Номер провадження: 22-ц/813/2718/19
Номер справи місцевого суду: 501/1761/17
Головуючий у першій інстанції Пушкарський Д.В.
Доповідач Цюра Т. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.09.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Цюри Т.В.,

Суддів: Гірняк Л.А., Сегеди С.М.,

За участю секретаря судового засідання: Ющак А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду апеляційну скаргу Чорноморської міської ради Одеської області на рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 08 листопада 2018 року по цивільній справі за позовом Чорноморської міської ради Одеської області до ОСОБА_1 (треті особи відділ Державного архітектурно будівельного контролю Управління Архітектури та містобудування Чорноморської міської ради, комунальне підприємство «Управління житлово-комунального господарства» Чорноморської міської ради Одеської області) про знесення самочинно збудованого майна

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2017 року, Чорноморська міська рада Одеської області звернулася до суду із позовом до ОСОБА_1 , в якому просила суд зобов`язати ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) за рахунок її власних коштів демонтувати добудовані приміщення й привести квартиру АДРЕСА_1 до попереднього стану, що існував до реконструкції визначеному у виготовленому в 2002 році технічному паспорті на квартиру.

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 08 листопада 2018 року у задоволенні позовних вимог Чорноморської міської ради Одеської області до ОСОБА_1 про знесення самочинно збудованого майна - відмовлено в повному обсязі.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, Чорноморська міська рада Одеської області подала до суду апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить суд скасувати рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 08 листопада 2018 року.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 19.12.2018 року відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою Чорноморської міської ради Одеської області на рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 08 листопада 2018 року по цивільній справі за позовом Чорноморської міської ради Одеської області до ОСОБА_1 (треті особи відділ Державного архітектурно будівельного контролю Управління Архітектури та містобудування Чорноморської міської ради, комунальне підприємство «Управління житлово-комунального господарства» Чорноморської міської ради Одеської області) про знесення самочинно збудованого майна, а ухвалою апеляційного суду Одеської області від 26.12.2018 року призначено розгляд вищевказаної цивільної справи у приміщенні апеляційного суду Одеської області.

Указом Президента України № 452/2017 від 29 грудня 2017 року «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах», ліквідовано Апеляційний суд Одеської області, створено Одеський апеляційний суд, який здійснює правосуддя в апеляційному окрузі, який включає Одеську область, з місцезнаходженням у м.Одесі.

Відповідно до ч.6 ст.147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно - територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Частиною 5 ст. 31 ЦПК України передбачено, що у разі ліквідації або припинення роботи суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи суду.

На виконання вимог Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ЦПК України рішенням зборів Одеського апеляційного суду від 28.12.2018 №1 днем початку роботи суду визначено 03.01.2019, до якого підлягають передачі всі справи, що перебували в провадженні Апеляційного суду Одеської області.

За результатами автоматичного розподілу після створення нового суду визначено склад колегії суддів: Цюра Т.В. - головуючий суддя, судді - Гірняк Л.А., Сегеди С.М., що є підставою для прийняття справи до провадження.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 26.02.2019 року прийнято до провадження цивільну справу за позовом Чорноморської міської ради Одеської області до ОСОБА_1 (треті особи відділ Державного архітектурно будівельного контролю Управління Архітектури та містобудування Чорноморської міської ради, комунальне підприємство «Управління житлово-комунального господарства» Чорноморської міської ради Одеської області) про знесення самочинно збудованого майна, яку було призначено до розгляду в приміщенні Одеського апеляційного суду на 05.09.2019 року о 12год.30хв.

У відзиві на апеляційну скаргу, ОСОБА_1 , посилаючись на необґрунтованість апеляційної скарги Чорноморської міської ради, просить суд залишити рішення суду першої інстанції без змін, як законне та обґрунтоване.

Заслухавши пояснення осіб, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

За змістом ч.ч. 1, 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду зазначеним вимогам відповідає, з огляду на таке.

Так, судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 проживає та зареєстрована в кв. АДРЕСА_1 (обставина визнана сторонами).

Будинок АДРЕСА_1 знаходився на балансі ВАТ «Іллічівський завод залізобетонних конструкцій» та мав статус гуртожитку (обставина встановлена судовим рішенням (а.с.100).

Рішенням виконкому Малодолинської сільської ради Одеської області №229 від 12.12.1997 року будинок АДРЕСА_1 переданий на баланс Малодолинської сільської ради та змінений його статус на «Житловий» (а.с.10).

Рішенням Малодолинської сільської ради від 12.12.1997 р. №231 було вирішено передати в безоплатну приватну власність квартири, які розташовані по АДРЕСА_2, АДРЕСА_1 в тому числі і ОСОБА_1 (а.с.9).

ОСОБА_1 своїм правом на безоплатну приватизації АДРЕСА_1 не скористалась.

Рішенням Іллічівської міської ради Одеської області №153-ХХІІІ від 16.11.2001р. було вирішено:

- прийняти до відома рішення Олександрівської селищної, с.Малодолинської і Бурлачобалківської сільських рад про ліквідацію з 20 грудня 2001року органів самоврядування територіальних громад, у тому числі с.Малодолинське та дострокове припинення повноважень;

- прийняти з 20 грудня 2001 року в повному обсязі повноваження органів самоврядування територіальних громад, у тому числі… с.Мадололинське (а.с.12).

На кв. АДРЕСА_1 18.12.2002 року був виготовлений технічний паспорт згідно якого квартира складається з: веранди площею 7,55 кв.м.; кухні площею 10,28 кв.м.; житлової кімнати площею 14,55 кв.м. (а.с.13-16).

Постановою Іллічівського міського суду Одеської області від 25.08.2011р. позов ОСОБА_1 до виконкому Іллічівської міської ради був задоволений, а саме:

- визнана бездіяльність виконавчого комітету Іллічівської міської ради одеської області по ремонту АДРЕСА_1 протиправною;

- зобов`язано виконавчий комітет Іллічівської міської ради Одеської області провести безоплатно ремонт АДРЕСА_1 .

Постановою Іллічівського міського суду Одеської області від 25.08.2011 р. по справі №2а-3571/11 було встановлено, що АДРЕСА_1 є комунальною власністю територіальної громади м.Іллічівська (а.с.29-31).

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 25.04.2012 р. апеляційну скаргу виконавчого комітету Іллічівської міської ради залишено без задоволення, а постанову Іллічівського міського суду Одеської області від 25.08.2011р. без змін.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 22.01.2013р. була розглянута апеляційна скарга виконавчого комітету Чорноморської міської ради на ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 01.10.2012р. про відмову в перегляді судового рішення за нововиявленими обставинами по справі за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Іллічівської міської ради Одеської області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди (а.с.175-176).

Вказаною ухвалою Одеський апеляційний адміністративний суд апеляційну скаргу Виконавчого комітету Іллічівської міської ради Одеської області залишив без задоволення а ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 01.10.2012р. про відмову в перегляді судового рішення за нововиявленими обставинами - без змін.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 22.01.2013р. було встановлено, що квартира, в якій мешкає позивачка ( ОСОБА_1 ) разом зі своєю матір`ю відповідно до довідки БТІ від 08.05.2007р. є власністю Іллічівської територіальної громади.

Рішенням Іллічівського міського суду одеської області від 07.10.2016 р. по справі №501/564/16-ц був задоволений позов ОСОБА_1 до Чорноморської міської ради Одеської області, Державної Казначейської служби України, Управління Державної казначейської служби України, а саме було вирішено стягнути з виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеської області на користь ОСОБА_1 100 000,0 грн..

