Справа № 645/8052/19
Провадження № 2-з/645/87/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2019 року суддя Фрунзенського районного суду м. Харкова Горпинич О.В., розглянувши заяву про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої злочином, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду в розмірі 168003,04 грн. та моральну шкоду в розмірі 150000,00 грн..

Провадження по справі не відкрито.

Одночасно із позовом позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_2 на праві власності.

В обґрунтування заяви посилався на те, що 08 березня 2016 року ОСОБА_2 близько 10 год. 30 хв., керувала технічно справним автомобілем «Nissan Note», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить їй на праві власності, та рухалась по проїжджій частині АДРЕСА_2 зі сторони АДРЕСА_3 в напрямку АДРЕСА_4 зі швидкістю приблизно 80 км/год. Проїжджаючи перехрестя вул. Маршала Рибалко та бульвару Богдана Хмельницького, ОСОБА_2 , через злочинну недбалість, не передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинна була і могла їх передбачити, не надала переваги у русі автомобілю «Skoda Superb», реєстраційний номер НОМЕР_2 ХВ, який рухався по бульвару Богдана Хмельницького зі сторони проспекту Олександрійського в напрямку Московського проспекту, та допустила зіткнення з даним автомобілем, чим порушила вимоги п.16.11 та розділу 33 п/п 2.1 Правил дорожнього руху України. З моменту вчинення ДТП ОСОБА_2 не було сплачено жодної суми коштів. Вказував, що не вжиття заходів забезпечення позову може призвести до відчуження квартири, що в свою чергу може ускладнити або навіть зробить неможливим виконання рішення суду, а ОСОБА_2 залишиться зовсім безкарною стосовно, хай і не умисного, але злочину, який причинив величезну шкоду не тільки позивачу, але і всій його родині.

Суд, дослідивши зміст та вимоги заяви про забезпечення позову, приходить до наступного висновку.

Заяву про забезпечення позову, подану одночасно з пред`явленням позову, з дотриманням порядку, встановленого ч. 1 ст. 152 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Забезпечення позову - це вжиття судом, в провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом про присудження реальне виконання позитивно прийнятого рішення. Інститут забезпечення позову врегульований статтями 149-158 ЦПК України і спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Ним усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 ЦПК України заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується шляхом, зокрема, накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, заборони вчинення певних дій.

Відповідно до ч. ч. 5-7 ст. 153 ЦПК України, залежно від обставин справи, суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову, підстави його обрання та вирішує питання про зустрічне забезпечення.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки сторони позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Як вбачається з тексту заяви позивач ОСОБА_1 виходив лише з припущення про ймовірність продажу спірного майна відповідачем. При цьому матеріали заяви не містять доказів чи обґрунтування доводів позивача про те, що виконання рішення у майбутньому може бути утруднене чи відповідач буде ухилятися від виконання такого рішення. Також не надано доказів того, що відповідач ОСОБА_2 збирається продати спірне майно іншій особі.

Так, позивачем у заяві в якості майна, на яке належить накласти арешт вказано: 2-х кімнатну квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 46,3 кв.м, житловою площею 30,5 кв.м., яка належить ОСОБА_2 на праві приватної власності.

Слід зазначити, що вартість майна визначається відповідно до вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Проте, необхідно зазначити, що виходячи із статистичних даних середньої вартості вторичного житла по Немишлянському району міста Харкова (а саме по проїзду Стадіонному в м. Харкові), з урахуванням кімнатності середня вартість 2-кімнатної квартири складає 550 000,00 грн..

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Відповідно, заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Тобто, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, у тому числі для запобігання потенційним труднощам щодо подальшого виконання такого рішення.

Згідно ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Суд приймає до уваги вимоги та предмет позову та вважає, що позивач не довів необхідності застосування заходів забезпечення позову, наявність об`єктивних обставин необхідності охорони матеріально правових інтересів позивача та неможливість виконання судового рішення.

З огляду на те, що заява про забезпечення позову не містить посилання на беззаперечні мотиви, за якими ОСОБА_1 вважає, що захист його прав, свобод та інтересів буде неможливим без вжиття відповідних заходів і для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також не вказано в чому полягає значимість таких зусиль і наскільки значні витрати будуть ним при цьому понесені, враховуючи їх співмірність із заявленими вимогами, суд відмовляє у задоволенні заяви про забезпечення позову у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 149-153, 260 ЦПК України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Харківського апеляційного суду через Фрунзенський районний суд м. Харкова.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: