РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/21347/19

Провадження № 2-о/643/1078/19

19.12.2019 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Крівцова Д.А.,

присяжних Клюєвої І.С., Нечепоренко К.В.,

за участю секретаря Терещенко В.В.,

заявника - представника Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна клінічна психіатрична лікарня № 3» лікаря-психіатра Логвиненко Л.О.,

заінтересованих осіб:

прокурора ОСОБА_1 Р. ОСОБА_2 .

представника ОСОБА_3 адвоката Рязанцевої О.В.,

особи, відносно якої розглядається заява ОСОБА_3 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Харкові заяву Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна клінічна психіатрична лікарня № 3» про госпіталізацію ОСОБА_3 до закладу з надання психіатричної допомоги у примусовому порядку, -

ВСТАНОВИВ:

18.12.2019 року генеральний директор Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна клінічна психіатрична лікарня № 3» (далі Лікарня) Коваленко В.В. звернувся до суду з заявою, в якій просить застосувати примусову госпіталізацію у психіатричний стаціонар ОСОБА_3 на підставі положень Закону України «Про психіатричну допомогу».

В обґрунтування заяви зазначено, що ОСОБА_3 був госпіталізований до Лікарні 09.08.2019 року о 14-10 год. Направлення на госпіталізацію було видане лікувально консультативною комісією, яка після особистого огляду ОСОБА_3 зробила висновок про необхідність застосування примусової госпіталізації у психіатричний стаціонар у зв`язку із наявністю у нього тяжкого психічного розладу, який обумовлює його небезпеку для себе і оточуючих, суттєву шкоду його здоров`ю внаслідок погіршення психічного стану у разі, якщо особі не буде надана психіатрична допомога. Підставою для висновку про необхідність госпіталізації є відомості про поведінку ОСОБА_3 , які надійшли від його лікаря ОСОБА_4 . На підставі цих відомостей ОСОБА_3 18.12.2019 року був оглянутий комісією лікарів психіатрів КНП ХОР «ОКПЛ № 3». Комісія дійшла висновку, що ОСОБА_3 страждає на тяжкий психічний розлад у формі шизофренії, параноїдної форми з безперервним типом перебігу. В даний час спостерігається активна психотична симптоматика, невпорядкована поведінка хворого, агресивні дії на адресу матері та інших хворих, хватає їх за шию, намагається душити, висловлює погрози фізичної розправи на адресу матері, на зауваження медичного персоналу не реагує, висловлює суїцідальні ідеї, відмовляється від прийому препаратів, наполягає на виписці в результаті чого становить безпосередню небезпеку для себе та оточуючих, потребує постійного нагляду. Потребує застосування примусової госпіталізації в психіатричний стаціонар згідно ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу».

Ухвалою судді Московського районного суду м. Харкова від 18.12.2019 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в даній цивільній справі, розгляд справи призначено на 19.12.2019 року на 10 годин 20 хвилин, вирішено питання про призначення ОСОБА_3 представника (адвоката).

У судовому засіданні 19.12.2019 року представник Лікарні лікарпсихіатр Логвиненко Л.О. підтримала заяву про примусову госпіталізацію та викладені в ній доводи. Зазначила, що станом на час розгляду справи ОСОБА_3 продовжує представляти небезпеку для себе та оточуючих та його лікування можливе виключно в умовах стаціонару. Заперечувала можливість амбулаторного лікування ОСОБА_3 Пояснила, що намагання душити оточуючих є нав`язливою ідеєю ОСОБА_3 . Останній в судовому засіданні відносно лікаря та санітара вчиняв вказані дії без прикладання зусиль, але зі слів матері відомо, що перебуваючи вдома, ОСОБА_3 під час стискання своїми руками шиї матері інколи застосовував при цьому зусилля, внаслідок чого придушував мати.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти заяви про госпіталізацію ОСОБА_3 до Лікарні в примусовому порядку.

Представник ОСОБА_3 - адвокат Рязанцева О.В. в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заяви.

ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечував проти його госпіталізації до психіатричного закладу. На запитання суду пояснив, що під час судового засідання змикав руки на шиї лікаря та санітара, що зовні виглядало як спроба придушення, оскільки відчував потребу це робити.

Заінтересована особа ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась, про час та дату судового розгляду повідомлялась належним чином, причини не явки суду не повідомила. Під час виклику, який був зроблений шляхом телефонного дзвінка, повідомила, що не бажає з`являтись до суду та приймати участь в розгляді заяви.

