Ухвала

01 лютого 2019 року

м. Київ

справа № 757/32924/17-ц

провадження № 61-1921ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Мартєва С. Ю., вирішуючи питання про відкриття провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на постанову Київського апеляційного суду від 11 грудня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_2 до товариства з додатковою відповідальністю страхової компанії «Альфа-Гарант», за участю третьої особи - ОСОБА_3, про стягнення страхового відшкодування,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до товариства з додатковою відповідальністю страхової компанії «Альфа-Гарант» (далі - ТДВ СК «Альфа-Гарант») про стягнення страхового відшкодування у розмірі 76 602,88 грн та витрат на проведення оцінки збитку в розмірі 1 700,00 грн.

Заочним рішенням Печерського районного суду міста Києва від 02 березня 2018 року позовні вимоги задоволено.

Стягнуто з ТДВ СК «Альфа-Гарант» на користь ОСОБА_2 страхове відшкодування у розмірі 76 602,88 грн та витрати на проведення оцінки збитків в розмірі 1 700,00 грн.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Постановою Київського апеляційного суду від 11 грудня 2018 року заочне рішення Печерського районного суду міста Києва від 02 березня 2018 року в частині визначення розміру відшкодування матеріального збитку змінено, зменшено вказаний розмір з 76 602,88 грн до 19 264,99 грн, зменшено розмір судового збору стягнутого з ТДВ СК «Альфа-Гарант» на користь ОСОБА_2 з 766,03 грн до 192,65 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТДВ СК «Альфа-Гарант» понесені витрати із сплати судового збору при подачі апеляційної скарги в сумі 861,79 грн.

У січні 2019 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на постанову Київського апеляційного суду від 11 грудня 2018 року.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Право заявника на апеляційний перегляд справи було забезпечено.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини у справах Lavages Prestations Services v. France (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) та Brualla Gonnez de la Torre v. Spain (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Зі змісту положень пункту 3 частини третьої статті 175, пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається сумою грошових коштів, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Ціна позову становить 76 602,88 грн, що є меншою, ніж сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня 2019 року, а тому справа є малозначною в силу вимог закону.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Враховуючи зазначене, Верховний Суд приходить до висновку, що касаційна скарга не містить обставин, визначених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2, посилається на те, що справа стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики, а також має для позивача виняткове значення.

Рекомендація № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року рекомендує державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації, скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися щодо тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Враховуючи те, що предметом позову є стягнення страхового відшкодування у розмірі 76 602,88 грн та витрат на проведення оцінки збитків в розмірі 1 700,00 грн, а винятковість справи та фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики особою, яка подала касаційну скаргу, об'єктивно не підтверджено, Верховний Суд дійшов висновку, що відсутні підстави для відкриття касаційного провадження у справі.

Згідно із пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи, що судове рішення, яке оскаржується, прийняте у малозначній справі, а обставини, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, відсутні, тому у відкритті касаційного провадження у цій справі необхідно відмовити.

Підстави, передбачені статтею 411 ЦПК України, для скасування судового рішення, що оскаржується, у касаційній скарзі не зазначені.

Керуючись статтею 129 Конституції України, статтями 19, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на постанову Київського апеляційного суду від 11 грудня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_2 до товариства з додатковою відповідальністю страхової компанії «Альфа-Гарант», за участю третьої особи - ОСОБА_3, про стягнення страхового відшкодування.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. Ю. Мартєв