Справа № 323/1955/19
Провадження № 2/323/481/19
РІШЕННЯ

іменем УКРАЇНИ

18.12.2019 року м. Оріхів

Оріхівський районний суд Запорізької області у складі

головуючого - судді Плечищевої О.В.,

при секретарі - Щербині Л.Г.,

за участю адвокатів - Логінової В.В., Хомиці С.О.

розглянувши в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Кредитної спілки «Запоріжжя» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором в солідарному порядку,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2019 року Кредитна спілка «Запоріжжя» звернулась до Оріхівського районного суду Запорізької області з позовом, яким, після уточнення від 11.09.2019 року, яке надійшло до суду 13.09.2019 року, просила стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 заборгованість за Договором кредиту № 2169 від 07.09.2018 року в розмірі 46977,35 грн., в тому числі 17000,00 грн. основної суми кредиту, 12977,35 грн. процентів за користування кредитом та 17000,00 грн. штрафу за несвоєчасне повернення кредиту.

В обґрунтування своїх вимог позивач послався на те, що за умовами вказаного Договору кредиту № 2169 від 07.09.2018 року (надалі Договір кредиту) відповідач ОСОБА_1 отримав від позивача кредит у розмірі 17000,00 грн. та зобов`язався повернути його у строк до 07.09.2019 року, а також сплатити проценти за користування кредитними коштами за ставкою 75% річних шляхом внесення щомісячних платежів відповідного до узгодженого сторонами графіку, а в разі порушення позичальником графіку внесення платежів чи у випадку виникнення обов`язку достроково повернути кредит за ставкою 150% річних з наступного за днем сплати по кредиту дня. Крім того, за невиконання чи несвоєчасне виконання позичальником зобов`язань за Договором кредиту до нього застосовується штраф у розмірі 100% від залишку кредиту на дату прийняття кредитором рішення про стягнення простроченої заборгованості в судовому порядку. Також між позивачем на відповідачем ОСОБА_2 був укладений Договір поруки № 2169/П1 від 07.09.2018 року, за умовами якого відповідач ОСОБА_2 взяла на себе обов`язок відповідати в солідарному порядку перед позивачем за виконання відповідачем ОСОБА_1 зобов`язань за Договором кредиту. Аналогічні Договори поруки з номерами 2169/П2 та 2169/П3 були укладені 07.09.2018 року й з відповідачами ОСОБА_3 та ОСОБА_5 відповідно. Відповідач ОСОБА_1 , як боржник за Договором кредиту, своїх зобовязань не виконав, протягом жовтня 2018 року червня 2019 року не сплативши жодного платежу за графіком, зазначеним у Договорі кредиту, у зв`язку з чим позивач прийняв рішення про дострокове стягнення з нього та поручителів всієї суми, яка підлягала сплаті за Договором кредиту, в тому числі основної суми кредиту та процентів за користування ним, а також про стягнення штрафу за невиконання договірних обов`язків.

Ухвалою суду від 22.07.2019 року було відкрито провадження у справі, а її розгляд визначений в порядку загального позовного провадження.

В ході підготовчого провадження, в порядку ч. 2 ст. 197 КК України, позивач уточнив мотивувальну частину позовної заяви з огляду на те, що 07.09.2019 року строк кредитування за Договором кредиту припинився, але відповідач ОСОБА_1 своїх зобов`язань за ним так і не виконав.

Відповідач ОСОБА_4 через свого представника, адвоката Хомицю С.О., 10.09.2019 року подала письмовий відзив на позов, в якому просила у позові відмовити повністю, посилаючись на таке. По-перше, станом на час подання позову не існувало заборгованості з основної суми кредиту, відповідач ОСОБА_1 прострочив лише графік сплати процентів за користування кредитом, через що у позивача ще не виникло право вимагати дострокового повернення кредиту в порядку ч. 2 ст. 1050 ЦК України. По-друге, у позивача не виникло право на позов, оскільки він не звертався до відповідача ОСОБА_1 в позасудовому порядку, визначеному у Договорі кредиту, з вимогою про дострокове повернення кредиту, процентів та інших платежів, а також не повідомляв поручителів про факт виникнення заборгованості, як це передбачено Договорами поруки. По-третє, у позивача відсутнє право на стягнення штрафу у розмірі основної суми кредиту, оскільки, за змістом Договору кредиту, таке право виникає лише у разі неповернення чи несвоєчасного повернення основної суми кредиту, а станом на час подання позову строк її повернення ще не настав. Крім того, пред`явлений позивачем розмір штрафу підлягає зменшенню, оскільки значно перевищує розмір завданих позивачу збитків.

Інші відповідачі письмових заяв по суті спору не подали.

26.09.2019 року позивач надав письмову відповідь на відзив, в якій доводи представника відповідача ОСОБА_4 відхилив, оскільки, за умовами Договору кредиту, право вимагати дострокового повернення кредиту виникає у позивача у разі несплати чи несвоєчасної сплати як основної суми кредиту, так і процентів за користування ним, а форма та спосіб пред`явлення такої вимоги Договором кредиту не визначні. Тому пред`явлення такої вимоги шляхом звернення до суду з відповідним позовом не суперечить ані закону, ані договору. Так само й для виникнення права на стягнення штрафу відповідно п. 5.3 Договору кредиту не вимагається якогось окремого процесуально оформленого рішення позивача про звернення до суду з позовом, оскільки самий факт такого звернення й свідчить про прийняття відповідного рішення. Крім того, пред`явлений позивачем розмір штрафу (17000,00 грн.) не може вважатися занадто великим, оскільки він значно менший за суму власне заборгованості за Договором кредиту, яка становить 29977,35 грн.

Ухвалою суду від 24.10.2019 року підготовче провадження було закрите, а справу призначено до судового розгляду.

Під час судового розгляду представник позивача на позовних вимогах наполягає, прохає їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_4 , адвокат Хомиця С.О., проти позову заперечила, пославшись на факти та норми права, викладені у письмовому відповіді на відзив.

Представник відповідача ОСОБА_1 , адвокат Логінова В.В., позовні вимоги визнала частково, прохала відмовити в частині стягнення штрафних санкцій.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися по невідомим суду причинам, про день та час слухання справи були повідомлені в установлений законодавством спосіб.

Заслухавши пояснення учасників справи та дослідивши надані ними докази, суд встановив такі обставини.

07.09.2018 року позивач та відповідач ОСОБА_1 уклали Договір кредиту № 2169 про надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту.

Зі змісту пунктів 1.1-1.4 Договору кредиту випливає, позивач зобов`язався надати відповідачу ОСОБА_1 кредит у розмірі 17000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, цільового використання, платності та забезпеченості, строком на один рік до 07.09.2019 року, а відповідач ОСОБА_1 зобов`язався повернути вказану суму та сплатити проценти за користування ним за ставкою 75% річних відповідно до графіку, у згодженого в п. 2.1 Договору кредиту, а саме проценти шляхом внесення відповідних щомісячних платежів, а основну суму кредиту єдиним платежем на суму 17000,00 грн. в останній день строку дій Договору кредиту. При цьому право вимагати дострокового повернення кредиту, в тому числі в судовому порядку, у позивача виникає у випадках, передбачених п. п. 4.3.5, 4.36 Договору кредиту, а саме у разі порушення позичальником своїх зобов`язань щодо порядку та строків сплати процентів, незабезпечення кредиту, надання недостовірних відомостей позичальнику тощо.

Відповідно до п. 1.5 Договору кредиту, у разі прострочення позичальником строків сплати чергових платежів відповідно до Графіку розрахунків, або у випадку виникнення у позичальника обов`язку достроково повернути суму кредиту, плата за користування кредитними коштами встановлюється на рівні 150% річних з дня, наступного за днем сплати по кредиту, і діє до повного погашення заборгованості за Договором кредиту.

Крім того, відповідно до п. 5.3 Договору кредиту, у разі несвоєчасного надходження (прострочення), повністю або частково, чергового платежу за Графіком розрахунків, позичальник вважається таким, що прострочив, та зобов`язаний сплатити суму боргу, включаючи суму кредиту та процентів на дату прийняття кредитодавцем рішення про стягнення боргу в судовому порядку, а також штраф у розмірі 100% від фактичного залишку кредиту на дату прийняття вказаного рішення.

Також 07.09.2018 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 був укладений Договір поруки № 2169/П1. Відповідно до п. п. 2.1- 5.1 вказаного Договору ОСОБА_2 , як поручитель, бере на себе зобов`язання відповідати за зобов`язаннями ОСОБА_1 або будь-якого його правонаступника, що випливають з Договору кредиту № 2169 від 07.09.2018 року. Відповідальність поручителя настає у випадку коли, боржник не виконує або неналежним чином виконує свої грошові зобов`язання за Договором кредиту. Поручитель та боржник несуть солідарну відповідальність перед кредитором. Поручитель відповідає по зобов`язаннях боржника в повному обсязі всім належним йому майно та іншими коштами, на які може бути звернене стягнення, тобто: повернення кредиту, виплату відсотків та його використання, сплату додаткових відсотків, відшкодування збитків, завданих кредиту невиконанням або неналежним виконанням боржником своїх зобов`язань за Договором кредиту.У випадку невиконання або неналежного виконання боржником своїх зобов`язань за Договором кредиту кредитор зобов`язується повідомити про це поручителя та зазначити суму заборгованості. Поручитель зобов`язується щомісячно проводити контроль за виконанням боржником умов Договору кредиту, а в разі невиконання умов Договору поруки надає кредитору право звертати стягнення на належне поручителю майно. Цей Договір поруки набирає чинності з моменту підписання та діє до дня припинення поруки, яка припиняється у випадках, передбачених законом, а також у разі, якщо кредитор не заявить вимогу або позов до поручителя протягом трьох років від дня настання строку виконання зобов`язання за Договором кредиту.

Одночасно, 07.09.2018 року, позивач уклав Договір поруки № 2169/П2 з відповідачем ОСОБА_3 та Договір поруки № 2169/П3 з відповідачем ОСОБА_4 , за якими кожен з цих відповідачів виступив поручителем ОСОБА_1 на умовах, які є тотожними умовам Договору поруки № 2169/П1.

Своє зобов`язання щодо надання відповідачу ОСОБА_1 кредиту на суму 17000,00 грн. позивач виконав належним чином, що підтверджується видатковим касовим ордером № 38 від 07.09.2018 року.

В подальшому відповідач ОСОБА_1 свої зобов`язання за Договором кредиту виконував неналежним чином, сплачуючи проценти за користування кредитом несвоєчасно та не повністю, сплативши за період вересня 2018 року червня 2019 року процентів на загальну суму 5711,00 грн. Ця обставина учасниками справи не заперечується.

На початку липня 2019 року позивач скористався правом, передбаченим п. п. 4.3.5, 4.3.6 Договору кредиту, пред`явивши відповідачу ОСОБА_1 та іншим відповідачам, як поручителям, вимогу про дострокове повернення в солідарному порядку кредиту (17000,00 грн.), сплату заборгованості по процентах станом на день пред`явлення позову, нарахувавши проценти за весь період до дня закінчення Договору кредиту за підвищеною ставкою 150% річних на суму 12977,35 грн., та штраф у розмірі 17000,00 грн. а всього 46977,35 грн. Вимога пред`явлена шляхом подання відповідного позову.

07.09.2019 року, вже під час підготовчого провадження у цій справі, припинився строк дії Договору кредиту. Відповідач ОСОБА_1 не повернув суму кредиту та не сплатив повністю проценти за користування ним ані на момент припинення Договору кредиту, ані на момент розгляду цієї справи судом. У зв`язку з цим позивач уточнив підстави позову, пославшись не на право вимоги достроково повернути кошти за Договором кредиту, а на факт закінчення строку дії Договору кредиту та невиконання відповідачем ОСОБА_1 зобов`язань за ним.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі статями 526, 530, 610 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Таким чином, позов в частині вимоги до відповідача ОСОБА_1 про стягнення основної суми кредиту, заборгованості по процентах за користуванням ним та штрафу ґрунтується на матеріалах справи та відповідних нормах закону.

Разом з цим, щодо вимог про солідарне стягнення вказаної заборгованості солідарно з основного боржника та всіх поручителів позов підлягає задоволенню лише частково, виходячи з такого.

Статтею 546 ЦК України встановлено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, порукою.

У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя (частина перша статті 554 ЦК України).

За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником (частина перша статті 553 ЦК України).

Вимога статті 526 ЦК України щодо обов`язку виконувати зобов`язання належним чином поширюється і на акцесорні (забезпечувальні) договори та сторін таких договорів.

У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Норми закону, якими врегульована порука, не містять положень щодо солідарної відповідальності поручителів за різними договорами, якщо договорами поруки не передбачено іншого, у разі укладення між ними кількох договорів поруки на виконання одного й того самого зобов`язання між ними не виникає солідарної відповідальності між собою.

За таких обставин кредитор, керуючись статтею 543 ЦК України, має право на свій розсуд пред`явити вимогу до боржника й кожного з поручителів разом чи окремо, в повному обсязі чи частково, але поручитель, що виконав зобов`язання, не вправі пред`явити вимогу до іншого поручителя на предмет розподілу відповідальності перед кредитором.

Зазначене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 17 грудня 2014 року в справі № 6-185цс14, яка підтримується й практикою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду (зокрема, у постанові від 23.10.2019 року у справі № 756/63/15-ц).

Як випливає із змісту Договорів поруки №№ 2169/П1, 2169/П2, 2169/П3, ними не передбачено солідарної відповідальності поручителів між собою, тобто кожен із відповідачів, поручитель, зобов`язався нести солідарну відповідальність перед кредитором лише за боржника.

З урахуванням наведеної вище правової позиції, заборгованість за Договором кредиту може бути стягнута в солідарному порядку лише з відповідача ОСОБА_1 та кожного з відповідачів-поручителів окремо.

