Дата документу 24.09.2019 Справа № 335/235/18
ЗАПОРІЗЬКІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 335/235/18
Провадження № 22-ц/807/3008/19 Головуючий у 1 інстанції: Воробйов А.В.
У Х В А Л А

24 вересня 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі судді - доповідача Кочеткової І.В. при вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 07 серпня 2019 року по справі за заявою ОСОБА_1 , зацікавлені особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентерезації», Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради про встановлення факту недійсності реєстрації права власності на нерухомість, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 07 серпня 2019 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 , зацікавлені особи: Товариство з обмеженою відповідальністю „Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації, Департамент реєстраційний послуг Запорізької міської ради про встановлення факту недійсності реєстрації права власності на нерухомість.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

Ухвалою судді Запорізького апеляційного суду від 04 вересня 2019 року в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 07.08.2019 року відмовлено.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 07 серпня 2019 року залишено без руху.

Надано ОСОБА_1 строк десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для направлення до Запорізького апеляційного оригіналу квитанції про сплату на належний розрахунковий рахунок судового збору в розмірі 528,60 грн.

Роз`яснено, що у випадку невиконання зазначених вимог у встановлений строк будуть застосовані наслідки, передбачені ч.3 ст. 185, ст.357 ЦПК України.

До Запорізького апеляційного суду надійшли клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору на підставі того, що предметом захисту є житлові права, та забезпечення сплати судового збору за звернення до апеляційного суду.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 13 вересня 2019 року в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 07 серпня 2019 року на підставі того, що предметом спору є житлові права відмовлено.

Відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про забезпечення сплати судового збору за звернення до апеляційного суду щодо зобов`язання Ощадбанку перерахувати до державного казначейства кошти з його рахунку.

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 07 серпня 2019 року відмовлено.

Надано ОСОБА_1 додатковий строк десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для направлення до Запорізького апеляційного оригіналу квитанції про сплату на належний розрахунковий рахунок судового збору в розмірі 528,60 грн.

Роз`яснено, що у випадку невиконання зазначених вимог у встановлений строк будуть застосовані наслідки, передбачені ч.3 ст. 185, ст.357 ЦПК України.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ЦПК України).

У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства, які є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Згідно із пунктом 8 частини третьої статті 129 Конституції України основними засади судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Конституційний Суд України у Рішенні від 11 грудня 2007 року № 11-рп/2007 у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_2 щодо офіційного тлумачення положень пункту 8 частини третьої статті 129 Конституції України, частини другої статті 383 КПК України зазначив, що реалізацією права особи на судовий захист є можливість оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій. Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина (абзац третій підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини).

Конституційні гарантії захисту прав особи в апеляційній та касаційній інстанціях конкретизовано в главах 1, 2 розділу V ЦПК України, де врегульовано порядок і підстави для апеляційного та касаційного оскарження рішень і ухвал суду в цивільному судочинстві.

Право на ефективний судовий захист закріплено також у статті 2 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року та в статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції" (далі - Конвенція).

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини у статті 6 Конвенції, якою передбачено право на справедливий суд, не встановлено вимоги до держав засновувати апеляційні або касаційні суди. Там, де такі суди існують, гарантії, що містяться у вказаній статті, повинні відповідати також і забезпеченню ефективного доступу до цих судів (пункт 25 рішення у справі "Делькур проти Бельгії" (Delcourt v. Belgium) від 17 січня 1970 року та пункт 65 рішення у справі "Гофман проти Німеччини" (Hoffmann v. Germany) від 11 жовтня 2001 року).

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, - доступ до суду.

Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене в пункті 1 статті 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя.

Тобто, Україна, як учасниця Конвенції повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (KREUZ v. POLAND, № 28249/95, § 59, ЄСПЛ, від 19 червня 2001 року).

Дана цивільна справа надійшла до Запорізького апеляційного суду 04 вересня 2019 року, після залишення апеляційної скарги без руху з підстав несплати судового збору судом апеляційної інстанції ухвалою від 13 вересня 2019 року надавався додатковий строк ОСОБА_1 для сплати судового збору, проте недоліки апеляційної скарги ОСОБА_1 не усунуті.

23 вересня 2019 року до Запорізького апеляційного суду надійшли заперечення ОСОБА_1 проти відмови у звільненні від сплати судового збору та які містять в собі клопотання про забезпечення сплати судового збору за звернення до апеляційного суду.

Вказаним підставам вже була надана оцінка в ухвалі судді Запорізького апеляційного суду від 13 вересня 2019 року та встановлено відсутність підстав для звільнення від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір».

Згідно з ч. 2 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 356 ЦПК України, застосовуються положення ст. 185 ЦПК України.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

За таких обставин апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 07 серпня 2019 року підлягає визнанню неподаною та поверненню на підставі ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 357 ЦПК України.

Крім того, є необхідним роз`яснити, що повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із апеляційною скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення скарги.

Керуючись ст.ст. 185, 357 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 07 серпня 2019 року відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 07 серпня 2019 року по справі за заявою ОСОБА_1 , зацікавлені особи : Товариство з обмеженою відповідальністю «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентерезації», Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради про встановлення факту недійсності реєстрації права власності на нерухомість - визнати неподаною та повернути ОСОБА_1 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя: І.В. Кочеткова