Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

25 вересня 2019 року смтКриве Озеро

Кривоозерський районний суд Миколаївської області

В складі : головуючої - судді Репушевської О.В.;

за участі: секретаря судового засідання Соколюк О.М.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смтКриве Озеро, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу №479/279/19 за позовною заявою ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства "АЛЬФА-БАНК", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гамаль Ірина Миколаївна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, визнання недійсним окремих положень кредитного договору та перерахунок заборгованості,

у ч а с н и к и с п р а в и

позивач ОСОБА_1 ,

представник позивача Нижник Г.І. , за ордером серії АР №1003289

відповідач АТ414 "АЛЬФА-БАНК",

представник відповідача адвокат Степаненко О.О., за довіреністю №009337/19, виданою в.о. Голови Правління АТ"АЛЬФА- БАНК" Харченко П.С. 15 лютого 2019р;

третя особа Гамаль І.М. ,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства "АЛЬФА-БАНК", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М.про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, визнання недійсним окремих положень кредитного договору та зобов"язання відповідача здійснити перерахунок заборгованості посилаючись на те, що 13 грудня 2015 року між ним та ПАТ ""АЛЬФА-БАНК" було укладено угоду про надання особистого кредиту №500987880, яка складалась з Анкети-заяви про акцепт публічної пропозиції ПАТ ""АЛЬФА-БАНК" на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в ПАТ "Альфа-Банк" від 13 грудня 2015 року, Оферти на укладання угоди про надання особистого кредиту №500987880 від 13 грудня 2015 року та Акцепту пропозиції про укладання угоди про надання особистого кредиту №500987880 від 13 грудня 2015 року.

Згідно умов вказаного договору банком відповідачу було надано кредит в сумі 70 092, 96 грн, визначена процентна ставка в розмірі 15.99 % річних та сплатою комісійної винагороди з першого місяця користування по 60-й місяць користування 0.73% від суми кредиту.

В зв"язку з неналежним виконанням ОСОБА_1 умов угоди кредиту №500987880, за заявою ПАТ ""АЛЬФА-БАНК" 31 липня 2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. вчинено виконавчий напис за реєстровим номером №3751, на підставі якого нотаріусом було запропоновано стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 67151.80 грн., з яких 57304.05 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 8847.75 грн. - заборгованість за відсотками, які були нараховані за користування кредитними коштами у період з 13 грудня 2015 року по 30 травня 2018 року, 1000 грн. - за вчинення виконавчого напису нотаріусом.

Позивач зазначає, що ПАТ "АЛЬФА-БАНК" для стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса необхідно було дотриматись двох умов: нотаріально посвідчити кредитний договір, укладений з ОСОБА_1 , та надати нотаріусу документи, що посвідчують безспірність заборгованості та прострочення виконання зобов"язання ОСОБА_1 .. Проте, нотаріусу був наданий договір №500987880 від 13 грудня 2015 року, укладений у простій письмовій формі, тобто умови для вчинення виконавчого напису на кредитному договорі були відсутні. Приватний нотаріус Гамаль І.М. на час вчинення виконавчого напису №3751 не врахувала, що норма права, яка передбачала можливість стягнення за кредитним договором, не посвідченого в нотаріальному порядку, була визнана незаконною та нечинною в судовому порядку, а тому він повинен бути визнаним таким, що не підлягає виконанню.

Крім того, позивач просить визнати недійсними положення, передбачені п.3.6 Акцепту пропозиції про укладання угоди про надання особистого кредиту №500987880 від 13 грудня 2015 року, укладеному між ПАТ "АЛЬФА-БАНК" та ОСОБА_1 щодо його обов"язку сплачувати щомісячно ПАТ "АЛЬФА-БАНК" комісійну винагороду за надання (інформації) виписок за рахунком в сумі 511.68 грн.. А також зобов"язати ПАТ ПАТ "АЛЬФА-БАНК" зарахувати 7675.20 грн. у рахунок сплати заборгованості по відсотках за угодою про надання особистого кредиту №500987880 від 13 грудня 2015 року, укладеного між ПАТ "АЛЬФА-БАНК" та ОСОБА_1 ..

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні, яке проводилось в режимі відеоконференції, позов не визнала, просила відмовити в його задоволенні, посилаючись на те, що ОСОБА_1 кредитний договір підписав без зауважень та заперечень, погодився на умови кредитування. Вподальшому не виконував їх, в зв"язку з чим банк звернувся до нотаріуса, попередньо надіславши ОСОБА_1 відповідне повідомлення про необхідність виконання фінансового зобов"язання. ОСОБА_1 як позичальник при укладанні спірного договору кредиту був обізнаний щодо його істотних умов.

Третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. в судове засідання не з`явилася, надала клопотання про розгляду справи за її відсутності (а.с.84). Згідно письмового пояснення вказала, що виконавчий напис виконала керуючись Законом України "Про нотаріат", Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.

Суд, вислухавши думку представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, приходить до наступного висновку.

За положеннями ст.ст.15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених ч.1 ст.16 ЦК України або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно положень ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що відповідно угоди про надання особистого кредиту №500987880, яка складалась з Анкети-заяви про акцепт публічної пропозиції ПАТ ""АЛЬФА-БАНК" на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в ПАТ "Альфа-Банк" від 13 грудня 2015 року, Оферти на укладання угоди про надання особистого кредиту №500987880 від 13 грудня 2015 року та Акцепту пропозиції про укладання угоди про надання особистого кредиту №500987880 від 13 грудня 2015 року ОСОБА_1 отримав кредит у вигляді грошових коштів в розмірі 70092.96 грн., зі сплатою 15.99 % річних, тип процентої ставки - фіксована, визначена комісійна винагорода банку за управлінням кредитом за період з 1-го по 60-1 місяць користування кредитом - 0.73% від суми кредиту, дата остаточного повернення Кредиту - 14 грудня 2020 року на умовах, визначених цим договором(а.с.51-52).Також сторонами був підписаний Графік платежів та розріхунку сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки з урахуванням вартості всіх супутних послуг», в зазначеному додатку наявна детальна інформація щодо суми кредиту, розпис сукупної вартості кредиту, термін кристування ним та інша інформація, передбачена Законом України "Про захист прав споживачів" (а.с.53)

Позивач ОСОБА_1 не виконував взяті себе зобов"язання сплачувати згідно графіку кредитного договору, в результаті чого у нього перед відповідачем - ПАТ "АЛЬФА-БАНК"- виникла заборгованість у розмірі 66 151.80 грн..

31 липня 2018 року представник ПАТ "АЛЬФА-БАНК" звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. із заявою про вчинення виконавчого напису, оскільки боржником допущено прострочення платежів до договору, сума заборгованості за тілом кредиту складала - 57304.05 грн., заборгованості по відсоткам, нарахованимза користування кредитними коштами у період з моменту укладення кредитного договору по 30 травня 2018 р. - 8847.75 грн. (а.с.86). До вказаної заяви відповідачем нотаріусу були додані :- оригінал кредитного договору №500987880 від 13 грудня 2015 року, укладеного між ПАТ "АЛЬФА-БАНК" та ОСОБА_1 ; - засвідчена банком виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості, строків погашення з відміткою Банку як стягувача про наявність заборгованості, - копія вимоги про необхідність погашення боргу від 14 червня 2018 року, що була надіслана ОСОБА_1 як боржнику, з підтвердженням отримання вказаної вимоги.

31 липня 2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 3751(а.с.85).

За положеннями ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно положень ч.1 ст.1 Закону України "Про нотаріат" нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України "Про нотаріат" та іншими актами законодавства України (ч.1 ст.39 Закону України "Про нотаріат"). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5 .

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п.19 ст.34 Закону України "Про нотаріат). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України "Про нотаріат" та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

За положеннями ст.87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Закону України "Про нотаріат"та Порядку вчинення нотаріальних дій.

Із моменту прийняття цієї Постанови і до 10 грудня 2014 року була чинною редакція Переліку, згідно якої стягнення кредитної заборгованості на підставі виконавчих написів було можливе тільки за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також звернення стягнення на заставлене майно (п. 1 Переліку).

10 грудня 2014 року набула чинності Постанова Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", якою, зокрема, Перелік був доповнений новим розділом "Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних відносин", яким створено можливість вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями (п. 2 Переліку).

Саме цю норму застосувала приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М., вчиняючи оскаржуваний виконавчий напис.