Вказаним рішенням було встановлено, що постановою Іллічівського міського суду Одеської області від 01.10.2015р., яка набрала чинності 27.10.205р., встановлена обставина того, що постановою державного виконавця від 28.09.2012 р. на підставі п.11 ч.1 ст.49 ЗУ «Про виконавче провадження» було закінчене виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа по справі №2а-3571/11, і при цьому державний виконавець посилався на те, що рішення суду боржником не виконано з поважних причин, в зв`язку з тим, що із листа боржника від 24.09.2012р. слідує, що під час підготовки питання щодо виконання вимог виконавчого документа встановлено, що АДРЕСА_1 не знаходиться в комунальній власності Іллічівської територіальної громади та з цих підстав виконавче провадження було закрите не законно.

Також зазначеним рішенням було встановлено, що дії виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеської області щодо надання до органів виконавчої служби інформації, що АДРЕСА_1 не є власністю Іллічівської територіальної громади, яка викладена в заяві б/н від 24.09.2012р. являються протиправними.

Таким чином, рішеннями судів було встановлено, що АДРЕСА_1 є комунальною власністю територіальної громади м. Іллічівська, не частина квартири, а квартира в цілому.

Рішенням виконавчого комітету Іллічівської міської ради від 28.05.2015р. №214 було вирішено:

- закріпити на праві господарського відання за КП «МУЖКГ» АДРЕСА_1 ;

- КП «МУЖКГ» прийняти АДРЕСА_1 на баланс на укласти договір найму з ОСОБА_2 (а.с.28).

Відмовляючи у задоволенні позову, районний суд виходив з того, що виконавчий комітет Іллічівської міської ради Одеської області рішенням №214 від 28.05.2015р. взяв на баланс АДРЕСА_1 уже з існуючими прибудовами, тобто квартиру в цілому, а тому позивачем не надані докази в обґрунтування позову.

Апеляційний суд погоджується із таким висновком районного суду, оскільки він відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи, виходячи з наступного.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч.1ст.376 ЦК України об`єкт нерухомості відноситься до самочинного будівництва за наявності однієї з наведених умов: земельна ділянка не відведена для цієї мети; немає належного дозволу на будівництво; відсутній належним чином затверджений проект; під час будівництва допущені істотні порушення будівельних норм і правил.

При цьому, за положеннями частини четвертої цієї статті, якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.

За змістом частини сьомої статті 376 ЦК України у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил, суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову.

Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов`язана відшкодувати витрати, пов`язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

За змістом статті 376 ЦК України вимоги про знесення самочинного будівництва інші особи можуть заявляти за умови доведеності факту порушення прав цих осіб самочинною забудовою.

Знесення самочинного об`єкта нерухомості відповідно до статті 376 ЦК України є крайнім заходом впливу на забудовника і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи з метою усунення порушень щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності та коли неможлива перебудова об`єкта нерухомості чи особа відмовляється від здійснення такої перебудови.

Такий висновок застосування норм матеріального права викладено в постанові Верховного Суду України від 6 вересня 2017 року в справі № 6-1721цс16.

Європейський суд з прав людини у справі «Іванова і Черкезов проти Болгарії» (№ 46577/15) від 21 квітня 2016 року, підтвердив, що знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності.

Таким чином, аналіз норм права, викладених у статті 376 ЦК України, дає підстави для висновку про те, що право на звернення до суду з вимогою про знесення самочинно побудованого нерухомого майна належить і особам за умови, що вони доведуть наявність порушеного свого права.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 5, 6 ст. ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З матеріалів справи вбачається, що Чорноморська міська рада Одеської області заявила вимоги про зобов`язання ОСОБА_1 за власний рахунок демонтувати добудовані приміщення та привести квартиру АДРЕСА_1 до попереднього стану, що існував до реконструкції визначеному у виготовленому в 2002 році технічному паспорті на квартиру.

Разом з тим, матеріалами справи встановлено, що квартиру АДРЕСА_1 була надана ОСОБА_1 у користування державним підприємством - ВАТ «Іллічівський завод залізобетонних конструкцій».

