Справа № 344/1480/19
Провадження № 4-с/344/73/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Домбровської Г.В.,

при секретарі судового засідання Стефанець Г.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на неправомірні дії органу ДВС -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (надалі також «Скаржник») звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області зі скаргою, в якій просив визнати

неправомірними дії державного виконавця Івано-Франківського міського відділу ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області Левицького І.М. скасувати постанову державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувану від 27.06.2018 року за виконавчим листом №344/6094/2017року та зобов`язати державного виконавця усунути допущені ним порушення та поновити порушене його право.

ОСОБА_1 подано заяву про розгляд справи без його участі, в якій він просив скаргу задовольнити.

Як вбачається зі змісту скарги ОСОБА_1 скаржник покликається на неправомірні дії державного виконавця, які проявились у неправомірному поверненні виконавчого листа стягувачу.

Державний виконавець Івано-Франківського МВДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області Левицький І.М. в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заперечення на скаргу не надав.

Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Проаналізувавши викладені в скарзі доводи скаржника, викладені в заяві пояснення державного виконавця, Судом встановлено наступне.

Відповідно до частини 1 статті 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначено Законом України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній станом на час звернення стягувача із заявою про відкриття виконавчого провадження та винесення оскаржуваної постанови про відкриття виконавчого провадження).

На примусовому виконанні у Івано-Франківському міському відділі ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області перебувало виконавче провадження ВП № 54972653 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованості в сумі 21 233,95 грн. за виконавчим листом № 344/6094/2017.

27 червня 2018 року державним виконавцем Івано-Франківського міського відділу ДВС Левицьким І.М. по зазначеному виконавчому листу винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувану на підставі п.2 ч.І ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження».

Зазначену постанову від 27.06.2018 р. ОСОБА_1 отримав 25 січня 2019 року через поштове відділення № 6, тобто через 7 місяців після винесення даної постанови, що підтверджується конвертом з поштовим відбитком (а.с.8).

Як випливає зі змісту вищевказаної постанови, підставою для повернення виконавчого документа стягувачу став висновок державного виконавця про відсутність у боржника майна для звернення стягнення.

Зазначене у постанові про відсутність у боржника майна для звернення стягнення не відповідає дійсності.

17.05.2018 року державним виконавцем винесено постанову звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (а.с.5).

Відповідно до ст.1 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього закону, а також рішеннями, які відповідно до цього закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 2 ЗУ «Про виконавче провадження» визначено Засади виконавчого провадження, якими є: 1) верховенство права; 2) обовязковість виконання рішень; 3) законність; 4) диспозитивність; 5) справедливість, неупередженість та обєктивність; 6) гласність та відкритість виконавчого провадження; 7) розумність строків виконавчого провадження; 8) співмірність заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Згідно зі ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

При цьому державний виконавець здійснює заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ч. 5ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

У п. 9 ч. 3ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обовязковість рішень суду.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Обов`язковість виконання рішень суду як основна засада судочинства, гарантована Конституцією України, забезпечується Державною виконавчою службою.

Відповідно до ч. 2ст. 55 Конституції Україникожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідност. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-УШ дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно ч.8 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Однак, доказів повноти вчинення зазначених дій державним виконавцем Івано-Франківського міського відділу ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області Левицьким І.М. у відповідності до вимог ЗУ «Про виконавче провадження», в тому числі і щодо встановлення факту підприємницької діяльності боржника ОСОБА_3 не надано, а також не застосовувались до неї заходи приводу на підставі заяви від 10.05.2018 року про отримувані кошти боржником ОСОБА_3 доходи від продажу квітів (а.с.6).

Враховуючи викладене, дії державного виконавця Івано-Франківського міського відділу ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області Левицького І.М. щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві від 27.06.2018 року є неправомірними, передчасними, у звязку із чим постанова державного виконавця Івано-Франківського міського відділу ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області Левицького І.М. від 27.06.2018 року про повернення виконавчого документа у виконавчому провадженні № 54972653 з примусового виконання виконавчого листа №344/6094/2017 року, підлягає скасуванню, оскільки належних, передбачених ЗУ «Про виконавче провадження» дій в повному обсязі державним виконавцем вчинено не було.

В частині вимоги скарги про визнання неправомірними дій державного виконавця Івано-Франківського міського відділу ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області Левицького І.М., слід відмовити, оскільки наслідком вказаних дій стало конкретне рішення постанова від 27.06.2018 року про повернення виконавчого документа у виконавчому провадженні № 54972653 з примусового виконання виконавчого листа №344/6094/2017 року, яка за висновком суду підлягає скасуванню.

З урахуванням наведеного, скарга підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст.ст. 447-453 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

1. Скаргу ОСОБА_1 на неправомірні дії органу ДВС задовольнити частково.

2. Скасувати постанову державного виконавця Івано-Франківського міського відділу ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області Левицького І.М. від 27.06.2018 року про повернення виконавчого документа у виконавчому провадженні № 54972653 з примусового виконання виконавчого листа №344/6094/2017 року.

В задоволені решти позовних вимог відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського Апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на ухвалу суду через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя Домбровська Г.В.