Крім того, вказаними Договорами поруки не передбачено, що поручитель відповідає перед кредитором щодо сплати штрафу, передбаченого п. 5.3 Договору кредиту. Обсяг відповідальності кожного з поручителів чітко визначений в п. 3.2 кожного з Договорів поруки та охоплює повернення кредиту, виплату відсотків та його використання, сплату додаткових відсотків, відшкодування збитків, завданих кредиту невиконанням або неналежним виконанням боржником своїх зобов`язань за Договором кредиту. Водночас вказаний в п. 5.3 Договору кредиту штраф за своєю правовою природою є неустойкою і не може бути ототожнений з жодним із зазначених грошових зобов`язань. Відтак, такий штраф може бути стягнутий лише з відповідача ОСОБА_1 як основного боржника за Договором кредиту.

У зв`язку з наведеним вище суд відхиляє доводи відповідачів та їх представників щодо недотримання позивачем порядку дострокового пред`явлення вимоги про повернення кредиту в порядку п. п. 4.3.5, 4.3.6 Договору кредиту, оскільки станом на час розгляду справи й уточнення позивачем своїх вимог такий строк настав. Доводи представника відповідача, адвоката Хомиці С.О. щодо невідповідності суми штрафу розміру завданих позивачу збитків, суд також відхиляє, оскільки матеріали справи не містять жодного доказу на підтвердження таких збитків, а сплата належних за договором платежів не є відшкодуванням збитків. Не було надано суду й доводів та доказів на підтвердження зменшення неустойки, розстрочення чи відстрочення її сплати.

За змістом ст. 141 ЦПК України, понесені позивачем витрати на сплату судового збору підлягають стягненню з відповідачів пропорційно задоволеним позовним вимогам та з урахуванням частки кожного з них.

Враховуючи вищенаведене, на підставі ст. ст. 6, 553-559, 634, 638-642, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України, керуючись ст. ст. 2, 7, 10, 81, 82, 84, 19, 141, 176, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Кредитної спілки «Запоріжжя» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором в солідарному порядку, задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Кредитної спілки «Запоріжжя» (69095, м. Запоріжжя, проспект Соборний, 105, ) заборгованість за Договором кредиту № 2169 від 07.09.2018 року станом на 07.09.2019 року у розмірі 29977,35 грн. (двадцять дев`ять тисяч дев`ятсот сімдесят сім грн. 35 коп.), в тому числі 17000,00 грн. основної суми кредиту та 12977,35 грн. процентів за користування кредитом.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Кредитної спілки «Запоріжжя» (69095, м. Запоріжжя, проспект Соборний, 105, код ЄДРПОУ 33123016) заборгованість за Договором кредиту № 2169 від 07.09.2018 року станом на 07.09.2019 року у розмірі 29977,35 грн. (двадцять дев`ять тисяч дев`ятсот сімдесят сім грн. 35 коп.), в тому числі 17000,00 грн. основної суми кредиту та 12977,35 грн. процентів за користування кредитом.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_4 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь Кредитної спілки «Запоріжжя» (69095, м. Запоріжжя, проспект Соборний, 105, код ЄДРПОУ 33123016) заборгованість за Договором кредиту № 2169 від 07.09.2018 року станом на 07.09.2019 року у розмірі 29977,35 грн. (двадцять дев`ять тисяч дев`ятсот сімдесят сім грн. 35 коп.), в тому числі 17000,00 грн. основної суми кредиту та 12977,35 грн. процентів за користування кредитом.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Кредитної спілки «Запоріжжя» (69095, м. Запоріжжя, проспект Соборний, 105, код ЄДРПОУ 33123016) штраф невиконання зобов`язань за Договором кредиту № 2169 від 07.09.2018 року у розмірі 17000,00 грн. (сімнадцять тисяч грн. 00 коп.)

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Кредитної спілки «Запоріжжя» (69095, м. Запоріжжя, проспект Соборний, 105, ) судовий збір у розмірі 1001,50 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Кредитної спілки «Запоріжжя» (69095, м. Запоріжжя, проспект Соборний, 105, ) судовий збір у розмірі 306,50 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Кредитної спілки «Запоріжжя» (69095, м. Запоріжжя, проспект Соборний, 105, ) судовий збір у розмірі 306,50 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_4 )) на користь Кредитної спілки «Запоріжжя» (69095, м. Запоріжжя, проспект Соборний, 105, ) судовий збір у розмірі 306,50 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення постанови апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду безпосередньо або через Оріхівський районний суд Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складення повного тексту рішення, а разі подання апеляційної скарги особою, яка не брала участі у справі, - протягом 30 днів з вручення копії рішення.

Суддя Оріхівського районного суду

Запорізької області О.В. Плечищева