Згідно технічного стану квартири, зробленого у 2002 році (а.с. 49-51), станом на жовтень 1983 року цей будинок мав фізичний знос 40 %, але рішенням виконавчого комітету Іллічівської міської ради від 20 жовтня 1983 року було надано дозвіл заводу ВАТ «Іллічівський завод залізобетонних конструкцій» надавати у цих будинках житло.

Станом на 1997 рік фізичний знос будинку складав 89 % (а.с. 49-51)

У 1997 році вказану квартиру передано до житлового фонду Малодолинської сільради, а з 2001 року - до житлового фонду територіальної громади м. Іллічівськ.

При цьому, матеріалами справи встановлено, що з 2000 року ОСОБА_1 неодноразово зверталась до виконавчого комітету Чорноморської міської ради з проханням вжити заходів та провести капітальний ремонт в зазначеній квартирі, як к власнику нерухомого майна щодо утримання цього майна.

Між сторонами відсутній спір з приводу визнання права власності на вказану квартиру, прибудову та земельну ділянку.

Разом з тим, заперечуючи проти позову, ОСОБА_1 зазначала, що здійснені нею у 2002 році переобладнання, були необхідні для утримання будинку в належному стані, а саме заміни пічного опалення в квартирі на газове обладнання (для належного утеплення та опалення будинку у зимовій період), а зазначена прибудова є складовою частиною квартири АДРЕСА_1 , а тому відповідно до ст.ст. 179, 183, 186-187 ЦК, не може існувати право власності нескладову частину окремо від майнового права на річ в цілому.

У апеляційній скарзі, Чорноморська міська рада Одеської області зазначає, що факт самочинного будівництва двох прибудов приховувався ОСОБА_1 , оскільки у жодних своїх скаргах не зазначала, що самочинно побудувала прибудови.

Однак, відповідно рішення №214 ВК Іллічівської міської ради від 28.05.2015 року, приймаючи на баланс спірну квартиру у 2015 році, позивач прийняв всю квартиру (п.2 рішення), а не частину цієї квартири, оскільки на той час прибудови вже було зведено.

Крім того, про фактичний стан квартири позивачу було достеменно відомо, принаймні ще у 2007 році, під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, яка розглядалася за участю представника ВК Іллічівської міської ради Охотнікова В.В., в якій ухвалою апеляційного суду Одеської області від 19.07.2007 року було зазначено, що «… АДРЕСА_1 складається із старої частини в складі 2-х житлових кімнат, кухні загальної площі 31,35 кв.м. та прибудованих приміщень коридора, тамбура та санвузла» (а.с. 85-88).

А тому доводи апеляційної скарги про те, міська влада не цікавилася складом приміщень, що утворюють квартиру, яку займає ОСОБА_1 , оскільки вважала квартиру приватною, спростовується вищенаведеним та є безпідставними.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції. Ніяких нових обставин, які не були предметом розгляду судом першої інстанції та могли вплинути на правильність висновків суду не виявлено і сторонами не надано таких нових доказів в суді апеляційної інстанції.

Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

Отже, апеляційний суд вважає, що судове рішення суду ґрунтується на повно та всебічно досліджених матеріалах справи, постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права і підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

На підставі ч.1 ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Чорноморської міської ради Одеської області - залишити без задоволення.

Рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 08 листопада 2018 року по цивільній справі за позовом Чорноморської міської ради Одеської області до ОСОБА_1 (треті особи відділ Державного архітектурно будівельного контролю Управління Архітектури та містобудування Чорноморської міської ради, комунальне підприємство «Управління житлово-комунального господарства» Чорноморської міської ради Одеської області) про знесення самочинно збудованого майна - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 13.09.2019 року.

Головуючий Т.В. Цюра

Судді: Л.А. Гірняк

С.М. Сегеда