Номер провадження 2/754/4670/19 Справа №754/2521/19
17 вересня 2019 року Деснянський районний суд м.Києва в складі:
головуючого судді Скрипки О.І.
при секретарі Моторенко К.О.
представника позивача ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів, -
Позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів.
Позовні вимоги позивач мотивує тим, що з 06.03.2004 року по 10.07.2012 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу вони мають доньку - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Як зазначає позивач, 20.12.2017 року Деснянським районним судом м.Києва було видано судовий наказ про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання дитини в розмірі 5000 грн. щомісячно, починаючи з 04.12.2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Ані до рішення суду, ані після відкриття виконавчого провадження відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надав і почав сплачувати аліменти лише у жовтні 2018 року. Заборгованість по аліментам за період з грудня 2017 року по грудень 2018 року становить 50 000,00 грн.
Посилаючись на викладені обставини, а також на наявність вини відповідача в простроченні сплати аліментів, позивач просить задовольнити її вимоги та стягнути з відповідача пеню (неустойку) за прострочення сплати аліментів в розмірі 108 000,00 грн.
Ухвалою судді Деснянського районного суду м.Києва від 20.02.2019 року відкрито провадження в справі та призначено підготовче судове засідання.
Згідно ухвали суду від 06.06.2019 року підготовче провадження було закрито та призначено судовий розгляд справи.
В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_5 позовні вимоги підтримав та просив про їх задоволення.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, однак причину неявки суду не повідомив, будь-яких клопотань, заперечень чи відзив на позов суду не надавав.
Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, згідно п. 1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, в порядку заочного розгляду справи, проти чого не заперечував представник позивача.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо часткового задоволення позову, виходячи з наступного.
Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, позивач та відповідач є батьками малолітньої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.12).
Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів Деснянського РВ ДВС м.Київ ГТУЮ у м.Києві від 29.12.2018 року, згідно виконавчого документу Деснянського районного суду м.Києва № 2н/754/924/17 від 20.12.2017 року з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання дитини в розмірі 5000,00 грн. щомісячно, починаючи з 04.12.2017 року і до повноліття дитини. За вказаним виконавчим документом ОСОБА_3 має заборгованість станом на 01.12.2018 року в розмірі 50 000,00 грн. (а.с.16).
Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
У відповідності до ч.1 ст.196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.
Таким чином, фактично вказаною нормою права закріплено відповідальність платника аліментів за прострочення сплати аліментів.
При цьому, передбачена ст.196 Сімейного кодексу України відповідальність у вигляді сплати неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів настає за наявності вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.
Розмір заборгованості зі сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення суду у порядку встановленому Сімейним кодексом.
Державний виконавець обчислює розмір заборгованості зі сплати аліментів, складає відповідний розрахунок та повідомляє про нього стягувачу і боржнику.
Так, відповідно до розрахунку заборгованості по аліментам, станом на 01.12.2018 року заборгованість відповідача становить 50 000,00 грн., яка утворилась через несплату відповідачем своєчасно та в повному обсязі аліментів на утримання дитини.
Позивач у позовній заяві просить суд стягнути з відповідача пеню за прострочення сплати аліментів за період з грудня 2017 року по грудень 2018 року в сумі 108 000,00 грн.
Даний розрахунок заборгованості та розрахунок неустойки (пені) відповідачем не заперечується, оскільки останній на виклики суду жодного разу в судові засідання не з`явився, відзиву на позов не подавав.
Відповідно до частини першої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Враховуючи, що стягнення неустойки (пені) спрямоване на підвищення захисту майнових прав дитини, позовні вимоги ОСОБА_2 про стягнення на її користь пені за прострочення сплати аліментів є правомірними.
Суд зауважує і на те, що згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України, неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки.
Отже, з урахуванням правої природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов`язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів.
Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.
Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.
Саме така правова позиція 25.04.2018 року висловлена у постанові Верховного Суду України у справі № 572/1762/15-ц.
З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.
Перевіривши розрахунок позивача, суд вважає, що він відповідає вищевказаній правовій позиції і загальний розмір пені становить 108 000,00 грн.
В той же час, з урахуванням положень ч.1 ст.196 СК України, сума неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з грудня 2017 року по грудень 2018 року, яка підлягає стягненню з відповідача, становить 50 000,00 грн., оскільки розмір неустойки (пені) не може перевищувати загальний розмір заборгованості по аліментам.
На підставі наведеного, у світлі вказаних правових норм, суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог позивача.
Оскільки суд частково задовольняє позовні вимоги, то відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 768,40 грн.
Керуючись ст. ст. 19, 81, 141, 223, 258-260, 263-265, 280 ЦПК України, ст.ст. 180, 194, 196 СК України, ст.ст. 49, 549 ЦК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_2 - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва шляхом подання скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Повне рішення складено та підписано 18 вересня 2019 року.

Суддя