Троїцький районний суд Луганської області
Троїцький районний суд Луганської області
Справа № 435/591/14-ц
Провадження №2-в/433/22/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.02.2019 року

Троїцький районний суд Луганської області у складі:

головуючого - судді Суського О.І.,

за участю секретаря судового засідання Яковлєвої В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Троїцьке заяву ОСОБА_1 про відновлення втраченого судового провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа управління Державної міграційної служби України в Луганській області, про позбавлення права користування житловим приміщенням, усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням шляхом зняття з реєстрації, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Троїцького районного суду Луганської області із заявою про відновлення втраченого судового провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа управління Державної міграційної служби України в Луганській області, про позбавлення права користування житловим приміщенням, усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням шляхом зняття з реєстрації, яка обґрунтована тим, що судове провадження у справі за позовом ОСОБА_1 в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа управління Державної міграційної служби України в Луганській області, про позбавлення права користування житловим приміщенням, усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням шляхом зняття з реєстрації, яке було предметом розгляду Жовтневого районного суду м. Луганська, втрачено. На теперішній час у заявника виникла необхідність отримати рішення суду з відміткою про набрання ним законної сили, в звязку з чим вона просить суд відновити втрачене судове провадженні по вищевказаній справі.

В судове засідання заявник не з'явилась, суду надала заяву про розгляд справи без її участі.

Заінтересована особа ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлявся належним чином.

У зв'язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши надані письмові докази в їх сукупності, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 488 ЦПК України відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням рішення або у якій провадження закрито, проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до ст. 493 ЦПК України при розгляді заяви про відновлення втраченого судового провадження суд бере до уваги: частину справи, яка збереглася (окремі томи, жетони, матеріали з архіву суду тощо); документи, надіслані (видані) судом учасникам судового процесу та іншим особам до втрати справи, копії таких документів; матеріали виконавчого провадження, якщо воно здійснювалося за результатами розгляду справи; будь-які інші документи і матеріали, подані учасниками судового процесу, за умови, що такі документи і матеріали є достатніми для відновлення справи; відомості з Єдиного державного реєстру судових рішень; дані, що містяться в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі; будь-які інші відомості, документи тощо, отримані у законний спосіб з інших офіційних джерел. Суд може допитати як свідків осіб, які були присутніми під час вчинення процесуальних дій, учасників справи (їх представників), а в необхідних випадках - осіб, які входили до складу суду, що розглядав справу, з якої втрачено провадження, а також осіб, які виконували судове рішення, та вчиняти інші процесуальні дії, передбачені цим Кодексом, з метою відновлення втраченого судового провадження.

Заявником до заяви про відновлення втраченого провадження у цивільній справі №435/591/14-ц було додано копію заочного рішення Жовтневого районного суду м. Луганська від 29.04.2014 по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа управління Державної міграційної служби України в Луганській області, про позбавлення права користування житловим приміщенням, усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням шляхом зняття з реєстрації (а.с. 3-5).

На думку суду, загальновідомим є той факт, що будівля Жовтневого районного суду м. Луганська, яка знаходиться за адресою: м. Луганськ, вулиця Херсонська, будинок 47, по теперішній час знаходиться на території, яка не контролюється органам влади України, що дає суду підстави вважати втраченим судове провадження по цивільній справі № 435/591/14-ц.

Як встановлено судовим розглядом, відновлення втраченого провадження необхідно заявнику з метою отримання рішення суду з відміткою про набрання ним законної сили.

За таких обставин, суд, з метою захисту прав заявника на обовязковість виконання судового рішення, вважає можливим відновити втрачене судове провадження для зазначеної заявником мети в частині рішення Жовтневого районного суду м. Луганська від 29 квітня 2014 року.

Керуючись статтями 247, 258, 260, 261, 353-354, 488, 489, 493, 494 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про відновлення втраченого судового провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа управління Державної міграційної служби України в Луганській області, про позбавлення права користування житловим приміщенням, усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням шляхом зняття з реєстрації задовольнити.

Відновити втрачене судове провадження по цивільній справі № 435/591/14-ц за позовом ОСОБА_1 в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа управління Державної міграційної служби України в Луганській області, про позбавлення права користування житловим приміщенням, усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням шляхом зняття з реєстрації в частині повного тексту рішення Жовтневого районного суду м. Луганська від 29 квітня 2014 року:

«Справа № 435/591/14-ц

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

29 квітня 2014 року м. Луганськ

Жовтневий районний суд м. Луганська у складі:

головуючого-судді Резнік Н.І.,

при секретарі Маслійові Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луганську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа управління Державної міграційної служби України в Луганській області, про позбавлення права користування житловим приміщенням, усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням шляхом зняття з реєстрації, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка 21.01.2014 року звернулась до суду з позовом в своїх інтересах, та інтересах позивача ОСОБА_2, як законний представник, в обґрунтування якого зазначила, що квартира АДРЕСА_1 м. Луганськ, належить їй та її сину ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності. На реєстраційному обліку за вищезазначеною адресою перебувають позивачі, та колишній чоловік позивачки ОСОБА_3. З жовтня 2010 року ОСОБА_3 у квартирі не мешкає, його речей не має, перешкод у користуванні щодо нього не здійснювалось. Відповідач, який до теперішнього часу зареєстрований, але не проживає в квартирі, порушує право власності позивачів. Просила позбавити відповідача права користування квартирою, усунути перешкоди в здійсненні права розпорядження квартирою шляхом зняття з реєстрації відповідача ОСОБА_3.

До початку судового засідання від позивача, яка діє в своїх інтересах та інтересах позивача ОСОБА_2, як законний представник, надійшла заява про підтримання позовних вимог та розгляд справи у її відсутність.

Відповідач у судове засідання повторно не зявився, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив, заперечення на позов не надав, заяви про розгляд справи за його відсутністю до суду не надходило.

Державну міграційну службу України в Луганській області у якості третьої особи, представником якої було подано заяву, щодо розгляду справи за їх відсутності, та просили прийняти рішення на розсуд суду.

На підставі ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

За таких обставин, враховуючи думку представника позивача, який подав заяву про розгляд справи в заочному провадженні, суд визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутність учасників судового процесу та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

З наданої суду копії свідоцтва про право власності на житло від 02 липня 2001 року № 342АДРЕСА_2 у будинку № 8 на вул. Гагаріна в м. Щастя м. Луганська належить ОСОБА_1, ОСОБА_2 та померлій ОСОБА_4 в рівних частках (а.с. 14).

З договору дарування частки квартири від 08 жовтня 2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Луганського міського нотаріального округу ОСОБА_5 вбачається, що власницею 1/3 частки квартири, яка належала ОСОБА_4, є ОСОБА_1 (а.с. 15). Таким чином позивачці ОСОБА_1 належить 2/3 частки квартири №16 у будинку № 8 на вул. Гагаріна в м. Щастя м. Луганську, а позивачу ОСОБА_2 належить 1/3 частки цієї квартири, відповідно до технічного паспорту, копія якого наявна в матеріалах справи (а.с.16, 17).

Таким чином, суд вважає підтвердженим той факт, що позивачі набули права власності на вищезазначену квартиру, що вбачається з вищевказаного свідоцтва про право власності на житло та договору дарування.

Відповідно до копії свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого Жовтневим районним відділом реєстрації актів громадянського стану м. Луганська 02 березня 2000 року, актовий запис № 132, шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було розірвано ( а.с. 23).

Як вбачається з акту від 14 січня 2014 року (а.с. 27), ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_3 не проживає з жовтня 2010 року, зі слів сусідів переїхав в інше місто.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 є інвалідом 1 групи, про що свідчить довідка до акта огляду МСЕК серії 10ААА №734906, а позивачка - ОСОБА_1, є законним представником недієздатного інваліда дитинства 1 групи, про що свідчить рішення Жовтневої районної ради в м. Луганську № 119 від 20.11.1993 року (а.с.30), та копія посвідчення опікуна ОСОБА_6 ААБ № 076284 ( а.с.28).

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Частиною 1 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно зі ст. 386 ч.2 ЦК України власник може звернутися до суду з вимогою вчинення певних дій для запобігання порушення його права власності. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Частиною 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Право вибору способу захисту порушеного або оспорюваного права належить позивачеві відповідно до вимог ст.ст.3,11,31 ЦПК України, тоді як перевірка відповідності цього способу наявному порушенню і меті судового розгляду, відповідно до ст.4 ЦПК України, є обов'язком суду.

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.

Водночас, відповідно до ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Таким чином, як випливає із указаної норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою.

Виходячи з того, що Закон України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.

Вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства.

Відповідач ОСОБА_3 в квартирі за адресою: м. Луганськ, м. Щастя, вул. Гагаріна, 8/16 не мешкає більш ніж два роки з жовтня 2010 року без поважних причин, не є членом сімї власників квартири, не знявся з реєстрації в зазначеній квартирі позивачів, чим порушує їх право власності. Позивачі вимушені переплачувати за комунальні послуги, несуть додаткові збитки та не можуть у повному обсязі скористатись своїм правом на вільне розпорядження своєю власністю, а тому суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Оскільки судом відповідач визнаний таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, суд вважає, що додатково зобовязувати його знятися з реєстраційного обліку не має підстав, оскільки зняття з реєстрації відбувається на підставі рішення суду про визнання втратившим право на користування житловим приміщення відповідно до Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».

Відповідно до вимог ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивач, на користь якого ухвалено рішення звільнений від сплати судового збору, судовий збір стягується з відповідача в дохід держави.

Позивач ОСОБА_1 просить стягнути з відповідача на її користь понесені нею судові витрати на правову допомогу у розмірі 250 гривень, що повязані з розглядом справи, на підтвердження чого надала суду платіжне доручення № 2 від 14.01.2014 року (а.с.26). Суд вважає вимоги, щодо стягнення з відповідача судових витрат такими, що відповідають п.2 ч.3 ст.79 ЦПК України та підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 79, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 317, 319, 386, 391 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 задовольнити.

Усунути перешкоди ОСОБА_1, ОСОБА_2 у користуванні та розпорядженні квартирою № 16 у будинку № 8 по вулиці Гагаріна в м. Щастя м. Луганську.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі, розташованої за адресою: АДРЕСА_4.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, (ІПН: НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 судові витрати на правову допомогу в сумі 250 (двісті пятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, (ІПН: НОМЕР_1) на користь держави судовий збір у розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Луганської області через Жовтневий районний суд м. Луганська шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

СУДДЯ: Резнік Н.І.»

Із урахуванням п.п. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Суддя О.І. Суський