Справа № 562/2941/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.02.2019 року Здолбунівський районний суд

Рівненської області

в складі: головуючого судді Шуляка А.С.

при секретарі Дацишин Р.В.

за участю представника позивача Смочека В.В.

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Здолбунів цивільну справу за позовом акціонерного товариства КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в:

В поданій до суду заяві позивач зазначив, що згідно кредитного договору укладеного між ПАТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_3 19 жовтня 2007 року, відповідач отримала кредит в розмірі 35000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 15 % з кінцевим терміном погашення не пізніше 19.10.2016 року.

Взяті зобов'язанні позичальник не виконує, внаслідок чого виникла заборгованість по сплаті кредиту, відсотках, штрафних санкціях. Загальна сума боргу становить 34616 грн. 26 коп. Претензія банку до відповідача залишилась без задоволення. Дані обставини дають право стягнути з позичальника кредит з нарахованими відсотками, пенею, штрафом в примусовому поряду.

Просить суд стягнути з відповідача заборгованість в сумі 34616 грн. 26 коп., а також сплачений при подачі позову судовий збір в сумі 1378.00 грн.

В судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримав та просить задовільнити його.

Представник відповідача позов не визнав та пояснив суду, що після пред'явлення позову відповідачкою було погашено заборгованість, яка виникла на час пред'явлення позову. Пред'явивши позов позивач змінив строк виконання зобов'язання і відповідно не вправі був нараховувати відсотки та інші штрафні санкції. Тому віднесення коштів, які були сплачені відповідачкою після пред'явлення позову на інші платежі ніж в рахунок погашення боргу є неправомірним. Просить суд в позові відмовити.

Вислухавши представників сторін, дослідивши докази по справі суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково.

В судовому засіданні встановлено, що 19 жовтня 2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем ОСОБА_3, був укладений кредитний договір № ROZ0GI8 на підставі якого відповідачу було надано кредит у розмірі 35000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 15 % з кінцевим терміном погашення не пізніше 19.10.2016 року.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то відповідно до ст.530 ЦК України воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідач свої зобов'язання за кредитним договором порушила та у встановлені договором строки погашення кредиту щомісячні платежі та відсотки за користування кредитом не сплачувала, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 16.11.2016 року, разом з відсотками та штрафними санкціями, становить 34616 грн. 26 коп.

Статтями ст.ст.610, 611 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) та у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідачем суду надано копії платіжних квитанцій з яких вбачається, що після пред'явлення позову нею проводилися платежі в рахунок погашення заборгованості за кредитом.

Проте, перераховані нею кошти позивачем зараховувалися не в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, а в рахунок нарахованих і в подальшому відсотків та пені в зв'язку з чим сума заборгованості не змінилася.

Відповідно до частини другої статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика») глави 71 («Позика. Кредит. Банківський вклад»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.

Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

За умовами договору сторони погодили щомісячну сплату відсотків за кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом, який наданий до 19 жовтня 2016 року включно.

Відтак, у межах строку кредитування до 19 жовтня 2016 року відповідач мав, зокрема, повертати позивачеві кредит і сплачувати проценти періодичними (щомісячними) платежами кожного місяця. Починаючи з 19 жовтня 2016 року, відповідач мав обов'язок незалежно від пред'явлення вимоги позивачем повернути всю заборгованість за договором, а не вносити її періодичними платежами, оскільки останні були розраховані у межах строку кредитування.

Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Враховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред'явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов'язання.

З огляду на вказане слід відхилити посилання представника позивача про те, що позивач мав право нараховувати передбачені договором проценти та пеню до повного погашення заборгованості за кредитом.

З матеріалів справи вбачається, що після пред'явлення позову відповідачем ОСОБА_3 було сплачено в рахунок погашення боргу 22340 грн. про, що свідчать надані квитанції.

За таких обставин до сплати підлягає заборгованість в сумі 12276,26 грн. (34616,26 грн.-22340 грн.)

Також з відповідача підлягає стягненню на користь позивача пропорційно до задоволеної суми позову 488,64 грн. в рахунок погашення судового збору, сплаченого позивачем при подачі позову.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 82, 263, 265 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов акціонерного товариства КБ «ПриватБанк» задовільнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1, прож. АДРЕСА_1) на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» (р/р 3111, МФО 305299, ) заборгованість по кредитному договору № б/н від 19 жовтня 2007 року в розмірі 12276 (дванадцять тисяч двісті сімдесят шість) грн. 26 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1, прож. АДРЕСА_1) на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 488 (чотириста вісімдесят вісім) грн. 64 коп. в рахунок погашення судового збору, сплаченого позивачем при подачі позову.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскарженим в Рівненський апеляційний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається в Рівненський апеляційний суд через Здолбунівський районний суд Рівненської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Повний текст суду виготовлено 05 лютого 2019 року.

Суддя