Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2019 року м. Волноваха

Волноваський районний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Безрук Т.В.,

за участю секретаря судового засідання - Чемезової Г.О.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Волноваха цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання ооби такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

встановив :

Позивач звернувся до суду з даним позовом, вказуючи, що йому на праві власності належить будинок АДРЕСА_1 .

05.06.2012 року в будинку зі згоди позивача була зареєстрована відповідач - його невістка, яка перебувала в шлюбі з його сином, ОСОБА_3 . Разом з відповідачем були зареєстровані неповнолітні діти - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням суду ОСОБА_3 визнано померлим з 29.12.2017 р.

Відповідач ОСОБА_2 у травні 2016 року виїхала з будинку разом з дітьми та з того часу проживати в будинок не поверталася, свої речі та речі дітей з будинку забрала.

Відповідач не приймає участі в утриманні будинку, через реєстрацію відповідача та її дітей у належному йому будинку він не має можливості оформити субсидію, у зв`язку з чим просив визнати їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням за місцем реєстрації.

У судове засідання позивач не з`явився, надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, на позові наполягає.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, місце та час слухання справи повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, не використав наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, у відповідності до норм ст. 280 ЦПК України ухвалив здійснювати заочний розгляд справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам, дійшов висновку про необхідність задоволення позову виходячи з наступного.

Згідно свідоцтва про право власності на жилий будинок АДРЕСА_1 , позивач є власником будинку.

З копії домової книги на будинок АДРЕСА_1 , випливає, що в будинку зареєстровані: ОСОБА_2 та малолітня ОСОБА_4 - з 05.06.2012 р., малолітній ОСОБА_5 - з 13.01.2015 р.

Відповідно акту обстеження домоволодіння від 07.08.2019 року, складеного комісією за участю депутата Гранітненської сільської ради Чорман М.А., сільського голови Хайтулова Л.М., секретаря Ніколаєвої В.П., мешканців вулиці Молодіжної - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , - ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в будинку не проживають з травня 2016 року.

З довідки № 1752 від 07.08.2019 р., виданої Гранітненською сільською радою Волноваського району встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 , проживає позивач разом з дружиною, ОСОБА_8 .

Згідно ст. 316 ЦК України право власності є право особи на річ ( майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно частини 2 статті 405 Цивільного кодексу України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад 1 рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Пунктами 33, 34 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" № 5 від 07.02.2014 року передбачено, що відповідно до положень ст.. 391, 396 ЦК України позов про усунення порушень прав, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

При цьому усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства, а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення, про позбавлення права користування жилим приміщенням, про визнання особи безвісно відсутньою, про оголошення фізичної особи померлою.

Ураховуючи вищевикладене та вимоги діючого законодавства, суд вважає підтвердженим факт не проживання відповідачів більше одного року в будинку АДРЕСА_1 без поважних причин, їх особистих речей в будинку немає, тому позов є обґрунтованим і його слід задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись, ст.405 ЦК України, ст.ст. 10, 12, 13, 76-81, 89, 258-259, 263-265, 280-282, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такими, що втратили право користування будинком АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 року) : до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, а саме, відповідно до ч.1 ст. 296 ЦПК України : апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя Т.В. Безрук