Провадження № 2/337/22/2019
ЄУН № 337/4682/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2019 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя

у складі головуючого судді Кучерук І.Г.

з участю секретаря Бессарабової Т.П.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у судовому засіданні, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом у якому вказала, що вона, відповідно до розписки 28.04.2015 року, сплатила подружжю ОСОБА_2 та ОСОБА_4 кошти в сумі 10000 гривень, як оплату за куплений будинок з надвірними будівлями № 43 по вулиці Радянській в с.Скелювате Вільнянського району Запорізької області та земельну ділянку біля нього. Оскільки земельна ділянка перебуває під арештом, то купівля - продаж не відбулася. ЇЇ неодноразові вимоги повернути безпідставно отримані грошові кошти, подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_4, залишають без уваги. Листи з письмовими вимогами, щодо повернення коштів, відмовляються приймати. Просить суд стягнути з відповідачів безпідставно отримані грошові кошти в сумі 10000 гривень та судові витрати.

Ухвалою від 14.12.2017 року відкрито провадження по справі.

09.02.2018 року до суду від відповідача надійшов відзив на позов у якому вказано, що 28.04.2015 року між нею та ОСОБА_1 було укладено попередній договір, який було нотаріально посвідчено приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_5, реєстр. № 4347. Відповідно до умов цього договору, сторони погодили в обумовлений в цьому договорі строк (не пізніше 25 серпня 2015 року (п.5 договору)), укласти і належним чином оформити договір купівлі - продажу нерухомого майна на умовах і в порядку, визначених цим договором. В цей же строк вона мала звільнити будинок від своїх речей. При цьому, згідно п. 2 договору нерухомим майном є: житловий будинок, з надвірними будівлямита спорудами за номером 43 (сорок три) по вулиці Радянській в с. Скелювате Вільнянського районуЗапорізької області,який належить їй на праві приватної власності. За умовами п.5 договору сторони домовилися продати будинок за 50000 грн. Згідно п. 8 договору позивачкою до підписання цього договору їй було передано грошове забезпечення в сумі 40000 грн. Також 28.04.2015 року вона від позивачки в рахунок майбутньої купівлі-продажу житлового будинку, отримала грошові кошти в розмірі 10000 грн. (які розцінювала як виконання позивачкою своїх зобовязань за Договором), про що 28.04.2015р. було видано розписку, а позивачкою було складено заяву від 28.04.2015р. згідно якої вона, зокрема, брала на себе всі витрати з оформлення земельної ділянки та будинку для їх продажу. Вказані дії позивачкою були вчинені на виконання Договору Крім того, після отримання 10000 грн. нею, на прохання позивачки в той самий день (28.04.2015р.) у того самого ж приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_6, було надано довіреність гр. ОСОБА_7, який одночасно був і довіреною особою позивачки. Тобто, грошові кошти в сумі 50000 грн., 28.04.2015 року нею були отримані на підставі договору, який було укладено в порядку ст. 635 ЦК України, а позивачкою були вчинені певні дії на виконання зобовязань за договором, свідчить про встановлення між нею і позивачкою договірних відносин. Вважає, що правовідносини, що виникли між нею та позивачкою у цьому спорі регулюються нормами зобов'язального права, а договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них положень ст. 1212 ЦК, у тому числі й щодо вимоги повернути отримані кошти, сплачені позивачкою на виконання зобов'язання за договором. Крім того, позивачка тривалий час проживала та користувалася житловим будинком, з надвірними будівлями та спорудами, при цьому за час поживання позивачки в її будинку, було зруйновано кілька надвірних будівель, чим спричинено значні збитки, а сам будинок знаходиться в напівзруйнованому стані.

Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 24.04.2018 року, судом відмовлено ОСОБА_2 у прийнятті зустрічного позову до ОСОБА_1 про відшкодування спричинених збитків до спільного розгляду з первісним позовом; закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду.

У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги з мотивів викладених у тексті позову, просила стягнути 10000 грн. та сплачений судовий збір.

