Справа № 467/868/ 18
Провадження № 22-ц/812/271/19 Головуюча першої інстанції - Догарєва І.О.
Категорія-23 Доповідач апеляційного суду: Галущенко О.І
ПОСТАНОВА

Іменем України

21 січня 2019 р. м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду в складі:

головуючого: Галущенка О.І.

суддів: Лисенка П.П.

Серебрякової Т.В.

із секретарем - Лівшенком О.С.

з участю:

позивача - ОСОБА_3

представника:

позивача - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за

апеляційною скаргою

ОСОБА_3 на рішення Арбузинського районного суду Миколаївської області від 27.11. 2018 р., ухвалене за

позовом

ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Вісла» (далі- ТОВ «Агрофірма Вісла») про визнання договору оренди земельної ділянки припиненим та повернення земельної ділянки,

встановила:

10.08.2018 р. ОСОБА_3 звернувся з позовом до ТОВ «Агрофірма Вісла» про визнання договору оренди земельної ділянки припиненим та повернення йому земельної ділянки.

Позивач зазначав, що у 2005 році ним укладений договір оренди належної йому на праві власності земельної ділянки площею 7,12 га з ТОВ «Агрофірма Вісла».

Пунктом 8 Договору передбачено, що його укладено на 10 років, а орендар має переважне право на його поновлення на новий строк.

Договір зареєстровано 29.05.2006 року у книзі державної реєстрації договорів оренди землі Миколаївської регіональної філії ДП Центр державного земельного кадастру Державного комітету України по земельних ресурсах.

Вважаючи, що договір закінчив свою дію у 2016 році, він у березні 2017 року звернувся до орендаря з вимогою про повернення земельної ділянки, але останній відмовився виконати ці вимоги, посилаючись на те, що дію договору на підставі додаткової угоди сторін продовжено до 25 років.

Посилаючись на зазначені обставини позивач просив про задоволення позову та повернення земельної ділянки в судовому порядку.

Рішенням Арбузинського районного суду Миколаївської області від 27.11.2018 р. ухвалено про відмову у задоволенні позову.

В апеляційній скарзі позивач, не погоджуючись з висновками суду стосовно відсутності підстав для повернення землі, ставить питання про скасування рішення і просить постановити нове рішення про повернення земельної ділянки, посилаючись на необгрунтованність висновків суду.

Перевіряючи законність та обгрунтованість рішення суду першої інстанції з врахуванням застережень та меж, визначених ст. 367 ЦПК України, колегія судів доходить висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

Відповідно до частини другої статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Спеціальним законом, яким регулюються відносини, пов'язані з орендою землі, є Закон України "Про оренду землі" від 06.10.1998 р. з наступними змінами ( далі -Закон № 161-XIV)

Відповідно до приписів ст. ст. 14, 15, 18-20 Закону№ 161-XIV (в редакції на час укладення угоди) договір оренди землі укладається у письмовій формі відповідно до типової форми, яка затверджується постановою Кабінету Міністрів України.

Однією з істотних умов договору, яка визначається за погодженням сторін є строк його дії.

Договір підлягає державній реєстрації і саме після неї набирає чинності.

Частиною першою статті 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Отже, сторони договору, дійшовши згоди щодо всіх істотних умов договору оренди землі, складають і підписують договір, надаючи згоді встановленої форми.

Разом із тим цивільні права та обов'язки, на досягнення яких було спрямоване волевиявлення сторін при укладенні спірних договорів, набуваються після відповідної державної реєстрації.

У період з 2006 року до 2009 року реєстрація правовстановлюючих документів на земельні ділянки здійснювалася Центром державного земельного кадастру згідно Тимчасового порядку ведення державного реєстру земель, затвердженого наказом Державного Комітету України по земельних ресурсах № 174 від 02 липня 2003 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25 липня 2003 року за № 641/7962 (далі Тимчасовий порядок).

З матеріалів справи вбачається, що договір оренди землі укладено сторонами у 2005році.

Державна реєстрація цього договору здійснена 29 травня 2006 року за №80, про що свідчить відповідний напис в договорі (а.с.78) та запис у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі розділ книги 4АА009080 том 4 розділ 4 Записи державної реєстрації договорів оренди землі Арбузинського району Миколаївської області Миколаївської регіональної філії центру ДЗК (а.с. 128-133) порядковий номер 241 (а.с.131).

22 серпня 2007 року між цими сторонами було укладено додатковий договір № 228 до договору оренди, яким п.8 даного договору викладено в іншій редакції, строк дії договору визначено 15 років. Додатковий договір був зареєстрований 22 серпня 2007 року за №85 у Арбузинському реєстраційному секторі №5, про що свідчить відповідний напис в договорі (а.с.49) та запис у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі розділ книги 4АА012604 том 2 розділ 4 Записи державної реєстрації договорів оренди землі Арбузинського району Миколаївської області Миколаївської регіональної філії центру ДЗК (а.с.117-127, 134-138) порядковий номер 124 (а.с.120).

14 липня 2008 року між сторонами було укладено додатковий договір №212 до договору оренди землі №228 від 29 травня 2006 року, яким п. 8 даного договору викладено в іншій редакції, строк дії договору визначено 25 років. Додатковий договір містить запис, скріплений печаткою, про його реєстрацію 04 серпня 2008 року у Державному реєстрі земель за №82 (а.с. 49 зв. -50).

Встановивши вищевикладені обставини, суд першої інстанцій дійшов правильного висновку про те, що строк дії договору оренди земельної ділянки почався з моменту його державної реєстрації, а саме з 29 травня 2006 року та станом на час звернення з вимогою про припинення договору оренди не закінчився.

В той же час колегія суддів не погоджується з висновком суду, що строк дії договору оренди землі між сторонами на підставі додаткового договору від 14 липня 2008 року закінчуються 29 травня 2031 року, враховуючи наступне.

Реєстрація додаткового договору №228 від 22 серпня 2007 року, яким збільшено строк оренди землі на 15 років, здійснена Центром державного земельного кадастру на підставі Тимчасового порядку. Зазначена реєстрація позивачем не оскаржувалась. Вимог щодо визнання недійсним додаткового договору до договору оренди ОСОБА_3 не пред'являв. Вказаний договір є чинним з моменту його державної реєстрації.

В той же час у додатковому договорі від 14 липня 2008 року не зазначена особа, уповноважена для здійснення державної реєстрації, як це було передбачено Тимчасовим порядком, а дані про реєстрацію цієї додаткової угоди в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі відстуні та таких відповідачем не надано. Не містить даних про реєстрацію цієї додаткової угоди інформація відділу Держгеокадастру в Арбузинському районі (а.с. 96).

Тому, на думку колегії суддів, умови зазначеної додаткової угоди від 14 липня 2008 року не можна вважати чинними для сторін.

Отже, з урахуванням додаткової угоди, від 22 серпня 2007 року, договір оренди землі припиняється з закінченням строку, на який його було укладено, 15 років, тобто 29 травня 2021 року.

При цьому доводи позивача про те, що додаткові договори не мають жодного відношення до договору оренди землі від 2005 року є необгрунтованими, оскільки інших договорів з відповідачем, яких стосуються ці угоди та визначені умови оренди землі, позивачем не надано, що вірно констатував і суд першої інстанції.

Обставини щодо не виправлення відповідачем технічних помилок у додатковому договору до договору оренди землі та надана позивачем додаткова угода № 65 від 27 грудня 2013 року не можуть бути підставою для скасування судового рішення, оскільки не спростовують висновків суду. До того ж, несвоєчасне внесення орендарем орендної плати та самостійна сплата позивачем земельного податку за 2017 рік не свідчить про припинення договірних правовідносин сторін і не є підставою для припинення договору оренди землі за закінченням строку оренди.

Враховуючи вищевикладене, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, рішення суду першої інстанції слід змінити, виключивши з мотивувальної частини рішення висновок суду про закінчення строку дії договору оренди землі від 2005 року, укладеного між ОСОБА_3 та ТОВ «Агрофірма Вісла», зареєстрованого у книзі державної реєстрації договорів оренди в Миколаївській регіональній філії за № 80 від 29 травня 2006 року через 25 років, тобто 29 травня 2031 року, а в іншій частині рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381-382 ЦПК України, колегія суддів

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити частково. Виключити з мотивувальної частини рішення висновок про те, що договір оренди земельної ділянки, який укладено у 2005 році діє до 29 травня 2031 року.

В іншій частині рішення Арбузинського районного суду Миколаївської області від 27.11. 2018 р. - залишити без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня прийняття, але на протязі тридцяти днів з дня складення повного рішення може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: О.І. Галущенко

Судді: П.П.Лисенко

Т.В. Серебрякова

Повний текст постанови у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю судді-доповідача складено 04 лютого 2019 р.