Справа №672/1124/19
Провадження №2-н/672/63/19
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

27.09.2019 року суддя Городоцького районного суду Хмельницької області Сакенов Ю.К., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 в розмірі ј частини заробітку (доходу) боржника, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, на підставі ст.160-163 ЦПК України та ст.180 СК України.

Ознайомившись з даною заявою, суддя приходить до висновку про відмову у видачі судового наказу з наступних підстав.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.163 ЦПК України в заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються.

Однак в поданій заяві ОСОБА_1 просить суд видати наказ про стягнення різних розмірів аліментів, а саме - ј частини заробітку (доходу) боржника, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, окрім того зазначає, що цей розмір має бути не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч.1 ст.161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо:

4) заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб;

5) заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Тому заявнику слід визначитися з розміром аліментів, оскільки нею заявлено дві різних вимоги про стягнення аліментів на утримання сина.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Разом з тим, суддя вважає за необхідне роз`яснити, що відповідно до ч.1 ст.166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків, а саме вказавши конкретний розмір аліментів, визначений положеннями п.4 або п.5 ч.1 ст.161 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись п.1 ч.1 ст.165, ст.260, 353, 354 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції через суд, який ухвалював судове рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п?ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя