ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1008/19 Справа № 185/876/18 Суддя у 1-й інстанції - Суддя у 2-й інстанції - Деркач Н. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Деркач Н.М.

суддів - Каратаєвої Л.О., Ткаченко І.Ю.

при секретарі - Лященко С.Г.

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 та Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 вересня 2018 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» про відшкодування моральної шкоди в зв'язку зі смертю батька, причиною якої є професійне захворювання, -

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» про відшкодування моральної шкоди в зв'язку зі смертю батька, причиною якої є професійне захворювання.

В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що його батько ОСОБА_2 тривалий час працював на підприємстві вугільної промисловості - шахті «Дніпровська», у зв'язку з чим отримав професійне захворювання. ІНФОРМАЦІЯ_1 року його батько помер, причиною смерті було встановлено - хронічний пиловий бронхіт, в подальшому було встановлено зв'язок смерті з хронічним захворюванням. Смертю батька позивачу завдано моральну шкоду, а саме він тяжко пережив смерть рідної людини. Зважаючи на вище викладене і те що втрата батька настала внаслідок отриманого професійного захворювання, позивач просить стягнути на його користь 80 000 грн. моральної шкоди з відповідача.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 вересня 2018 року позов ОСОБА_1 до ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» про відшкодування моральної шкоди в зв'язку зі смертю батька, причиною якої є професійне захворювання задоволено частково.

Стягнуто з ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 50 000 гривень.

Стягнуто з ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» судовий збір у розмірі 704,80 грн. на користь держави.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду першої інстанції змінити, збільшивши суму моральної шкоди з 50 000 грн. до 80 000 грн., посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Не погодившись з рішенням суду, ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» звернулось до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Згідно з частиною 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положенням частини 2 статті 374 ЦПК України підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно ч.2 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім'єю.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 працював на шахті "Дніпровській", яка належить ПрАТ «Павлоградвугілля», що підтверджується копією трудової книжки(а.с.7-8).

Актом розслідування професійного захворювання від 12 березня 2004 року ОСОБА_2 було встановлено діагноз пиловий бронхіт 1 стадії з бронхообструктивним синдромом, емфізема легенів 1 стадії. Професійне захворювання виникло внаслідок тривалої роботи в умовах підвищеної запиленості(а.с.12-13).

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_2 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть(а.с.9).

15 вересня 2017 року довідкою МСЕК було встановлено причинний зв'язок смерті з професійним захворюванням(а.с.11).

Позивач ОСОБА_1 є сином померлого ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про народження(а.с.6).

Виробничими факторами, що спричинили ОСОБА_2 захворювання, є шкідливі умови підвищеної запиленості.

Задовольняючи частково позовні вимог ОСОБА_1 та стягуючи на його користь 50 000 грн. моральної шкоди, суд першої інстанції правильно виходив з того, що у зв'язку зі смертю батька позивача, причиною якої є недотриманням відповідачем вимог чинного законодавства у сфері безпеки праці, позивачу спричинено моральну шкоду, пов'язану із втратою рідної людини, люблячого батька, опори та моральної підтримки, що призвело до душевних страждань, порушення нормальних життєвих зв'язків.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що сума моральної шкоди, яка стягнута на його користь є недостатньою для відшкодування його моральних страждань, а також доводи апеляційної скарги відповідача про те, що розмір моральної шкоди 50 000 грн. є завищеним, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки суд першої інстанції при вирішенні питання розміру моральної шкоди, врахував практику Європейського суду з прав людини, викладену в рішенні Нечипорук та Йонкало проти України № 42310/04 від 21.04.2011 року, роз'яснення п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", відповідно до якого, розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров'я потерпілого, тяжкість отриманого захворювання, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, конкретних обставин по справі, характер моральних страждань і наслідків, що наступили.

Вимога апеляційної скарги ПрАТ «Павлоградвугілля» про скасування рішення суду та відмову у задоволенні позовних вимог не може бути задоволена, оскільки сам скаржник у своїй апеляційній скарзі вказує на те, що розмір моральної шкоди є завищеним, факту завдання підприємством моральної шкоди не спростовує, тобто визнає її спричинення позивачу.

Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Інші доводи апеляційних скарг не спростовують висновків місцевого суду, зводяться до переоцінки доказів і незгоди із висновками суду щодо обставин справи.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що з'ясувавши в достатньо повному об'ємі права та обов'язки сторін, обставини справи, перевіривши доводи та давши їм правову оцінку, суд першої інстанції ухвалив рішення, що відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

Враховуючи викладене, апеляційні скарги підлягають залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Судові витрати понесені сторонами в зв'язку з переглядом судового рішення розподілу не підлягають, оскільки апеляційні скарги залишені без задоволення.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, ч.ч.3-6 ст.147 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» - залишити без задоволення.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 вересня 2018 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Судді: Н.М. Деркач

Л.О. Каратаєва

І.Ю. Ткаченко