РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.01.2019 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира в складі:

головуючого судді Слюсарчук Н.Ф.

з участю секретаря с/з ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини: доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що відповідач ухиляється від покладеного на нього обов'язку утримання дитини, регулярно добровільно матеріальну допомогу не надає, хоча має таку можливість.

Ухвалою від 14 вересня 2018 року у даній справі було відкрите спрощене провадження та призначено справу до розгляду на 18 жовтня 2018 року.

16.11.2018 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від відповідача в якому, він позовні вимоги визнав частково та просив стягувати аліменти на утримання доньки в твердій грошовій сумі 1300 грн. щомісячно до повноліття дитини, починаючи з дня пред'явлення позову.

В судове засідання позивач не зявилася, про час, день та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, представник позивача подала до суду заяву в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила стягнути аліменти на утримання дитини 2000 грн., а також 2000 грн. за послуги адвоката.

Відповідач в судове засідання не зявився, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позицію щодо позову виклав у відзиві та підтримав його.

Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутності на підставі вимог ст.ст. 211 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, оцінюючи докази в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді справи в судовому процесі на засадах змагальності, як того вимагає ст. 12 ЦПК України, та у відповідності з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Дані правовідносини регулюються ст.ст. 180,182,184 СК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Судом встановлено, що в період шлюбу сторін 07.07.2007 року, народилася донька ОСОБА_5, батьком якої є відповідач, про що зазначено у свідоцтві про народження дитини. Відповідач в добровільному порядку не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини, ухиляється від її виховання.

Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3 від 15.05.2006 року передбачено, що згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Ст.181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються між ними.

Відповідно до ч.3 ст.181 ЦПК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Оскільки відповідач є батьком дитини, то нарівні з матір'ю зобовязаний утримувати її до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що відповідач є працездатним, фізично здоровим, за станом здоровя може надавати допомогу на утримання дитини.

Згідно ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

За нормами ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Позивач не довела спроможність відповідача сплачувати аліменти в твердій грошщовій сумі 2000 грн., щомісячно, а також необхідність їх стягнення на утримання дитини саме в такому розмірі.

За таких обставин, оскільки судом було встановлено, що дитина проживає з позивачкою, а відповідач ухиляється від надання матеріальної допомоги на утримання дитини, при цьому приймаючи до уваги стан здоров'я, матеріальне становище відповідача, суд приходить до висновку про необхідність призначення аліментів на утримання доньки ОСОБА_5, які підлягатимуть стягненню з відповідача на користь позивачки, з врахуванням принципу справедливості та розумності, у твердій грошовій сумі 1300 грн., щомісячно, починаючи з дня постановлення рішення суду і до повноліття дитини.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України до судових витрат відносяться витрати, пов'язані з розглядом справи, до яких належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Частиною 2 ст. 137 ЦПК України встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.

Встановлено, що 27.11.2018 року між ОСОБА_2 та адвокатом ОСОБА_6 укладено договір про надання правничої (правової) допомоги.

На підтвердження повноважень адвоката надано копію ордеру серії ЖТ №45022 від 28.11.2018 року.

Копію договору про надання правничої допомоги, суду не надано.

Частинами 2, 3 ст. 137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При цьому, склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі, що свідчить про те, що витрати на правову допомогу повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.

Однак, позивачем суду не надано належних доказів, якими підтверджується вартість робіт за договором про надання правової допомоги та не надано доказів на підтвердження оплати позивачем витрат на правову допомогу в розмірі 1500,00 грн., а саме не надано копії свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, копій розрахункових документів (квитанції, тощо) та копії акту виконаних робіт, тому вимоги позивача про стягнення витрат на правову допомогу не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не доведено належними доказами понесення витрат на правову допомогу.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави суму судового збору у розмірі 704 грн. 80 коп.,

Керуючись ст.ст.180, 184 СК України, ст. ст.5, 12, 13, 81, 206, 211, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,-

Ухвалив:

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 в твердій грошовій сумі 1300 грн., щомісячно, починаючи з 11.09.2018 року, тобто з дня звернення до суду позивача і до повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 704,80 грн.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Богунський районний суд м. Житомира протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1).

Відповідач: ОСОБА_3 (адреса: АДРЕСА_2).

Суддя Н.Ф. Слюсарчук