Справа № 640/2744/13-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" лютого 2019 р. Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Бородіної Н.М.,

при секретарі Кострової Т.В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Харкові скаргу ОСОБА_1 на акт старшого державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції в Харківській області Ярмоленка Олександра Валентиновича з виконання рішення Київського районного суду м. Харкова від 13.03.2014р. у цивільній справі, за позовом ОСОБА_1. до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, 3-ті особи КП «Жилкомсервіс», ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 про поновлення порушеного права та зобов'язання вчинити певні дії ,-

встановив:

Рішенням Київського районного суду м.Харкова від 13.03.2014р. у цивільній справі №640/2744/13-ц, за позовом ОСОБА_1. до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, 3-ті особи КП «Жилкомсервіс», ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 про поновлення порушеного права та зобов'язання вчинити певні дії, позовні вимоги задоволені частково.

Так за рішенням суду, в тому числі зобов'язано ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 демонтувати у приміщенні кухні 4-10 самочинно встановлені дошки між коридором 4-12 та житловою кімнатою 4-11; двері між коридором 4-12 та кухнею 4-10; демонтувати дерев'яні дошки з коридору - приміщення 4-12 в житлову кімнату - приміщення 4-11.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 15.05.2014р. рішення Київського районного суду м.Харкова залишено без змін.

Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 31.01.2018 р., з урахуванням ухвали про виправлення описки від 19.02.2018р., роз'яснена резолютивна частина рішення суду від 13.03.2014р.

Так згідно вказаних роз'яснень - рішення суду в частині демонтажу самочинно встановлених дошок між коридором 4-12 та житловою кімнатою 4-11 та самочинно встановлених дверей між кухнею 4-10 та коридором 4-12 розуміти як демонтаж, що значить розбирання або зняття дерев'яних дошок, якими закрито дверні блоки.

На виконання вказаного рішення видані виконавчі листи, які пред'явлені до виконання до Київського відділу державної виконавчої служби м.Харкова Головного територіального управління юстиції в Харківській області.

Ст. державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби м.Харкова Головного територіального управління юстиції в Харківській області Ярмоленко О.В. відкриті виконавчі провадження по кожному боржнику - ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5

Стягувач ОСОБА_1 16.07.2018р. звернувся у суд із скаргою, якою просить скасувати акт старшого державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби м.Харкова ГТУЮ в Харківській області Ярмоленка О.В. від 23.06.2018р. по ВП №№46700825, 46702327, 46700491, зазначаючи, що він не відповідає вимогам ЗУ «Про виконавче провадження» та Інструкції з організації примусового виконання рішень.

За ч.1 ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

ОСОБА_1 зазначає, що оскаржуваний акт він отримав 11.07.2018р., що не заперечується державним виконавцем, тому суд вважає, що ОСОБА_1 строк на оскарження акту від 23.06.2018р. не пропущено.

Так згідно оскаржуваного акту від 23.06.2018 ВП №№46700825, 46702327, 46700491, ст.державним виконавцем Ярмоленко О.В., в присутності двох понятих ОСОБА_10 та ОСОБА_11, за участю божника ОСОБА_5, встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 самочинно встановлені дошки між коридором 4-12 та житловою кімнатою 4-11 - відсутні; двері між коридором 4-12 та кухнею 4-10 - відсутні; дерев'яні дошки з коридору - приміщення 4-12 в житлову кімнату - приміщення 4-11 - демонтовані та відсутні. У зв'язку з чим рішення суду виконано.

Під час складання акту державним виконавцем здійснені фотознімки, які оглянуту судом.

Стягувач ОСОБА_1 зазначає, що фактично рішення суду не виконано, акт від 23.06.2018р., який в подальшому слугував підставою для закриття виконавчих проваджень, які відкриті по виконанню рішення суду від 13.03.2014р., складений із порушеннями ст. 29 ЗУ «Про виконавче провадження» (надалі Закон)та не відповідає вимогам до акту встановленим п.8 Інструкції з організації примусового виконання рішень.

Суд дослідивши усі докази які надані як ОСОБА_1 так і державним виконавцем, оцінивши їй вважає, що скарга задоволенню не підлягає.

Так за ч.1 ст. 5 ЗУ «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до ч.1 ст. 74 Закону рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Пунктом 6 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом МЮУ 02.04.2012 № 512/5 передбачено, що від час здійснення виконавчого провадження виконавець приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Тобто акт є одним із різновиду рішення, яке приймає державний виконавець та яке можу бути оскаржено.

За ст. 1 Закону виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 1291 КУ держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Як вбачається із оскаржуваного акту державного виконавця рішення суду де боржниками визначені ОСОБА_12 ОСОБА_3 та ОСОБА_5 - в частині демонтажу самочинно встановлених дошок між коридором 4-12 та житловою кімнатою 4-11 та самочинно встановлених дверей між кухнею 4-10 та коридором 4-12 - виконано. Що підтверджується фотознімками зробленими виконавцем до акту.

Крім того, судом 16.01.2019р. проведений огляд вказаних приміщень (здійснений за письмового дозволу співвласника ОСОБА_1Г.) про що складений протокол окремої процесуальної дії. Огляд зафіксований на відео, запис якого залучений до протоколу.

Згідно проведеного огляду судом встановлено виконання рішення суду в частині демонтажу самочинно встановлених дошок між коридором 4-12 та житловою кімнатою 4-11 та самочинно встановлених дверей між кухнею 4-10 та коридором 4-12.

Тобто, під час огляду приміщення 4-10 (кухня), 4-12 (коридор) були в тому ж стані, як зафіксовано державним виконавцем в оскаржуваному акті.

Виконання рішення в цій частині підтвердила у судовому засіданні боржник ОСОБА_4

Вказане підтверджує основне - виконання рішення суду та поновлення прав ОСОБА_1, які захистив суд у судовому рішення від 13.03.2014р.

Посилання ОСОБА_1, що рішення суду на теперішній час не виконано, що боржники перед приходом до них державного виконавця та суду знімають двері до кухні, а після уходу ставлять назад, суд вважає безпідставними, оскільки не підтверджені.

Так за висновком начальника Київського ВП ГУНП в Харківській області вбачається, що 22.06.2018р. та 23.06.2018р. від ОСОБА_1 надійшла заява за фактом неправомірних дій з Київського ВДВС ГТУЮ в Харківській області, які не виконують рішення суду від 13.03.2014р. У судовому засіданні будучи допитаним у якості свідка інспектор патрульної поліції ОСОБА_13 підтвердив виїзд до ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2. В підтвердження чого ОСОБА_1 наданий суду відеозапис на якому вбачається інспектор ОСОБА_13 Разом з тим, вказані документи не свідчать про не виконання рішення суду 23.06.2018р. (в частині оскаржуваного акту) оскільки на відео не зрозуміло до яких саме дверей підводе їх ОСОБА_1, чи є вказані приміщення 4-12, 4-10. Вказані обставини не міг підтвердити також і ОСОБА_13 у судовому засіданні.

Відповідно до ст. 29 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчі дії проводяться виконавцем у робочі дні, не раніше шостої і не пізніше двадцять другої години, якщо інше не передбачено цією статтею. Конкретний час проведення виконавчих дій визначається виконавцем.

Виконавчі дії в неробочі та святкові дні, встановлені законом, проводяться у час, передбачений частиною першою цієї статті, у разі якщо зволікання неможливе або якщо такі дії не можуть бути проведені в інші дні з вини боржника.

Судом встановлено, що оскаржуваний акт державного виконавця складений 23.06.2018р. в суботу. Однак закон не забороняє проведення виконавчих дій в неробочий час.

Ті обставини, що оскаржуваний акт стосується декількох виконавчих проваджень, зокрема трьох , не є підставою для його скасування, оскільки судове рішення стосовно демонтування дошок та дверей в приміщеннях 4-10, 4-12 стосується трьох боржників, які є співвласниками квартири - ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5

Вимоги до акту державного виконавця передбачені п.8 Інструкції. Так акт - документ, що підтверджує певні встановлені факти або події.

Текст акта складається з реквізитів виконавчого документа із зазначенням суті проведених дій; за зведеним виконавчим провадженням - повного найменування (прізвища, імені та по батькові) боржника та дати об'єднання виконавчих проваджень у зведене, а також вступної і констатуючої частин.

У вступній частині зазначаються назва акта, дата і місце його складання, посада, прізвище, ім'я, по батькові виконавця, підстава для складання акта, особи, які були присутні під час його складання, із зазначенням їхнього статусу у виконавчому провадженні, місця проживання (місцезнаходження), посад, інших наявних даних, зазначається кількість аркушів, на яких складено акт.

У констатуючій частині викладаються мета і завдання складання акта, суть і характер проведених виконавчих дій, встановлені факти, події, а також у разі потреби висновки і пропозиції.

У кінці акта (перед підписами) зазначаються відомості про кількість примірників акта та кому вони надаються (надсилаються).

Акт підписується всіма особами, які брали участь у його складанні. У разі відмови від підписання осіб, що були присутні при складанні акта, про це робиться відмітка в акті. Відмітка "від підпису відмовився" проставляється напроти прізвища особи, яка відмовилася від підпису, та засвідчується підписами інших осіб, які були присутніми під час складання акта.

Так в оскаржуваному акті, відсутні його кількість примірників, адреса боржника ОСОБА_5 Також за відомостями Реєстру територіальної громади м.Харкова, поняті , які були присутні при складанні акту, за адресами ними вказаними, не зареєстровані. Однак вказані обставини не є підставою для скасування акту.

Так за поясненнями державного виконавця, особу понятих він перевірив за посвідченнями водіїв, адресу вказав зі слів за фактичним місцем проживання понятих.

Крім того, вказані недоліки акту є незначними, оскільки здійснено основне - виконано рішення суду, про що суд пересвідчився здійснивши огляд вказаних приміщень на місці. Не може бути скасовано правильне по суті рішення державного виконавця, викладене у формі акту та відступлено від принципу правової визначеності лише задля правового пуризму - надмірного прагнення до чистоти, переваги форми над змістом, що узгоджується із рішенням ЄСПЛ від 23.07.2009 у справі «Сутяжник проти РФ».

Наявні судові рішення по іншим скаргам ОСОБА_1, зокрема ухвал Київського районного суду м.Харкова від 09.01.2019р., 23.01.2019р., за якими скарги ОСОБА_1 задоволені, не впливають на розгляд даної скарги, оскільки стосуються інших виконавчих проваджень.

Враховуючи викладене підстави для задоволення скарги та скасування акту державного виконавця - відсутні.

Керуючись ст.ст. 447-451 ЦПК України, суд, -

ухвалив :

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на акт старшого державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції в Харківській області Ярмоленка Олександра Валентиновича, від 23.06.2018року ВП 4670825, ВП 46702327, ВП 46700491 з виконання рішення Київського районного суду м. Харкова від 13.03.2014р. у цивільній справі, за позовом ОСОБА_1. до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, 3-ті особи КП «Жилкомсервіс», ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 про поновлення порушеного права та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом пятнадцяти днів з дня його (її) проголошення до Харківського апеляційного суду. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Повний текст виготовлено 11.02.2019р.

Суддя Бородіна Н.М.