Справа № 303/5937/16-ц
П О С Т А Н О В А

Іменем України

29 січня 2019 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:

Головуючого - судді Фазикош Г. В.

суддів Куштана Б. П., Кожух О. А.

з участю секретаря Юрочко А. П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_1, що діє від імені відповідача ОСОБА_2, на заочне рішення Мукачівського міськрайонного суду від 14 грудня 2016 року, ухвалене суддею Слюсарчуком В. М., по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні гаражем, -

В С Т А Н О В И В :

В жовтні 2016 року ОСОБА_3 пред'явила позов до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні гаражем.

Свої вимоги мотивувала тим, що вона є власником і користувачем гаражу АДРЕСА_1

У 2010 року відповідач незаконно, самовільно, шляхом зміни замка дверей зайняв належне позивачу приміщення гаражу та користується ним незважаючи на заперечення з боку позивачки.

05 липня 2016 року рішенням Мукачівського міськвиконкому №161 позивачці надано дозвіл на переоформлення технічної документації на гараж, розробку проектно-технічної документації та погодження в установленому порядку. 16 червня 2016 року на спірний гараж було виготовлено технічний паспорт, однак відповідач відмовляється його звільнити.

У зв'язку з цим позивачка просила зобов'язати відповідача не чинити їй перешкоди у користуванні гаражем шляхом звільнення його і надання вільного доступу до приміщення гаража АДРЕСА_1 (а.с.2-4).

Заочним рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 14 грудня 2016 року позов задоволено. Зобов'язано ОСОБА_2 не чинити перешкод ОСОБА_3 у користуванні майном, шляхом звільнення і надання їй вільного доступу до приміщення гаража АДРЕСА_1

На це рішення адвокат ОСОБА_1, що діє від імені відповідача ОСОБА_2, подав апеляційну скаргу. Зазначає, що відповідач не був повідомлений про час та місце розгляду справи, а тому позбавлений права на захист своїх прав та інтересів. Крім того, позивачем не додано жодного правовстановлюючого документа, який б свідчив, що він є власником або користувачем спірного гаражу. Скаржник просить рішення суду першої інстанції скасувати, в задоволенні позову відмовити (а.с.130-132).

У судовому засіданні в апеляційній інстанції представник відповідача ОСОБА_1 скаргу підтримав та просив задовольнити. Позивачка ОСОБА_3 проти скарги заперечила та просила її відхилити.

Заслухавши пояснення присутніх учасників процесу, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з таких підстав.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що позивачка ОСОБА_3 є власником та користувачем гаражу АДРЕСА_1. Відповідач ОСОБА_2 створює позивачці перешкоди в користуванні цим гаражем, відмовляється добровільно його звільнити.

Такі висновки є помилковими, оскільки суд першої інстанції не з'ясував всіх обставин справи, що є підставою для скасування рішення місцевого суду та ухвалення нового рішення по суті позовних вимог (п.1, ч.1 ст.376 ЦПК України).

З матеріалів справи слідує, що між сторонами існує спір щодо права на гараж АДРЕСА_1. Позивачка зазначає, що вона є власником цього гаражу як спадкоємець за померлим батьком. Відповідач вказує, що він придбав цей гараж у занедбаному стані за 200 доларів США та повністю його перебудував.

Тривалий час вказаний спір є предметом розгляду в судах різних інстанції. Так, ОСОБА_3 пред'явила позов до виконкому Мукачівської міської ради про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на гараж в порядку спадкування. Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 19 грудня 2013 року позов задоволено. Ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 29 травня 2014 року рішення суду першої інстанції скасовано, а в задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено, оскільки не залучено в якості відповідача ОСОБА_2, який добудував гараж та оформив на нього документи (а.с.55).

Далі, ОСОБА_3 пред'явила позов до виконкому Мукачівської міської ради про визнання протиправним та скасування п. 2.2 рішення виконкому Мукачівської міської ради від 26 травня 2010 року № 114 в частині надання дозволу на завершення будівництва цегляного гаражу в автогаражному утворенні «АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_2, виготовлення проектно-технічної документації та погодження в установленому порядку. Постановою Мукачівського міськрайонного суду від 09 вересня 2014 року позов задоволено. Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 26 січня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано, а позовні вимоги ОСОБА_3 залишено без розгляду, оскільки позивачем пропущено шестимісячний строк звернення до суду з позовом (а.с.64-65).

Далі, ОСОБА_3 пред'явила позов до виконкому Мукачівської міської ради, ОСОБА_4 про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на гараж в порядку спадкування. Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 20 березня 2015 року, залишеним без зміни ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 25 травня 2015 року, в задоволенні позову відмовлено, оскільки на час смерті батька позивачки ОСОБА_5 він не був власником цього гаражу. Крім того, відповідно до рішення виконкому Мукачівської міської ради від 26 травня 2010 року № 114 відповідачу ОСОБА_2 дозволено завершити будівництво цегляного гаражу в автогаражному утворенні «АДРЕСА_1. Це рішення міської ради є чинним і позивачкою ОСОБА_3 не оскаржено (а.с.56-63).

Далі, ОСОБА_3 пред'явила позов до ОСОБА_2, виконкому Мукачівської міської ради про визнання права власності на гараж, визнання протиправним та скасування п. 2.2 рішення виконкому Мукачівської міської ради від 26 травня 2014 року № 114. Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 29 жовтня 2015 року в задоволенні позову відмовлено. Рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 15 січня 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано, а позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано п.2.2 рішення виконавчого комітету Мукачівської міської ради від 26 травня 2010 року №114 в частині надання дозволу на завершення будівництва цегляного гаража в автогаражному утворенні «АДРЕСА_1 громадянину ОСОБА_2, виготовлення проектно-технічної документації та погодження її в установленому порядку. В решті вимог відмовлено (а.с.7-10).

У рішенні апеляційного суду Закарпатської області від 15 січня 2016 року встановлені наступні обставини, які не потребують доказуванню у спорі між тими самими сторонами. Встановлено, що батько позивачки ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Згідно заповіту від 10.02.2004 року ОСОБА_5 заповів усе своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося і взагалі все те, що на день смерті буде йому належати і на що він, за законом матиме право, позивачці ОСОБА_3

За життя ОСОБА_6 був членом гаражного кооперативу «Будіндустрія», йому було виділено 03 березня 1990 року місце для будівництва гаражу в гаражному кооперативі по АДРЕСА_1

Той факт, що саме ОСОБА_5 здійснював будівництво вказаного гаражу підтверджується також і членами гаражного кооперативу.

Рішенням виконавчого комітету Мукачівської міської ради від 26 травня 2010 року №114, зокрема п.2.2. відповідачу ОСОБА_2 надано дозвіл на завершення будівництва цегляного гаражу в автогаражному утворенні «АДРЕСА_1, виготовлення проектно-технічної документації та погодження її в установленому порядку.

Даним рішенням дано дозвіл відповідачу ОСОБА_2 на завершення будівництва гаражу, який будував і володів померлий ОСОБА_5 і саме цей гараж є спірним.

Таким чином, визнано, що рішення виконавчого комітету Мукачівської міської ради від 26 травня 2010 року №114 в частині надання дозволу на завершення будівництва цегляного гаража в автогаражному утворенні «АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_2, виготовлення проектно- технічної документації та погодження її в установленому порядку, порушує законні права та інтереси позивачки ОСОБА_3, як члена сім'ї померлого ОСОБА_5 і його спадкоємця, який має речові права на даний гараж. З урахуванням наведеного вказане рішення виконкому визнано незаконним та скасовано.

Щодо вимог про визнання за позивачкою ОСОБА_3 права власності на спірний гараж, то у рішенні апеляційного суду Закарпатської області від 15 січня 2016 року встановлено, що відсутні будь-які дані, які б свідчили про те, що спадкодавець за час свого життя набув в установленому законом порядку право власності на спірний об'єкт нерухомості - гараж. Позивачка ОСОБА_3, як спадкоємець, яка прийняла спадщину за померлим батьком ОСОБА_5, що був забудовником спірного гаража, має право на успадкування майнових прав і обов'язків забудовника. Правових підстав для визнання за позивачкою ОСОБА_3 в порядку спадкування права власності на спірний гараж немає.

Згідно статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ст. 12 ЦПК України).

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (ст. 76 ЦПК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст. 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.5, 6 ст. 82 ЦПК України).

В даному випадку належних та достовірних доказів, які б свідчили про те, що позивачка ОСОБА_3 є власником гаражу АДРЕСА_1, в матеріалах справи немає. Згідно рішення апеляційного суду Закарпатської області від 15 січня 2016 року визнано, що позивачка має право на успадкування майнових прав і обов'язків забудовника (а.с.7-10). Крім того, на підставі цього рішення виконком Мукачівської міської ради вирішив дозволити переоформити технічну документацію на спірний гараж з ОСОБА_5 на доньку ОСОБА_3 (позивачка) (а.с.11). Однак, завершити процес переоформлення права власності на гараж станом на день пред'явлення позову позивачка не змогла. Свідоцтво про право власності суду не пред'явила. В судовому засіданні в апеляційній інстанції позивачка пояснила, що на теперішній час відповідного свідоцтва вона не має, однак займається його виготовленням. Колегія суддів констатує, що відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Водночас, на момент подачі позову до суду першої інстанції (жовтень 2016 року) та на момент розгляду справи у суді апеляційної інстанції (січень 2019 року), позивачка не є власником спірного гаража, оскільки не завершила процес його переоформлення, доказів того, що вона є його користувачем також немає, а тому передчасно звернулася до суду з даним позовом. За цих обставин в задоволенні позову слід відмовити.

Враховуючи вищевикладене, керуючись п. 2 ч. 1 ст. 374, п. 1 ч. 1 ст. 376, ст.ст. 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_1, що діє від імені відповідача ОСОБА_2, - задовольнити.

Заочне рішення Мукачівського міськрайонного суду від 14 грудня 2016 року - скасувати, ухваливши у справі нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні гаражем - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 05 лютого 2019 року.

Головуючий:

Судді: