Ухвала

11 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 627/1351/18

провадження № 61-12906св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Висоцької В. С.,

суддів: Грушицького А. І. (суддя-доповідач), Литвиненко І. В., Сердюка В. В., Фаловської І. М.,

учасники справи:

позивач - заступник керівника Дергачівської місцевої прокуратури,

відповідачі: Головне управління Держгеокадастру у Харківській області, ОСОБА_1 , фермерське господарство «ВЕЕТ»,

особа, яка звернулась із касаційною скаргою - заступник прокурора Харківської області,

розглянув у судовому засіданні в порядку письмового провадження касаційну скаргу заступника прокурора Харківської області на ухвалу Краснокутського районного суду Харківської області від 18 березня 2019 року у складі судді Вовк Л. В., та постанову Харківського апеляційного суду від 30 травня 2019 року у складі колегії суддів Коваленко І. П., Овсяннікової А. І., Сащенка І. С.,

у справі за позовом заступника керівника Дергачівської місцевої прокуратуридо Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, ОСОБА_1 , фермерського господарства «ВЕЕТ» про скасування наказу та визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, скасування реєстрації та повернення земельної ділянки.

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2018 року заступник керівника Дергачівської місцевої прокуратури звернувся до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області (далі - ГУ Держгеокадастру у Харківській області), ОСОБА_1 , фермерського господарства «ВЕЕТ» (далі - ФГ «ВЕЕТ») про скасування наказу та визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, скасування реєстрації та повернення земельної ділянки у відання держави.

У позові заступник керівника Дергачівської місцевої прокуратури посилався на невідповідність законодавчим вимогам наказу ГУ Держземагентства у Харківській області (правонаступником якого є ГУ Держгеокадастру у Харківській області) від 29 квітня 2015 року № 1018-СГ «Про надання в оренду земельної ділянки» а також договору оренди земельної ділянки загальною площею 37,7031 га, розташованої за межами с. Ситники на території Краснокутської селищної ради Краснокутського району Харківської області, що був укладений 26 травня 2015 року строком на 49 років на виконання зазначеного наказу між ОСОБА_1 та ГУ Держземагентства у Харківській області (правонаступником якого є ГУ Держгеокадастру у Харківській області).

В обґрунтування позовних вимог вказував, що на час отримання спірної земельної ділянки ОСОБА_1 був засновником та кінцевим бенефіціарним власником ФГ «ВЕЕТ», підставою для реєстрації якого став договір оренди земельної ділянки не витребуваної частки (паю), укладений між ОСОБА_1 та Краснокутською районною державною адміністрацією від 08 квітня 2014 року, тобто земельної ділянки, яка є відмінною від спірної.

Заступник керівника Дергачівської місцевої прокуратури зазначав, що ОСОБА_1 звернувшись як фізична особа, громадянин України, до ГУ Держземагентства у Харківській області для отримання в оренду земельної ділянки державної форми власності, будучи засновником ряду сільськогосподарських підприємств та маючи у власності інші земельні ділянки, які міг використовувати для товарного сільськогосподарського виробництва (фермерського господарства), отримав спірну земельну ділянку не для ведення фермерського господарства. На переконання прокурора, дійсною метою одержання ОСОБА_1 земельної ділянки є розширення сільськогосподарських підприємств, засновником яких він є, поза передбаченою законом обов`язковою процедурою - проведення земельних торгів.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Ухвалою Краснокутського районного суду Харківської області від 18 березня 2019 року, залишеною без змін постановою Харківського апеляційного суду від 30 травня 2019 року, провадження у цивільній справі за позовом заступника керівника Дергачівської місцевої прокуратури до ГУ Держгеокадастру у Харківській області, ОСОБА_1 про скасування наказу та визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, скасування реєстрації та повернення земельної ділянки у відання держави закрито, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Роз`яснено, що розгляд вказаної справи віднесено до юрисдикції господарського суду.

Закриваючи провадження у справі, місцевий суд, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з наступного. Після укладення між ГУ Держземагенства у Харківській області та ОСОБА_1 оспорюваного договору оренди землі від 26 травня 2015 року з метою ведення фермерського господарства, останній передав цю земельну ділянку ФГ «ВЕЕТ», засновником якого він є. Посилаючись на правовий висновок, викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду у справах № 704/26/17, 272/1652/14, 677/1865/16, 317/2520/15, 606/2032/16, відповідно до якого у разі якщо фермерське господарство не зареєстровано і стороною спорів є громадянин, якому надавалась земельна ділянка, такий спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, та виходячи з того, що спірна земельна ділянка перебуває в оренді ФГ «ВЕЕТ», яке вже було зареєстроване на момент пред`явлення позову, суд дійшов висновку про розгляд цього спору в порядку господарського судочинства.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у липні 2019 року, заступник прокурора Харківської області, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що ФГ «ВЕЕТ» є самостійною юридичною особою, створеною ОСОБА_1 після виділення та передачі йому в оренду іншої земельної ділянки для цієї мети, із заявою про надання спірної земельної ділянки не зверталось. Оскільки земельна ділянка була передана ОСОБА_1 як фізичній особі, та саме він, а не ФГ «ВЕЕТ» виступає стороною оспорюваного договору оренди, цей спір необхідно розглядати за правилами цивільного судочинства.

На підтвердження доводів касаційної скарги заявник посилається на правові висновки Великої Палати Верховного Суду, які викладені у постановах від 20 березня 2019 року у справі № 619/1680/17-ц (провадження № 14-83цс19) та від 27 березня 2019 року по справі № 376/331/16-ц (провадження № 14-79цс19).

Відзив на касаційну скаргу іншими учасниками справи не подано

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 09 серпня 2019 року відкрито касаційне провадження у зазначеній цивільній справі та витребувано справу із суду першої інстанції.

29 серпня 2019 року справу розподілено колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в складі Грушицького А. І. (суддя-доповідач), Сердюка В. В., Фаловської І. М.

Ухвалою Верховного Суду від 02 вересня 2019 року справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження в складі п`яти суддів.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04 вересня 2019 року визначено склад колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду для розгляду справи: Грушицький А. І. (суддя-доповідач), Висоцька В. С., Литвиненко І. В., Сердюк В. В., Фаловська І. М.

Частиною другою статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

За правилами частини шостої статті 403 ЦПК України справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду у всіх випадках, коли учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної чи суб`єктної юрисдикції.

Частиною першою статті 404 ЦПК України визначено, що питання про передачу справи на розгляд палати, об`єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду вирішується судом за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи.

Таким чином, оскільки у цій справі підставою для оскарження рішень судів першої та апеляційної інстанцій є порушення правил предметної юрисдикції - неправомірне, на переконання заявника, закриття провадження у справі у зв`язку з неналежністю справи до цивільної юрисдикції, а доводи заявника відповідно до статті 403 ЦПК України є безумовною підставою для передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду, справу необхідно передати на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Керуючись статтями 403, 404 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом заступника керівника Дергачівської місцевої прокуратуридо Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, ОСОБА_1 , фермерського господарства «ВЕЕТ» про скасування наказу та визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, скасування реєстрації та повернення земельної ділянкиза касаційною скаргою заступника прокурора Харківської області на ухвалу Краснокутського районного суду Харківської області від 18 березня 2019 року та постанову Харківського апеляційного суду від 30 травня 2019 року передати на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Ухвала суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:В. С. Висоцька А. І. Грушицький І. В. Литвиненко
В. В. Сердюк
І. М. Фаловська