Єдиний унікальний номер 219/6138/19 Номер провадження 22-ц/804/3267/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2019 року

Донецький апеляційний суд у складі :

судді-доповідача - Мірути О.А.,

суддів: Космачевської Т.В., Канурної О.Д.,

розглянувши в порядку письмового провадження без виклику сторін в приміщенні Донецького апеляційного суду в м. Бахмуті цивільну справу № 219/6138/19 за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1

про стягнення суми боргу за кредитним договором,

за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк»,

на заочне рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 01 жовтня 2019 року (суддя Дубовик Р.Є.), повне судове рішення складено 01 жовтня 2019 року,

В С Т А Н О В И В:

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

В червні 2019 року АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з зазначеним позовом, в обґрунтування якого послався на те, що 04 червня 2011 року відповідач з позивачем уклали договір № б/н та відповідач отримав кредит у розмірі 12 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Позивач вважає, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www privatbank.ua, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Зазначає, що до встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався п.п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Договору, на підставі яких відповідач при укладанні Договору дав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. Власник картрахунку зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п.2.1.1.5.7 Договору. Зазначає, що відносини між банком та клієнтом, які регулюються Договором про надання банківськимх послуг, можуть вирішуватися як шляхом підписання окремих договорів або додаткових угод до цього Договору шляхом обміну інформацією/ узгодження по питанням банківського обслуговування з клієнтом через (www privatbank.ua) або інший інтернет /SMS-ресурс, зазначений банком. Відповідно до положень Умов та Правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті позивача (www privatbank.ua) АТ КБ «Приватбанк», що діяв на підставі Ліцензії НБУ № 22 від 27.09.2209 року, а зараз діє на підставі Ліцензії НБУ № 22 від 05.10.2011 року, керуючись законодавством України, публічно пропонує невизначеному колу осіб можливість отримання банківських послуг. Таким чином, Клієнт отримує доступ до всіх без виключення послуг Банку. При укладанні Договору сторони керувалися ч.1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднанання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Заявою відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ «Приватбанк», які були надані йому для ознайомленя в письмовій формі.

Позивач свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, надав відповідачу ОСОБА_1 кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконує, у зв`язку з чим станом на 20 травня 2019 року має заборгованість в розмірі 56 569, 61 гривень, яка складається з наступного: 24599, 69 гривень - заборгованість за тілом кредита; 8432, 27 гривень - заборгованість за простроченим тілом кредита; 20 367, 67 гривень - нарахована пеня за прострочене зобовязання, 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 2669, 98 грн. - штраф (процентна складова).

Просив суд стягнути з ОСОБА_1 на його користь заборгованість за кредитним договором № б/н від 04.06.2011 року у розмірі 56 569, 61 грн. та судові витрати.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Заочним рішенням Артеміського міськрайонного суду Донецької області від 01 жовтня 2019 року позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 04.06.2011 року в сумі 12 000 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту та судові витати по сплаті судового збору - 404, 44 грн. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Судове рішення мотивоване тим, що у заяві позичальника від 04 червня 2011 року процентна ставка не зазначена, в ній відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру.

Матеріали справи не містять підтвердження, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо збільшення кредитного ліміту, сплати заборгованості за простроченним тілом кредиту та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у визначених в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування. Роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування.

В даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини 1 статті 634 ЦК України за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «Приватбанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. Також укладений між сторонами кредитний договір від 04 червня 2011 року у вигляді заяви-анкети, підписаної сторонами, не містить строку повернення кредиту (користування ним).

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила надання банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві підпису ОСОБА_1 , надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов, не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин і відповідно їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 04 червня 2011 року, а тому відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Враховуючи зазначене, суд визнав обґрунтованими вимоги для стягнення в примусовому порядку суми кредиту у розмірі 12000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту, відмовивши у стягненні заборгованості за тілом кредиту у розмірі 24599,69 грн. та заборгованості за простроченим тілом кредиту в розмірі 8432,27 грн., оскільки з доданих позивачем доказів не вбачається, що сторони узгодили порядок та розмір збільшення кредитного ліміту з 12000 грн., а відповідно і порядок стягнення простроченого тіла кредиту.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

