2/953/3853/19
У х в а л а

про залишення позовної заяви без руху

"20" грудня 2019 р. м. Харків

Суддя Київського районного суду м. Харкова Якуша Н.В., ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», про застосування наслідків нікчемного правочину, визнання переважного права на придбання предмету іпотеки, -

ВСТАНОВИВ:

19.12.2019 року до Київського районного суду м. Харкова звернувся позивач із позовом, в якому просив суд застосувати наслідки нікчемного правочину - Договору купівлі-продажу нежитлових приміщень №2602 від 16.11.2016 року, укладеному між Акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕСТЕЙТ СЕЛЛІНГ»; визнати за ним переважне право як Іпотекодавця за договором іпотеки від 25.01.2008 року на придбання предмету іпотеки у Іпотекодержателя, Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк».

20.12.2019 року справа надійшла в провадження судді, про що свідчить запис у контрольному журналі судових справ та інших матеріалів, переданих до розгляду судді.

Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року. Відтак, в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Порядок звернення до суду за судовим захистом урегульований Цивільним процесуальним кодексом України. Подання позовної заяви має відбуватись з дотриманням певних умов.

Згідно ст.19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом.

Вивчивши позовну заяву, приходжу до висновку, що позовна заява подана з порушенням вимог ст. 175, 177 ЦПК України, виходячи з наступного.

Так, судом вбачається, що однією з вимог позивача є вимога про застосування наслідків недійсності правочину.

Разом з тим, з заявленої позивачем вимоги щодо застосування наслідків нікчемного правочину - Договору купівлі-продажу нежитлових приміщень №2602 від 16.11.2016 року, укладеному між Акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕСТЕЙТ СЕЛЛІНГ» не вбачається, які конкретно наслідки нікчемності підлягають застосуванню.

За таких обставин, позивач в порушення п. 4 ч.3 ст. 175 ЦПК України не зазначив зміст позовних вимог спосіб захисту прав або інтересів, передбачений законом, тому позивачу слід усунути зазначений недолік позовної заяви шляхом подання до суду уточнень заявлених вимог у резолютивній частині позову.

Крім того, відповідно до п. 31 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» - у справах про визнання правочину недійсним без застосування наслідків недійсності судовий збір сплачується як із немайнового спору. У справах про застосування наслідків недійсного (нікчемного) правочину судовий збір сплачується залежно від вартості відшукуваного майна, щодо якого заявляються вимоги.

Оскільки в цій справі позовні вимоги заявлені щодо застосування наслідків нікчемного правочину, то такі вимоги є майновими.

Крім того, відповідно до п.3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Проте позивачем і ця вимога не була дотримана. Тобто, в порушення вимог чинного законодавства, позивач не визначає розмір вартості майна, що відповідно позбавляє можливості розрахувати суму судового збору.

Отже, позивач має зазначити ціну позову, виходячи із дійсної ринкової вартості майна, та надати квитанцію про сплату судового збору на загальну суму, що буде відповідати заздалегідь встановленій оцінці майна, щодо якого він просить застосувати наслідки недійсності правочину.

При цьому, суд нагадує, що відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімального прожиткового мінімуму у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. За подання до суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі одного відсотка від ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімального прожиткового мінімуму та не більше 5 розмірів мінімального прожиткового мінімуму.

У зв`язку з тим, що позивачем не визначена ціна позову і на цей момент, з урахуванням доданих до позову документів, встановити точну її ціну неможливо, суд в порядку ч.2 ст.176 ЦПК України попередньо визначає розмір судового збору у максимально передбаченому Законом України «Про судовий збір» розмірі в сумі 9605,00 грн. (дев`ять тисяч шістсот п`ять гривень 00 копійок), оскільки дійсна ціна позову, тобто дійсна ринкова вартість підвалу №1-12, 25; першого поверху №13-18, 18а, 19-22; мансарди №26-32 в літері «А-1», загальною площею 429,4 кв.м., що знаходиться в АДРЕСА_1 на момент пред`явлення позову не зазначена відповідно до вимог ст.176 ЦПК України.

Статтею 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» передбачено, що оцінка майна - це процес визначення його вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону, і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності. Незалежною оцінкою майна вважається оцінка майна, що проведена суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна.

Якщо законами або нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України, договором на проведення оцінки майна або ухвалою суду не зазначено вид вартості, який повинен бути визначений в результаті оцінки, визначається ринкова вартість (ст. 9 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»).

