Пр.№2-о/756/499/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2019 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Майбоженко А.М.

секретаря Одягайло Л.М.

за участю заявника ОСОБА_1

представників

заінтересованих осіб ОСОБА_8., ОСОБА_9.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітніх ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , заінтересовані особи: ОСОБА_3 , Служба у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації про видачу обмежувального припису,

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 у вересні 2019 року звернувся до суду із зазначеною заявою та просила суд видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_3 на строк 6 (шість) місяців, яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав відносно ОСОБА_1 та неповнолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а саме: заборонити наближення на 300 м. до місця їх проживання: АДРЕСА_1 та до місця знаходження дитячого садка: АДРЕСА_2 , який відвідують неповнолітні ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; заборонити ОСОБА_3 вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 або контактувати з нею та дітьми через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

В обґрунтування заявлених вимог ОСОБА_1 зазначила, що з 10.08.2012 по 27.05.2019 вона та ОСОБА_3 проживали разом однією родиною за адресою: АДРЕСА_3 . Втім ОСОБА_3 постійно зневажливо ставився до заявника, принижував її гідність в присутності дітей, пізніше став завдавати тілесних ушкоджень.

10 червня 2019 року ОСОБА_3 влаштував конфлікт в дитячому садочку, згодом переслідував заявника разом зі спільними дітьми в ТЦ «Дрім таун», що змусило викликати поліцію. 29 серпня 2019 року ОСОБА_3 з`явився до заявника додому, хотів викрасти молодшу доньку, розбив мобільний телефон, наніс матері заявника ОСОБА_4 тілесні ушкодження. Як наслідок та попала до лікарні з гіпертонічним кризом.

03 вересня 2019 року ОСОБА_3 з`явився в дитячий садок і хотів забрати дітей. Заявник просила вихователів і адміністрацію садка попереджати її про його приходи. Поки заявника не було, ОСОБА_3 в присутності директора проводив час з ОСОБА_5 . Але вона через деякий час почала плакати та проситися до мами. А старша донька ОСОБА_6 не хотіла йти до тата. ОСОБА_3 кричав і ображав няню ОСОБА_7 Порушував навчальний процес. На компроміс не йшов. Оскільки діти були налякані, заявник разом з ними через чорний вхід покинули садок та викликали поліцію.

04 вересня 2019 року ОСОБА_3 знову з`явився в садок, що призвело до чергового душевного стресу дітей.

Вказане змусило звернутися до дитячого психолога, який констатував зміни в поведінці дітей та рекомендує протягом року утриматися від побачень дітей з батьком.

Постійні знущання та моральний тиск збоку ОСОБА_3 призводять до домашнього насильства.

Ухвалою суду від 10.09.2019 відкрито провадження в даній справі та призначено її розгляд на 11.09.2019.

У судовому засіданні 11.09.2019 за клопотанням представника заінтересованої особи розгляд справи відкладено на 16.09.2019.

У судовому засіданні 16.09.2019 заявник заявлені вимоги підтримала, просила їх задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_3 та її представник в судовому засіданні 16.09.2019 проти задоволення заявлених вимог заперечували, посилаючись на їх необґрунтованість. Зазначили про те, що обставини, якими обґрунтовані заявлені вимоги, є надуманими заявником. Вважають, що заявником не подано належних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_3 дій, які б можливо було кваліфікувати як домашнє насильство у розумінні Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». ОСОБА_3 не застосовує до заявника жодного фізичного чи психологічного насильства, заявник сама створює конфлікти, а потім викликає працівників поліції, щоб створити негативне враження про заінтересовану особу. А причиною звернення до суду із відповідною заявою є особиста образа заявника на ОСОБА_3 , що потягло за собою ряд конфліктних ситуацій, які створювалися нею самою. До того ж ОСОБА_3 сумлінно сплачує аліменти на користь заявника на утримання спільних дітей. Окрім того ОСОБА_3 заявник постійно створює перешкоди у спілкуванні з дітьми, у зв`язку з чим ним в кінці червня 2019 року подано до Оболонського районного суду м. Києва позов про усунення перешкод в спілкуванні з дітьми шляхом визначення порядку участі у їхньому вихованні. За даною заявою 06.09.2019 Оболонським районним судом м. Києва відкрито провадження, а справу призначено до розгляду на 06.11.2019.

Представник третьої особи Служби у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації в судовому засіданні 16.09.2019 просила суд винести рішення з урахуванням інтересів малолітніх дітей.

Заслухавши учасників справи, дослідивши зібрані у справі письмові докази, суд вважає правильним у задоволенні заяви про видачу обмежувального припису відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 та заінтересована особа ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі з 10.08.2012 по 06.10.2017.

Вони мають спільних дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Шлюб між ними розірвано рішенням Оболонського районного суду м. Києва 06.10.2017.

Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 03.05.2019 у справі №756/10850/18 вирішено стягувати з ОСОБА_3 на користь відповідача аліменти в розмірі по 5 000 (п`ять) тисяч грн. 00 коп. на кожну дитину щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з подальшою індексацією, починаючи з 23 серпня 2018 року і до досягнення кожною з них повноліття. Рішення в справі винесено на підставі заяви ОСОБА_3 про визнання позову.

Станом на 01.08.2019 заборгованість ОСОБА_3 по аліментам відсутня, що підтверджується Довідками-розрахунками Оболонського районного відділу ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві (вих.№ 59343489/13, №18911/13 від 31.07.2019. Також з квитанцій вбачається, що ОСОБА_3 15 серпня 2019 року сплатив аліменти на дітей (за серпень 2019 року) та 01 вересня 2019 року (за вересень 2019 року).

ОСОБА_1 29.08.2019, 03.09.2019 та 04.09.2019 зверталася до Начальника Служби в справах дітей та сім`ї Оболонської в м. Києві РДА із заявами про вчинення домашнього насильства. Проте у матеріалах справи відсутні рішення служби про підтвердження обставин, що наведені заявником у своїх заявах.

На даний час Служба в справах дітей та сім`ї не надає оцінку поданим заявам, так як заявник звернулася до суду із заявою про видачу обмежувального припису, а відповідно до ч. 3 ст. 19 СК України у разі звернення до суду, орган опіки та піклування припиняє розгляд поданої йому заяви.

Як вбачається з матеріалів справи у період з 2017 року по 04 вересня 2019 року заявник зверталася до 04.09.2019 Оболонського УП ГУНП в м. Києві із заявами про вчинення домашнього насильства ОСОБА_3 відносно ОСОБА_1 та їхніх малолітніх дітей. За вказаними зверненнями суду не надано доказів встановлення правоохоронними органів вини ОСОБА_3 у вчиненні домашнього насильства.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Частиною 3 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», на яку посилається заявник у своїй заяві, вказано, що рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Відповідно до п. 3 та 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

За п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» оцінка ризиків це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Оцінюючи зібрані по справі докази, суд вважає, що заявником не подано належних та допустимих доказів вчинення заінтересованою особою ОСОБА_3 дій, які б можливо було кваліфікувати як домашнє насильство у розумінні Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Крім того суд, здійснивши аналіз зібраних доказів та пояснення учасників справи, вбачає, що між батьками дітей заявником та заінтересованою особою наявний спір, пов`язаний із визначенням способу участі у вихованні дітей обома батьками, який не вирішений судом. З ухвали Оболонського районного суду м. Києва від 06.09.2019 вбачається, що ОСОБА_3 подано позов про усунення перешкод в спілкуванні з дітьми шляхом визначення порядку участі у їхньому вихованні, за яким відкрито провадження, а справу призначено до розгляду на 06.11.2019.

Враховуючи викладене, суд вважає, що ОСОБА_3 не є кривдником щодо своїх малолітніх дітей та заявника, жодного насильства у будь-якій формі він не вчиняв та не створював ризиків для шкоди їх здоров`ю. Доказів, які вказують на те, що заявник та її діти є особами, які зазнали домашнього насильства зі сторони ОСОБА_3 чи загрози вчинення такого психологічного тиску суду не надано.

Застосування обмежувального припису щодо фактичної заборони батьку спілкуватись з дітьми, за відсутності суттєвих та неспростовних доказів вчинення ним домашнього насильства або загрози його вчинення є незаконним втручанням у його та дітей сімейне життя, право на повагу до якого гарантовано Конституцією та міжнародними нормативно-правовими актами, зокрема Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

З цих підстав, суд вважає правильним у задоволенні заяви ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису - відмовити.

Керуючись ст. 350-5, 350-6 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні вимог ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітніх ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , заінтересовані особи: ОСОБА_3 , Служба у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в м.Києві державної адміністрації про видачу обмежувального припису- відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання його повного тексту до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м.Києва.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 26 вересня 2019 року.

Суддя А.М.Майбоженко