Проте, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14 визнано незаконним та нечинним зазначений вище розділ "Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних відносин", а відтак Перелік повернувся до попередньої редакції, яка не передбачала можливості вчинення виконавчого напису нотаріусу на нотаріально не посвідченому кредитному договорі, зазначена постанова набула законної сили, при цьому в мотивувальній частині постанови апеляційної інстанції зазначено: "Оскільки оскаржувані положення Змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, можуть бути застосовані до необмеженого кола фізичних осіб у зв`язку із укладенням ними кредитних договорів та існуванням у них простроченої заборгованості, суд з метою недопущення порушень прав та законних інтересів осіб, що є позичальникам, вважає за необхідне визнати не чинною Постанову КМУ №662 від 26 листопада 2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині, з моменту її прийняття", а тому суд приходить до висновку, що оскаржуваний виконавчий напис не відповідає вимогам законодавства, зокрема ст.87 Закону України "Про нотаріат" та Постанові Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року, оскільки вчинений на не передбаченому Переліком борговому документі - кредитному договорі, який нотаріально не посвідчений, а тому не підлягає виконанню.

Враховуючи встановлені обставини, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 щодо визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 31 липня 2018 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М., зареєстрований в реєстрі №3751, оскільки виконавчий напис було вчинено без дотримання вимог Закону України "Про нотаріат", Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5, а також "Переліку документів, за якими стягнення документів провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", затвердженому постановою КМУ №1172 від 29 червня 1999 року..

Вирішуючи вимоги позивача ОСОБА_1 щодо визнання недійсним положення, передбачені п.3.6 Акцепту пропозиції про укладання угоди про надання особистого кредиту №500987880 від 13 грудня 2015 року, щодо обов"язку ОСОБА_1 сплачувати щомісячно ПАТ "Альфа-банк" комісійну винагороду за надання (інформації) виписок за рахунком в сумі 511.68 грн., та зобов"язання відповідача провести перерахунок боргу, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що згідно із Акцептом пропозиції на укладення угоди про надання особистого кредиту №500987880 від 13 грудня 2015 року між позивачем та відповідачем було досягнуто згоди з приводу укладення кредитного договору, за умовами якого позивачеві було надано 70092.96 грн. кредиту під процентну ставку 15,99 % річних з датою остаточного повернення кредиту до 14 грудня 2020 року (а.с.17).

Відповідно до п.3.6 Акцепту пропозиції на укладення угоди про надання кредиту передбачено, що під час користування кредитом банк надає позичальнику послуги за надання (інформації) виписок за рахунком в сумі 511.68 грн..

Судом встановлено, що при укладанні оспорюваного кредитного договору, відповідач (ПАТ "АЛЬФА-БАНК") ознайомив позивача з усіма умовами надання кредиту, про що свідчить відповідний підпис позивача на кредитному договорі.

Представник відповідача в судовому засіданні вказувала, що перед укладенням кредитного договору, ОСОБА_1 було ознайомлено як з умовами договору, так і з сукупною його вартістю, що включала в себе сплату комісійної винагороди за надання виписок за рахунком в сумі 511.68 грн.. В момент підписання кредитного договору ОСОБА_1 отримав його примірник.

Підписання даного кредитного договору є свідченням факту ознайомлення, розуміння сторонами та згоди сторін з усіма визначеннями, умовами та змістом договору.

Представник позивача в судовому засіданні наголошував, що положення, передбачені п.3.6 Акцепту необхідно визнати недійсним з підстав його невідповідності положенням ст.11 Закону України "Про захист прав споживачів", оскільки щомісячна сплата комісії за обслуговування кредиту є незаконною.

Судом встановлено, що оспорюваний договір підписано сторонами, які досягли згоди з усіх істотних умов договору, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі; позивач на момент укладення зазначеного вище правочину не заявляв додаткових вимог щодо умов спірного договору; відомості в кредитному договорі свідчать про те, що відповідач (банк) надав позивачу документи, які передували укладенню кредитного договору. Позивачем був підписаний графік щомісячних платежів, який є невід`ємною частиною договору, який також відображав встановлені процентні ставки послуг, які зафіксовані у грошовому виразі, у тому числі й комісійна винагорода за надання (інформації) виписок за рахунком (комісія).

Встановлено, що наданий позивачеві кредит є споживчим, тому на правовідносини сторін поширюється положення Закону України "Про захист прав споживачів".

Згідно положень ст.ст.11, 18 Закону України "Про захист прав споживачів", у редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин, до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема про встановлення обов`язкових для споживача умов, з якими він не мав реальної можливості ознайомитися перед укладенням договору; надання продавцю (виконавцю, виробнику) права в односторонньому порядку змінювати умови договору на власний розсуд або на підставах, не зазначених у договорі; передбачення зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки. Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати в договори зі споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінене або визнане недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що несправедливими є положення договору про споживчий кредит щодо встановлення плати у виді комісійної винагороди за надання виписок за рахунком.

Згідно із цим законом, послуга - це діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб; споживчий кредит - це кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції (підпункт 17 і 23 статті першої).

Отже, послугою з надання споживчого кредиту є діяльність банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а тому встановлення кредитором будь-яких зборів, відсотків, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції, є незаконним, а такі умови споживчого кредиту є нікчемними і не потребують визнання недійсними.

Таким чином, суд вважає незаконним встановлення щомісячної плати за обслуговування кредитної заборгованості, а саме за послуги, у виді комісійної винагороди за надання виписок за рахунком, оскільки банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які той здійснює на власну користь.

Такої ж правової позиції, дотримувався Верховний Суд України, висловивши її у постанові від 16 листопада 2016 року у справі № 6-1746цс16, від якої Верховний Суд не відступав та погодився з нею, зокрема у постанові від 20 лютого 2019 року у справі № 666/4957/15-ц та постанові Верховного Суду від 06 вересня 2017 року у справі № 6-1746цс16 за позовом споживача до АТ "Ідея Банку", у якій було скасовано пункт 1.4 кредитного договору щодо нарахування плати за обслуговування кредиту і зазначено, що обслуговування кредиту є супутньою послугою кредиту, яку банк здійснює на власну користь і позичальник не повинен платати щомісячну комісію за обслуговування кредиту, тобто за послуги що супроводжують кредит.

Таким чином суд приходить до висновку, що заявлена позовна вимога підлягає задоволенню, а саме визнає недійсним з моменту укладення положення, передбачені п.3.6 Акцепту пропозиції про укладання угоди про надання особистого кредиту №500987880 від 13 грудня 2015 року, щодо обов"язку ОСОБА_1 сплачувати щомісячно ПАТ "Альфа-банк" комісійну винагороду за надання (інформації) виписок за рахунком в сумі 511.68 грн..

Позовна вимога в частині зобов"язання ПАТ "АЛЬФА-БАНК" зарахувати 7675.20 грн. у рахунок сплати заборгованості по відсотках за угодою про надання особистого кредиту №500987880 від 13 грудня 2015 року, укладеного між ПАТ "Альфа-банк" та ОСОБА_1 , не підлягають задоволенню, оскільки умова договору про сплату щомісячної комісії визнана недійсною з моментою укладення.

З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства "АЛЬФА-БАНК", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, визнання недійсним окремих положень кредитного договору та перерахунок заборгованості.

На виконання вимог ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 768.40 грн., на користь позивача сплачений останнім судовий збір в сумі 768,40 грн..

Керуючись ст.ст. 89, 258-259, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства "АЛЬФА-БАНК", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гамаль Ірина Миколаївна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, визнання недійсним окремих положень кредитного договору та перерахунок заборгованості, - задовольнити частково.

Визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гамаль Ірини Миколаївни від 31 липня 2018 року, зареєстрований в реєстрі за №3751, про стягнення з ОСОБА_1 грошових коштів в розмірі 67 151.80 грн. - таким, що не підлягає виконанню.

Визнати недійсним з моменту укладення положення, передбачені п.3.6 Акцепту пропозиції про укладання угоди про надання особистого кредиту №500987880 від 13 грудня 2015 року, щодо обов"язку ОСОБА_1 сплачувати щомісячно ПАТ "Альфа-банк" комісійну винагороду за надання (інформації) виписок за рахунком в сумі 511.68 грн..

В задоволенні позовної вимоги ОСОБА_1 щодо зобов"язання ПАТ "Альфа-банк" зарахувати 7675.20 грн. у рахунок сплати заборгованості по відсотках за угодою про надання особистого кредиту №500987880 від 13 грудня 2015 року, укладеного між ПАТ «Альфа-банк» та ОСОБА_1 ..

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Альфа-банк" (01001, м.Київ, вул.Десятинна, 4/6, ) на користь ОСОБА_1 витрати по оплаті судового збору в розмірі 768.40 грн..

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Альфа-банк" (01001, м.Київ, вул.Десятинна, 4/6, ) на користь держави судовий збір в сумі 768.40 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Кривоозерський районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п.1 Розділу ХІІІПерехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Учасники справи можуть ознайомитись з судовим рішенням на офіційному веб-порталі Єдиного державного реєстру судових рішень. Веб-адреса сторінки: https://court.gov.ua/sud1415/, E-mail: .

СУДДЯ: