Номер провадження: 22-ц/813/4045/19
Номер справи місцевого суду: 520/9466/16-ц
Головуючий у першій інстанції Калініченко Л. В.
Доповідач Цюра Т. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.09.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Цюри Т.В.,

Суддів: Сегеди С.М., Гірняк Л.А.,

За участю секретаря судового засідання: Ткачука В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр Факторингових послуг» на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 04 грудня 2018 року про залишення позову без розгляду по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр факторингових послуг» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2016 року, Публічне акціонерне товариство «БГ Банк» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 , в якому позивач просив суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом по кредитному договору №ОАВ-ПЖ-300408-1 від 30.04.2008 року за період з листопада 2014 року по червень 2016 року в сумі 17744 долари 22 центи США.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 14 вересня 2016 року, залишеним без зміни ухвалою апеляційного суду Одеської області від 23 листопада 2016 року, позовні вимоги ПАТ «БГ Банк» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 користь ПАТ «БГ Банк» заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом по кредитному договору №ОАВ-ПЖ-300408-1 за період з листопада 2014 року по червень 2016 року в сумі 17744 долари 22 центи США.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 вересня 2017 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Київського районного суду м. Одеси від 14 вересня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 23 листопада 2016 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 15 листопада 2017 року прийнято вказану цивільну справу до свого провадження та призначено дату, час і місце проведення попереднього судового засідання.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 04 грудня 2018 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» Центр Факторингових Послуг» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишено без розгляду.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, ТОВ «Фінансова компанія «Центр Факторингових послуг» подав до суду апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить суд скасувати ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 04 грудня 2018 року та направити справу на подальший розгляд до Київського районного суду м.Одеси.

На адресу апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу від сторін не надходив, однак відповідно до положень ч.3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

До суду апеляційної інстанції з`явився представник ТОВ «ФК «Центр Факторингових послуг» - адвокат Брушньовська І.І., інші учасники справи до суду не з`явилися, хоча були повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційний суд з метою дотримання строків розгляду справи, вважає можливим слухати справу у відсутність не з`явившихся учасників справи, які своєчасно і належним чином були повідомлені про час і місце розгляду справи.

Заслухавши пояснення , дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

За змістом ч.ч. 1, 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржувана ухвала суду зазначеним вимогам не відповідає, з огляду на таке.

Так, судом першої інстанції встановлено, що 08.08.2016 року до Київського районного суду міста Одеси надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства «БГ Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якій позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом по кредитному договору №ОАВ-ПЖ-300408-1 від 30.04.2008 року за період з листопада 2014 року по червень 2016 року в сумі 17744 долари 22 центи США.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 14 вересня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 23 листопада 2016 року, позовні вимоги ПАТ «БГ Банк» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 користь ПАТ «БГ Банк» заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом по кредитному договору №ОАВ-ПЖ-300408-1 за період з листопада 2014 року по червень 2016 року в сумі 17744 долари 22 центи США.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 вересня 2017 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Київського районного суду м. Одеси від 14 вересня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 23 листопада 2016 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Вказана цивільна справа на підставі ст. 11-1 ЦПК України, розподілена судді Київського районного суду м. Одеси Калініченко Л.В.

Ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси від 15 листопада 2017 року прийнято вказану цивільну справу до свого провадження та призначено дату, час і місце проведення попереднього судового засідання.

Під час розгляду справи, судом першої інстанції також було встановлено, що 25 жовтня 2017 року між Публічним акціонерним товариством «БГ Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Центр Факторингових Послуг» був укладений договір №ОАВ-ПЖ300408-1/102017 про відступлення прав вимоги, за умовами якого ПАТ «БГ банк» відступило, а ТОВ «Фінансова компанія «Центр Факторингових Послуг» прийняло право вимоги за кредитними договорами, у тому числі за кредитним договором №ОАВ-ПЖ-300408-1 від 30.04.2008 року, укладеним з ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, судом було встановлено, що ТОВ «Фінансова компанія «Центр Факторингових Послуг» є правонаступником ПАТ «БГ Банк» та набуло право вимоги за кредитним договором №ОАВ-ПЖ-300408-1 від 30.04.2008 року.

