виконавчим комітетом Берданської сільської ради від 12.11.2018 року №1872, ОСОБА_3 є сином ОСОБА_1,значиться зареєстрованим з 03.08.1997 року на підставі повідомлення сільської ради( а.с.8,а.с.13).

- відповідно акту обстеження домоволодіння на предмет проживання за адресою:ІНФОРМАЦІЯ_1, складеного 09.07.2018 року Бердянською сільською радою ( а.с.7) видно,що ОСОБА_2 за даною адресою з 2014 року більш одного року по теперішній час за місцем реєстрації не мешкає. Відповідно до встановлених судом фактичних обставин, між сторонами склалися цивільні правовідносини.

За змістом статей 383 ЦК України, 150 ЖК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Згідно з частиною 1 статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (стаття 15 ЦК України).

Вимогами частини 1 статті 405 ЦК України передбачено, що члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Згідно з частинами 1, 4 статті 156 ЖК УРСР члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім'ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу. Як зазначено в частині 2 статті 64 ЖК України, до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Відповідно до частини 2 ст. 405 ЦК України, »… члени сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом при відсутності члена сімї без поважних причин більш одного року,якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом». Аналіз наведених норм права дає підстави стверджувати, що відповідач є і був членом сімї позивача ОСОБА_1 як власника спірного житлового будинку.

Крім того, судом встановлено,що з травня 2014 року відповідач не проживає в названому будинку без поважних причин більш одного року.

Таким чином, позов в цій частині є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню: ОСОБА_2 слід визнати таким, що втратив право користування жилим приміщенням - будинком 12 по вул. Шкільній у с. Бердянське Мангушського району Донецької області.

На підставі викладеного,керуючись ст.ст. 4,7,12,13,263-265,268 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити. Визнати ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням будинком 12 по вул. Шкільній у с. Бердянське Мангушського району Донецької області.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення. Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подачі апеляційної скарги до Донецького апеляційного суду через Першотравневий районний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя О.М. Апалькова