Ринкова вартість - вартість, за яку можливе відчуження об`єкта оцінки на ринку подібного майна на дату оцінки за угодою, укладеною між покупцем та продавцем, після проведення відповідного маркетингу за умови, що кожна із сторін діяла із знанням справи, розсудливо і без примусу(п. 3 Національного стандарту N 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав»).

Таким чином, позивачу відповідно до вимог п.п.3, 5 ч.3 ст.175 ЦПК України необхідно викласти всі обставини, якими він обґрунтовує свої вимоги та зазначити докази, що підтверджують вказані обставини, зокрема: зазначити відомості про дійсну вартість нерухомого майна, не зазначення якої ускладнює визначення дійсної ціни позову та впливає на розмір судового збору, який підлягає сплаті при зверненні до суду з позовною заявою майнового характеру.

Отже, позивач має зазначити ціну позову, виходячи із дійсної ринкової вартості майна, та надати квитанцію про сплату судового збору на загальну суму, що буде відповідати заздалегідь встановленій оцінці майна, яке є предметом розгляду.

У зв`язку з тим, що позивачем ціна позову взагалі не визначена, і на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, тому суд в порядку ч.2 ст.176 ЦПК України попередньо визначає розмір судового збору 9605 грн., оскільки на момент пред`явлення позову ціна позову не зазначена відповідно до вимог ст.176 ЦПК України.

Отже, так як позивачем при пред`явленні даного позову сплачено судовий збір в сумі 768,40 грн. за вимогу немайнового характеру (визнання за ним переважного права як Іпотекодавця за договором іпотеки від 25.01.2008 року на придбання предмету іпотеки у Іпотекодержателя, Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк») , а тому до сплати підлягає сума судового збору в розмірі 9605 (дев`ять тисяч шістсот п`ять ) грн. 00 коп. за вимогу майнового характеру.

Отже, позивачу необхідно доплатити судовий збір у загальному розмірі 9605 грн. на наступні реквізити: отримувач коштів: отримувач коштів: УК Київськ/м.Харків Київський 22030101, код отримувача: 37999675, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, рахунок отримувача:UA6020004, код класифікації доходів бюджету: 22030101. Найменування коду класифікації доходів бюджету - Судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050), у призначенні платежу платником повинно бути вказано: слова "судовий збір", Київський районний суд м. Харкова код ЄДРПОУ суду: 02893746.

Також, відповідно до вимог п. 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позивач повинен зазначити щодо наявності у нього або іншої особи письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Згідно ч.ч. 1-5 ст. 95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

З переліку доданих до позову копії документів не вбачається, які з них позивач має в оригіналі.

Згідно ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

При цьому, суддя зауважує, що залишення позовної заяви без руху не є обмеженням права позивача на доступ до правосуддя.

Так, згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, сформульованою, зокрема, в рішеннях від 20 травня 2010 року у справі "Пелевін проти України" (пункт 27), від 30 травня 2013 року у справі "Наталія Михайленко проти України" (пункт 31), в яких зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою; регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Суд також враховує рішення Європейського суду з прав людини у справі «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001 року, в якому зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Отже, встановлюючи конкретні вимоги до змісту та форми позовної заяви, а також до документів, які мають бути до неї додані, ЦПК України при цьому покладає обов`язок на суд перевірити виконання позивачем цих вимог та прийнятності позовної заяви на стадії вирішення питання про відкриття провадження по справі.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві, що встановлено положеннями частини 3 ст. 185 ЦПК України.

У разі усунення недоліків, позовну заяву в новій редакції необхідно подати разом із копіями заяв та доданими до неї документами відповідно до кількості учасників процесу.

Керуючись ст.ст. 175, 177, ч.11 ст. 187 ЦПК України, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», про застосування наслідків нікчемного правочину, визнання переважного права на придбання предмету іпотеки - залишити без руху та надати строк для усунення недоліків.

Роз`яснити позивачу його право протягом десяти днів з дня отримання ухвали усунути виявлені недоліки, шляхом подання заяви з додержанням вимог встановлених ст. ст. 175, 177 ЦПК України.

Якщо у встановлений строк виявлені недоліки не будуть усунуті, заява буде вважатись неподаною та повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Якуша Н.В.