У зв`язку зі вказаними встановленими обставинами, судом 20.06.2018 року у підготовчому судовому засіданні було ухвалено замінити позивача ПАТ «БГ Банк» на його правонаступника - ТОВ «Фінансова компанія «Центр Факторингових Послуг», місцезнаходження якого є: 01034, м. Київ, вул. Прорізна, 9, офіс 20 в літ «А», з урахуванням чого було відкладено підготовче судове засідання на 04 вересня 2018 року.

Підготовче судове засідання призначене на 04 вересня 2018 року було, також відкладено на 19 жовтня 2018 року. а.с.219 (ІІІ том ц.с.), в зв`язку з задоволенням клопотання представника відповідача про ознайомлення з матеріалами справи.

У підготовче судове засідання призначене на 19 жовтня 2018 року представник позивача ТОВ «Фінансова компанія «Центр Факторингових Послуг» не з`явився і матеріали справи не містять жодних доказів про належне сповіщення останнього. Підготовче судове засідання по справі, знову було відкладено на 04 грудня 2018 року в зв`язку з клопотанням представника відповідача.

Одночасно 19.10.2018 року судом було направлено лист на ТОВ «Фінансова компанія «Центр Факторингових Послуг», з повідомленням про наступну дату і час судового засідання.

У підготовче судове засідання призначене на 04 грудня 2018 року представник позивача ТОВ «Фінансова компанія «Центр Факторингових Послуг» не з`явився, про дату, час і місце проведення якого був належним чином повідомлений, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення судової повістки наявним в матеріалах справи.

Постановляючи ухвалу про залишення без розгляду позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр Факторингових послуг», районний суд виходив з того, що позивач повторно не з`явився в судове засідання, без поважних причин, про дату, час і місце проведення якого був належним чином повідомлений, обізнаний, та не повідомивши суд про причини неявки, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило, а тому позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» Центр Факторингових Послуг» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, підлягає залишенню без розгляду.

Проте, апеляційний суд не може погодитися із таким висновком районного суду, оскільки він не відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи, виходячи з наступного.

Статтею 200 ЦПК України встановлено, що у підготовчому засіданні суд постановляє ухвалу (ухвали) про процесуальні дії, що необхідно вчинити до закінчення підготовчого провадження та початку судового розгляду справи по суті.

Залишення заяви без розгляду - це форма закінчення справи без ухвалення рішення, яка застосовується, як правило, у зв`язку з порушенням заінтересованими особами умов реалізації права на звернення до суду і не перешкоджає повторному зверненню до суду з таким же позовом. Заява залишається без розгляду за наявності точно встановлених в законі обставин, які свідчать про недодержання умов реалізації права на звернення до суду за захистом і можливість застосування яких не втрачена, та при повторній неявці сторін.

Вичерпний перелік підстав, які дають право суду залишити позовну заяву без розгляду визначений статтею 257 ЦПК України.

Як вбачається із змісту оскаржуваної ухвали, підставою для залишення позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр Факторингових послуг» без розгляду є те, що позивач повторно не з`явився в судове засідання, без поважних причин, про дату, час і місце проведення якого був належним чином повідомлений, обізнаний, та не повідомив суд про причини своєї неявки, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Частиною 5 ст. 223 ЦПК України встановлено, що у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Умовою для застосування п. 3 ч. 1 ст. 257 та ч. 5 ст. 223 ЦПК України є повторність (двічі поспіль) неявки в судове засідання позивача, повідомленого належним чином про час і місце судового розгляду.

Так, відповідно до матеріалів справи, розгляд справи по суті не розпочато останні два попередні судових засідання призначалися на 19.10.2018 року та на 04.12.2018 року.

У апеляційній скарзі, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр Факторингових послуг» зазначає, що позивач не був повідомлений належним чином про судове засідання, призначене на 19.10.2018 року.

Вищевказані доводи є обґрунтованими, оскільки в матеріалах справи взагалі відсутні будь які дані про повідомлення позивача про дату, час та місце розгляду справи на 19.10.2018 року.

Більш того, до апеляційного суду надійшло клопотання від представника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр Факторингових послуг» - Мойса Є.В., в якому він просив залучити до зазначених матеріалів справи відповідь Київського районного суду м.Одеси від 04.03.2019 року №ЕП-941/19 на його адвокатський запит (Том 4: а.с. 21-27), в якій зокрема зазначається про відсутність підтвердження виклику позивача в судові засідання, що відбулися 19.10.2018 року та 03.12.2018 року, що підтверджує відсутність двох поспіль неявок представників позивача в судове засідання, що були належним чином сповіщені про розгляд справи на зазначені судові засідання.

А тому посилання суду в оскаржуваній ухвалі про те, що позивач повторно, 04.12.2018 року не з`явився у судове засідання є помилковим, з огляду на відсутність належного повідомлення позивача на 19.10.2018 року та проведення лише попереднього судового засідання, тому висновки суду щодо залишення позовної заяви без розгляду є передчасними.

Разом з тим, доводи апелянта про те, що за день до судового засідання, а саме 03.12.2018 року, судом першої інстанції було постановлено ухвалу про витребування доказів, а тому навіть за наявності представника позивача у судове засідання 04.12.2018 року, представник не мав можливості надати витребувані судом документи, апеляційним судом відхиляються, оскільки відповідно до ухвали суду від 03.12.2018 року, заяву відповідача ОСОБА_1 про забезпечення доказів було повернуто заявнику, у зв`язку із несплатою судового збору за подання вищевказаної заяви (Том 3: а.с. 233).

Тому, доводи апеляційної скарги є частково обґрунтованими та заслуговують на увагу суду.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що у суду першої інстанції не було жодних підстав для залишення без розгляду позовної заяви в зв`язку з повторною неявкою без поважних причин позивача, а тому вказана ухвала судді не може залишатися в силі і на підставі ст. 374 ЦПК України підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно висновків, викладених в рішеннях Європейського суду з прав людини, суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) можуть позбавити заявників права звертатись до суду (Perez de Rada Cavanilles v. Spain (Перес де Рада Каванилес проти Іспанії); Beles and others v. the Czech Republic (Белеш та інші проти Чеської Республіки; RTBF v. Belgium (RTBF проти Бельгії).

Право на доступ до суду не є абсолютним і може бути обмежено рішеннями суду. Однак, застосовані обмеження не можуть обмежувати чи зменшувати право доступу до суду таким чином або до такої міри, що порушується сама сутність права. Більш того, обмеження не входить у сферу застосування статті 6 § 1, якщо не переслідує «законну мету» і якщо відсутнє «пропорційне співвідношення між використаними засобами та переслідуваною метою», якщо доступ до суду обмежений законом чи практикою суду (Ashingdane v. the United Kingdom (Ашинґдейн проти Сполученого Королівства).

Суд досліджує, чи впливає таке обмеження на сутність права, а саме, чи переслідує обмеження законну мету і чи забезпечується при цьому належне пропорційне співвідношення між використаними засобами та переслідуваною метою (Ашинґдейн проти Сполученого Королівства).

З огляду на наведене, з метою уникнення порушення ст. 6 Європейської конвенції з прав людини, колегія суддів вважає, що надмірний формалізм у вказаній справі, з урахуванням предмету спору, може позбавити заявника права на належний захист його прав та інтересів.

Отже, доводи апеляційної скарги є частково обґрунтованими та заслуговують на увагу суду.

Відповідно до ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, яке призвело до постановлення помилкової ухвали.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 379, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр Факторингових послуг» - задовольнити.

Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 04 грудня 2018 року скасувати.

Цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр факторингових послуг» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 20.09.2019 року.

Головуючий Т.В. Цюра

Судді: С.М. Сегеда

Л.А. Гірняк