З рішенням суду позивач АТ КБ «ПРИВАТБАНК» не згодний в частині відмови у стягненні заборгованості по тілу кредита, вважає, що воно в цій частині прийняте без повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи, без належної оцінки доказів по справі та з порушенням норм процесуального і матеріального права. Просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у частині незадоволених позовних вимог.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ОСОБИ, ЯКА ПОДАЛА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ

На думку позивача суд не в повній мірі встановив дійсні обставини справи, оскільки з підписаної відповідачем анкети-заяви вбачається, що позичальник підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами Банку» становить між сторонами Договір про надання банківських послуг. Зазначені Умови та Правила, а також Тарифи є загально доступною інформацією, яка розміщена на офіційному сайті Банку. Відсутність підпису Позичальника на Умовах та правилах не свідчить про те, що він не був ознайомлений з ними, не означає відсутність договірних правовідносин між сторонами та відсутність заборгованості. Поставивши в заяві позичальника підпис, відповідач засвідчив, що він повністю згодний з умовами кредитування та отриманням кредиту саме на таких умовах. Тому суд необгрунтовано не застосував до спірних правовідносин ч.1 ст. 634 ЦК України.

Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Договору, на підставі яких Відповідач при укладанні Договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку.

Вважає, що виписка з банківського рахунку Відповідача, яка не була надана позивачем як доказ у суді першої інстанції відображає баланс станом на дату укладання кредитного договору, всі операції за кредитною карткою, а також збільшення ліміту кредитування та пояснює розмір заборгованості за тілом кредита.

Відповідач умови договору щодо своєчасного повернення грошових коштів не виконує, а тому суд першої інстанції не мав жодних підстав відмовляти у стягненні заборгованоісті за тілом кредиту у сумі 24 599 грн. 69 коп. та 84 32, 27 грн. -заборгованість за простроченим тілом кредиту. В іншій частині рішення суду не оскаржується.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ ІНШІХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Відзив на апеляційну скаргу відповідачем не надано.

Відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Згідно із ст. 274 ч. 1 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи та справи, що виникають з трудових правовідносин.

Відповідно до ч.1, 3 ст. 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції справа розглядається за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою, в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені зокрема в пункті 6 частини першої статті 353 цього Кодексу (повернення заяви позивачеві (заявникові)), розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно ст. 7 п. 13 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи викладене, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст. 7 ЦПК України.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Згідно анкети-заяви № від 04.06.2011 року ОСОБА_1 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту (а.с.11). У заяві зазначено, що відповідач згодний з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку (а.с.8). До кредитного договору банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» (а.с.12) та Витяг з умов та правил надання банківських послуг та правил користування платіжною карткою. (а.с. 13-27).

Задовольняючи частково позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк», суд першої інстанції зазначив про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог і стягнення в примусовому порядку з боржника отриманого ним та непогашеного тіла кредиту в розмірі 12 000 грн., оскільки позивач зазначив, що саме в такому розмірі відповідач отримав та не повернув йому грошові кошти. В свою чергу, відмовляючи в задоволенні інших позовних вимог, суд першої інстанції виходив, що стягнення зі ОСОБА_1 заборгованості за тілом кредиту, саме в розмірі 24599,69 грн. та заборгованості за простроченим тілом кредиту в розмірі 8432,27 грн., оскільки, як зазначалось судом вище, з доданих позивачем доказів не вбачається, що сторони узгодили порядок та розмір збільшення кредитного ліміту з 12 000 грн., а відповідно і порядок стягнення простроченого тіла кредиту.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Апеляційна скарга Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» не підлягає задоволенню.

МОТИВИ З ЯКИХ ВИХОДИВ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД, ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою «Апеляційне провадження».

В ч. 1 ст. 274 ЦПК України зазначено, що в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються, зокрема, малозначні справи.

Крім того, згідно із ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Зважаючи на те, що ціна позову складає 56 569, 61 грн., що менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд апеляційної скарги здійснюється без повідомлення сторін.

Відповідно до вимог чч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що 04 червня 2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк», та ОСОБА_1 укладено кредитний договір, згідно з умовами якого відповідач отримав кредит, шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку. Сума встановленого сторонами кредитного ліміту в анкеті заяві не встановлена (а.с.11).