Суд, заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Як вбачається із супровідного листка № 1661/104, ОСОБА_3 09.08.2019 року був доставлений до Лікарні бригадою швидкої медичної допомоги з приміщення, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , з попереднім діагнозом гострий поліморфний психотичний розлад з проявами шизофренії.

Згідно акту психіатричного огляду особи, госпіталізованої до психіатричної лікарні у примусовому порядку згідно ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» № 12/9423 від 18.12.2019 року, складеного комісією лікарів Лікарні, ОСОБА_3 страждає на тяжкий психічний розлад у формі шизофренії, параноїдної форми з безперервним типом перебігу. В даний час спостерігається активна психотична симптоматика, невпорядкована поведінка хворого, агресивні дії на адресу матері та інших хворих, хватає їх за шию, намагається душити, висловлює погрози фізичної розправи на адресу матері, на зауваження медичного персоналу не реагує, висловлює суїцідальні ідеї, відмовляється від прийому препаратів, наполягає на виписці в результаті чого становить безпосередню небезпеку для себе та оточуючих, потребує постійного нагляду.

З вказаного акту також вбачається, що ОСОБА_3 в психіатричний стаціонар поступає повторно в 2019 році. Хворіє багато років. Неадекватності в поведінці з`явилися в 2009 році на роботі скакав, безпричинно сміявся, чув «голоси». Повторне стаціонарне лікування в 2012 році в ІНПН біля місяця: був агресивним, дратівливим, не справлявся з роботою. З 03.05.2013 року по 18.06.2013 року знаходився на лікуванні у відділенні первинного психотичного епізоду ХОКПЛ № 3 у зв`язку з неадекватною поведінкою. 15.08.2013 року був госпіталізований в 4 психіатричне відділення ХОКПЛ № 3. В подальшому був переведений в 24 відділення. Пройшов МСЕК, встановлена 3 група інвалідності. Знаходився на лікуванні в 24 відділенні з 17.10.2013 року по 25.10.2013 року, отримував лікування риспаксолом, азапіном, аріпом. Знаходився на лікуванні в 4 п/о з 18.07.2014 року по 15.08.2014 року (був збудженим, вдарив матір, намагався викинути телевізор). Наступне лікування в 4 відділенні з 23.12.2016 року по 10.01.2017 року (намагався задушити матір, підходив до неї з ножом). Знаходився на лікуванні в 14 відділенні у зв`язку з загостренням галюцинаторно параноїдної симптоматики. Остання госпіталізація в 4 відділення, з 08.03.2019 року по 21.06.2019 року. Теперішня госпіталізація у зв`язку з погіршенням психічного стану: емоційно напружений, тривожний, намагається душити матір, хватає її за вуха.

В судовому засіданні головуючий суддя, присяжні та інші учасники судового розгляду спостерігали, як ОСОБА_3 під час розгляду справи неодноразово змикав руки на шиї лікаря та санітара, що зовні виглядало як спроба удушення.

Частиною другою ст. 27 Закону України «Про психіатричну допомогу» передбачено, що виключно компетенцією лікаря-психіатра або комісії лікарів-психіатрів є встановлення діагнозу психічного розладу, прийняття рішення про необхідність надання психіатричної допомоги в примусовому порядку або надання висновку для розгляду питання, пов`язаного з наданням психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Згідно ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: е) законне затримання психічнохворих.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа може бути госпіталізована до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону.

Згідно ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до закладу з надання психіатричної допомоги без її усвідомленої письмової згоди або без письмової згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані у справі докази як окремо, так і в їх сукупності та взаємозв`язку в цілому, суд приходить до висновку щодо наявності у ОСОБА_3 психічного захворювання, яке обумовлює його безпосередню небезпеку для себе та оточуючих.

Враховуючи наведене, наявні передбачені законодавством України підстави для госпіталізації ОСОБА_3 до Лікарні у примусовому порядку.

Керуючись ст. 2, 76-80, 89, 258-259, 263-265, 268, 273, 293, 294, 341-342, 354 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна клінічна психіатрична лікарня № 3» про госпіталізацію ОСОБА_3 до закладу з надання психіатричної допомоги у примусовому порядку - задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 госпіталізацію до Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна клінічна психіатрична лікарня №3» (місцезнаходження: м. Харків, вул. Академіка Павлова, 46, ) у примусовому порядку на строк протягом часу наявності, за якими було проведено госпіталізацію, але не більше ніж на 6 місяців.

Рішення суду підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Московський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.А. Крівцов

Присяжні: І.С. Клюєва

К.В. Нечепоренко