У судовому засіданні відповідачка пояснила, що був складений попередній договір, сплачений аванс в 40000 грн., а 10000 грн. були передані для оформлення представником кінцевого договору. ОСОБА_6 надавала довіреній особі позивача - ОСОБА_7 довіреність на продаж дома. Будинок і земля, які їй належать, продані не були, продаж не відбулась. Кошти вона не повертає так як будинок зруйнований.

Суд, розглянувши надані документи та матеріали, вислухавши пояснення сторін, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, встановив наступні факти та відповідні до них правовідносини.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).

Загальні підстави для виникнення зобов'язань у звязку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України.

Стаття 1212 ЦК України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав.

Предметом регулювання інституту безпідставного набуття чи збереження майна є відносини, які вникають у зв'язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Зобов'язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

Об'єктивними умовами виникнення зобов'язань з набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або не збільшення майна в іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна з боку набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб.

За змістом статті 1212 ЦК України безпідставно набутим є майно, набуте особою або збережене нею в себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.

Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 11, частин першої, другої статті 509 ЦК України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені цими актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. До підстав виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, належать договори та інші правочини. Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, установлених статтею 11 цього Кодексу.

Зобов'язання повинне належно виконуватись відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що зазвичай ставляться.

Згідно з частиною першою статті 177 ЦК України об'єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Судом встановлено, що 28.04.2015 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено попередній договір, відповідно до якого ОСОБА_2 зобовязується не пізніше 25.08.2015 року, укласти і належним чином оформити договір купівлі продажу нерухомого майна, а саме будинку 43 по вулиці Радянській в с. Скелювате Вільнянського районуЗапорізької області. Договір посвідчено приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_5.

Відповідно до п.8 договору, в рахунок належних за основним договором платежів, на підтвердження зобовязання і на забезпечення його виконання, ОСОБА_1 передає ОСОБА_2 грошове забезпечення в сумі 40000 грн.

Відповідно до розписки від 28.04.2015 року, ОСОБА_2 отримала від ОСОБА_1 грошову суму у розмірі 10000 грн. за проданий будинок і землю, претензій не має.

Рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 07.04.20176 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання угоди дійсною та визнання права власності відмовлено, та виселено ОСОБА_1 з будинку 43 по вулиці Радянській в с. Скелювате Вільнянського районуЗапорізької області.

Відповідно до пояснень сторін, наданих суду доказів, встановлено, що продаж будинку 43 по вулиці Радянській в с. Скелювате Вільнянського районуЗапорізької області не відбувся та він, на час розгляду справи, належить ОСОБА_2

Розписку від 28.04.2015 року, за якою ОСОБА_2 отримала від ОСОБА_1 грошову суму у розмірі 10000 грн. за проданий будинок і землю, суд не розцінює як належним чином оформлений правочин, та існування зобов'язальних відносин,які виникли з правочину.

Суд вважає, що заявлені позовні вимоги законні та обґрунтовані, жодним доказом з боку відповідача не спростовані, а тому підлягають задоволенню.

Однак суд не може погодитися із вимогами про стягнення грошової суми з відповідача ОСОБА_4, який ніяких договорів не підписував, розписок не надавав, грошових коштів не отримував.

Керуючись ст. 12, 13, 89, 141, 229, 263-265, 354 ЦПК України, ст. 177, 1212 ЦК України, суд,

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2(ІНФОРМАЦІЯ_1, іпн. НОМЕР_1, АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1(ІНФОРМАЦІЯ_2, іпн. НОМЕР_2, АДРЕСА_2) грошову суму у розмірі 10000(десять тисяч) грн.

Стягнути з ОСОБА_2(ІНФОРМАЦІЯ_1, іпн. НОМЕР_1, АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1(ІНФОРМАЦІЯ_2, іпн. НОМЕР_2, АДРЕСА_2) сплачений судовий збір у розмірі 640(шістсот сорок) грн.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в Запорізький апеляційний суд протягом 30 днів.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя:

Повний текст рішення складений 08.02.2019 року.

Суддя: