Справа № 712/6991/19
Провадження № 2/712/670/19
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 вересня 2019 року суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ТОКОВА С.Є. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до АТ КБ «Приватбанк», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Руслан Олегович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,
Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. від 25 травня 2017 року та зареєстрований в реєстрі за № 3661 про стягнення з ОСОБА_2 грошових коштів в загальній сумі 53 830,29 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту 12 449,10 грн., заборгованість за відсотками 8 639,22 грн., заборгованість з пені 27 952,43 грн., заборгованість з пені за несвоєчасну сплату боргу на суму від 100 грн. 1 750,00 грн., заборгованість по штрафам (фіксована частина) - 500,00 грн., заборгованість по штрафам (відсоток від суми заборгованості) 2 539,54 грн.
В обґрунтування позову позивач зазначив, що 28 серпня 2013 року між ним та АТ КБ «Приватбанк» було укладено кредитний договір б/н, відповідно до якого відповідачем надано кредитні кошти на придбання товару в сумі 15 713,77 грн., під 27,6 відсотків річних за користування кредитними коштами із кінцевим строком повернення до 09 квітня 2017 року.
У травні 2019 року позивач дізнався, що 05 жовтня 2017 року постановою державного виконавця Соснівського відділу державної виконавчої служби м. Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Нелюб В.С. відкритого виконавче провадження щодо виконання виконавчого напису Приватного нотаріуса Київського нотаріального округу Швець Р.О. № 3661 від 25 травня 2017 року про звернення стягнення на несплачену в строк за Кредитним договором № б/н в розмірі 55 830,29 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту 12 449,10 грн., заборгованість за відсотками у розмірі 8 639,22 грн., заборгованість з пені за період у розмірі 27 952,43 грн., заборгованість з пені за несвоєчасну сплату боргу на суму 100 грн. в розмірі 1 750 грн., заборгованість по штрафам (фіксована частина) 500 грн., заборгованість по штрафам (відсоток від суми заборгованості) 2 539,54 грн. Витрати за вчинення виконавчого напису у сумі 1800 грн.
Вважає виконавчий напис вчинений з численним порушенням законодавства, а тому є таким, що не підлягає виконанню у зв`язку з тим, що нотаріус, вчиняючи вказаний напис, не пересвідчився у безспірності його заборгованості перед банком за відповідним договором, крім того не врахував пропуск банком трирічний строк позовної давності.
Ухвалою від 02 липня 2019 року відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Відповідачу АТ КБ «Приватбанк» було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву та протягом п`яти днів - заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.
Представник відповідача у встановлений судом строк не надіслав відзив на позов.
Приватний нотаріус Швець Р.О. просив суд розглядати справу його відсутність. Пояснення на позов не надав.
Зважаючи на відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні та незначну складність спору, суд не вбачає підстав для проведення судового засідання, а тому справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши та давши належну оцінку зібраним по справі доказам, приходить до наступного.
У відповідності до ст.ст. 13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі.
Судом встановлено, 28 серпня 2013 року між ОСОБА_2 та АТ КБ «Приватбанк» було укладено кредитний договір б/н на суму 15 713,77 грн., під 27,6 відсотків річних за користування кредитними коштами, із кінцевим строком повернення до 09 квітня 2017 року.
25 травня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 3661 про стягнення з ОСОБА_2 грошових коштів в загальній сумі 53 830,29 грн.
Постановою державного виконавця Соснівського відділу державної виконавчої служби Нелюб В.С від 05.10.2017 року відкрито виконавче провадження на підставі вказаного виконавчого напису, який вступив у законну силу 25.05.2017 року.
Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Умови вчинення виконавчих написів визначені Порядком вчинення виконавчих дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5.
За приписами ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріуси вчиняють виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.
Главою 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5 передбачено порядок вчинення виконавчих написів.
При цьому, ст.50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.
За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків, що для визнання виконавчого напису таким, що вчинений відповідно до вимог чинного законодавства, необхідно встановити, що відповідне право стягувана, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент такого звернення. Так само, на момент звернення стягувана до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати та, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.
Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.
Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.
З огляду на наведене, захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувана право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто, боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувана (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.
Всупереч наведеному, нотаріус Швець Р.О. вчинив оскаржуваний виконавчий напис без належного підтвердження безспірності вимоги кредитора із порушенням вимог ст.88 Закону України «Про нотаріат», оскільки вказану у виконавчому написі суму боргу не можна вважати безспірною та такою, що правомірно нарахована.
Також вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу.
Таку письмову вимогу про усунення порушень за кредитним договором позивач не отримував.
За змістом ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).
Частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).
Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.
За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила, за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та п`ята статті 261 ЦК України).
Як вбачається із оскаржуваного виконавчого напису, стягувач та приватний нотаріус відповідно зазначили період стягнення - з 28.08.2013 р. по 09.04.2017 р.
Отже, з урахуванням викладеного, прострочення платежу за розрахунком АТ КБ «Приватбанк» почалось з 28.08.2013 р. та, відповідно, у відповідача, починаючи з 28.08.2013 р. виникло право примусового стягнення боргу в судовому порядку.
Крім того, строк надання кредиту становив 1320 днів, а саме з 28.08.2013 р. по 09.04.2017 р.
Оскільки виконавчий напис був вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. 25.05.2017 р., тобто після спливу трирічного строку з дня виникнення у АТ КБ «Приватбанк» права примусового стягнення боргу, суд прийшов до висновку, що приватний нотаріус при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису не перевірив дотримання строку звернення із заявою про вчинення виконавчого напису в три роки, чим порушив вимоги ч. 2 ст. 88 Закону України «Про нотаріат» та п. 3.3. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами, який затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.12 № 296/5.
Відповідно до Постанови Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі за № 6-887цс17 суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87,88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.
Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що нотаріусом було вчинено виконавчий напис на підставі документів, що свідчать про не безспірність вимог позивача, а відтак виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Русланом Олеговичем від 25 травня 2017 року та зареєстрований в реєстрі за № 3661 про стягнення з ОСОБА_2 грошових коштів в загальній сумі 53 830,29 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 12.449,10 грн., заборгованість за відсотками - 8.639,22 грн., заборгованість з пені - 27.952,43 грн., заборгованість з пені за несвоєчасну сплату боргу на суму від 100 грн. - 1.750,00 грн., заборгованість по штрафам (фіксована частина) - 500,00 грн., заборгованість по штрафам (відсоток від суми заборгованості) - 2.539,54 грн. необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 87,88 Закону України «Про нотаріат», ст. 3, 4, 5, 12, 13, 77, 81, 141, 259, 263-266, 268 ЦПК України, суд,
Позов задовольнити.
Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Русланом Олеговичем від 25 травня 2017 року та зареєстрований в реєстрі за № 3661 про стягнення з ОСОБА_2 грошових коштів в загальній сумі 53 830,29 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 12 449,10 грн., заборгованість за відсотками 8 639,22 грн., заборгованість з пені 27 952,43 грн., заборгованість з пені за несвоєчасну сплату боргу на суму від 100 грн. 1 750,00 грн., заборгованість по штрафам (фіксована частина) - 500,00 грн., заборгованість по штрафам (відсоток від суми заборгованості) 2 539,54 грн.
Рішення може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу (п.15 Розділу ХII «Перехідні положення» ЦПК України).
Повний текст рішення суду складено 04 вересня 2019 року.
Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прож. АДРЕСА_1 , узв. Франко АДРЕСА_2 .