У анкеті - заяві зазначено, що відповідач ОСОБА_1 згоден з тим, що ця заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування та кредитування, розташованими у рекламному буклеті, становлять між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився з договором про надання банківських послуг до його укладення і погоджується з його умовами, екземпляр договору про надання банківських послуг згоден отримати шляхом самостійної роздруківки з офіційного сайту www.privatbank.ua.

До кредитного договору банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна Contract», «Універсальна Gold» (а.с.12) та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті https://privatbank.ua/terms/ (а.с. 13-27).

Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором станом на 20 травня 2019 становить 56 569,61 грн. і складається із: 24599,69 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 8432,27 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 20367,67 грн. - пеня за прострочене зобов`язання, а також, штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 2669,98 грн. - штраф (процентна складова) (а.с. 5-10).

Відповідно до чч. 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Ч.1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч.1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 статті 1048 ЦК України).

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст.ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

З наведеного слідчить, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що витяг з Умов та Правил надання банківських послуг, які містяться в матеріалах даної справи не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети.

Матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Умов та Правил розумів відповідач, ознайомився і погодився з ними, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо встановлення та зміни кредитного ліміту.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що АТ КБ "ПриватБанк" не надано суду належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору і що саме ці Умови мав на увазі відповідач, підписуючи анкету-заяву позичальника, та відповідно, чи брав він на себе зобов`язання, зазначені в Умовах та не погоджується з доводами апеляційної скарги в цій частині.

Відповідно до ч.1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Позивачем рішення суду в частині задоволених позовних вимог, а саме щодо стягнення з нього на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором від 04.06.2011 року в сумі 12 000 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту, - не оскаржується, тому апеляційний суд не перевіряє законність та обґрунтованість судового рішення в частині задоволених позовних вимог щодо стягнення заборгованості за тілом кредиту.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи.

Звертаючись до суду з даним позовом, АТ КБ «ПРИВАТБАНК» зазначив про те, що предметом укладеного 04 червня 2011 року кредитного договору є грошові кошти у сумі 12 000 грн. 00 коп., а пунктами 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 передбачено право Банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Підписання цього Договору є прямою і безумовною згодою Клієнта щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком.

Однак з матеріалів справи, у тому числі з наданого позивачем розрахунку, не вбачається, коли саме банк скористався своїм правом щодо зміни кредитного ліміту, який розмір встановлений; а також що ОСОБА_1 , який не підписував Умови і правила надання банківських послуг, погодився зі зміною кредитного ліміту і вчиняв дії, які свідчать про визнання ним боргу в заявленому позивачем розмірі щодо тіла кредиту.

Згідно з матеріалами справи, до позовної заяви доданий витяг з Умов і правил надання банківських послуг в ПриватБанку, ресурс: Архів Умов та Правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/ (а.с. 13-27). Проте належними доказами не підтверджується, що саме ці Умови і правила надання банківських послуг, витяг з яких доданий до позовної заяви, були чинними на час укладення договору, оскільки згідно з офіційним сайтом ПриватБанку - https://privatbank.ua/kredity/, до цих Умов і правил з дня їх затвердження і до часу укладення 04 червня 2011 року спірного договору неодноразово вносились зміни і доповнення. Тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність в анкеті-заяві домовленості сторін про зміну (зменшення, збільшення або анулювання) кредитного ліміту, наданий банком при зверненні до суду з позовом витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджує вказаних обставин.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Відповідно до положень частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

При перегляді справи за апеляційною скаргою апеляційний суд враховує постанови Верховного Суду від 03 липня 2019 року справа № 342/180/17 провадження № 14-131цс19, від 02 жовтня 2019 року справа № № 214/2507/16-ц провадження № 61-6219св19.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Відповідно до підпункту "в" пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, немає.

Керуючись статями 7, 19, 367, 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» - залишити без задоволення.

Заочне рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 01 жовтня 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених підпунктами а-г пункту 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 19 грудня 2019 року.

Суддя-доповідач О.А.Мірута

Судді: Т.В. Космачевська

О.Д. Канурна