Справа № 265/485/19
Провадження № 2/265/647/19
У Х В А Л А

08 лютого 2019 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Шиян В.В., вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання таким, що втратив право користування жилим приміщенням,

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернулась до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області з даною позовною заявою, якою просить визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: місто Маріуполь, провулок Касаткіна, 40.

Ознайомившись із даним позовом та додатками до нього, суддя дійшла наступних висновків.

Стаття 175 ЦПК України містить вимоги щодо форми і змісту позовної заяви, так, зокрема, за пунктами 4, 5, 9 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; попередній розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у звязку з розглядом справи.

Крім того, за ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобовязаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Проте подана заява зазначеним вимогам не відповідає.

Так, обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що відповідач не проживає у належному їй помешканні більше року та посилаючись на ст..ст. 383, 391, 405 ЦК України та ст..ст. 64, 150, 156 ЖК України, просить визнати його таким, що втратив право користування ним.

Разом із тим, за порівняльним аналізом статей 383, 391, 405 ЦК України та статей 150, 156 у поєднанні зі статтею 64 ЖК України слід дійти до висновку що:

- положення статей 383, 391 ЦК України передбачають право вимоги власника про захист порушеного права власності на жиле приміщення, будинок, квартиру тощо, від будь яких осіб, у тому числі осіб, які не є і не були членами його сімї,

- а положення статей 405 ЦК України, статей 150, 156 ЖК України регулюють взаємовідносини власника жилого приміщення та членів та членів його сімї, у тому числі у випадку втрати права власності власником, припинення з ним сімейних відносин або відсутності члена сімї власника без поважних причин понад один рік.

Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 16 листопада 2016 року, справа № 6-709цс16.

Отже для членів сімї власника житла та для осіб, які не є і не були членами сімї власника житла, передбачені різні правові підстави для визнання такими, що втратили право користування жилим приміщенням.

Однак у позовній заяві взагалі не зазначено, чи є відповідач членом сімї позивача, чи є особою, який не є і не був членом її сімї.

Таким чином, позивачу необхідно уточнити вказані обставини та у залежності від цього визначитись із нормами матеріального права, які підлягають застосуванню у даному випадку, обравши таким чином належний спосіб захисту.

При цьому, якщо застосуванню підлягає стаття 405 ЦК України, позивачу необхідно додати докази того, що відповідач є членом сімї позивача, та докази того, що останній не проживає у спірному помешканні більше року.

Крім того, позивач зазначає, що є єдиним власником будинку 40 по провулку Касаткіна в місті Маріуполі, тоді як з доданих до позовної заяви документів вбачається, що ОСОБА_1 належить лише 3/5 вказаного будинку.

Таким чином, підлягає уточненню питання, з яких підстав інші співвласники даного будинку не залучаються до участі у справі на стороні позивача.

Позовна заява не містить попереднього розрахунку судових витрат.

За вимогами ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175і 177 цього Кодексу, протягом пяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи наведене, суддя дійшла висновку про залишення вказаної позовної заяви без руху для усунення позивачем виявлених недоліків і відповідно до ч. 2 ст. 185 ЦПК України надає позивачу строк для їх усунення протягом десяти днів з дня вручення йому копії даної ухвали.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 175, 185 ЦПК України, суддя-

У Х В А Л И Л А:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання таким, що втратив право користування жилим приміщенням залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення зазначених в мотивувальній частині недоліків протягом десяти днів з дня вручення їй копії даної ухвали.

Дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: