Провадження № 22-ц/801/348/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Федчишен С. А.
Доповідач:Міхасішин І. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2019 рокуСправа № 127/26817/16-цм. Вінниця

Вінницький апеляційний у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ:

головуючого: Міхасішина І.В.,

суддів: Стадника І.М., Войтка Ю.Б.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу №127/26817/16-ц за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_4 про припинення зобов'язань за договором іпотеки

за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» Славкіної М.А. на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 11 грудня 2018 року про повернення заяви, постановлену у складі судді Федчишена С.А.,

встановив:

В листопаді 2018 року публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Хрещатик» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» Славкіної М.А. (далі-ПАТ «КБ «Хрещатик») звернулося до суду із заявою про перегляд заочного рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 22 жовтня 2018 року.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 11 грудня 2018 року таку заяву ПАТ «КБ «Хрещатик» визнано неподаною та повернуто заявнику з підстав неусунення недоліків щодо доплати судового збору в сумі 528,60 грн., визначених ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 28 листопада 2018 року.

В апеляційній скарзі ПАТ «КБ «Хрещатик» просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм процесуального права.

В апеляційній скарзі зазначав, що банк знаходиться на стадії ліквідації, а тому оплата судового збору потребувала попереднього погодження із Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, в зв'язку з чим визначений судом п'ятиденний строк для усунення недоліків був недостатнім. У строк, встановлений судом заявником було направлено заяву про продовження строку для усунення недоліків, а вже 12 грудня 2018 року направлено оригінал платіжного доручення про сплату судового збору. Заявник вчинив дії, спрямовані на виконання ухвали суду про залишення заяви без руху та повністю виконав вимоги ухвали, а тому ухвала про повернення заяви підлягає скасуванню.

В строк, встановлений судом, від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_4 надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому третя особа просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін, як таку, що постановлена з дотриманням норм процесуального права. У відзиві зазначав, що доводи апеляційної скарги є безпідставними та ґрунтуються на помилковому тлумаченні норм закону.

Позивач ОСОБА_3 правом відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Колегія суддів, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дійшла висновку, що скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно із ч.ч. 1,2,5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам ухвала суду першої інстанції не відповідає.

По справі встановлено, що ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 28 листопада 2018 року заяву ПАТ «КБ «Хрещатик» про перегляд заочного рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 22 жовтня 2018 року залишено без руху з підстав сплати судового збору за подання заяви не в повному обсязі.

Відповідачу надано строк для усунення недоліків протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали про залишення заяви без руху для доплати судового збору в сумі 528, 60 грн.

Копію ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 28 листопада 2018 року отримано банком 03 грудня 2018 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 199).

10 грудня 2018 року ПАТ «КБ «Хрещатик» засобами поштового зв'язку направив клопотання про продовження строку на усунення недоліків, зареєстроване судом першої інстанції 12 грудня 2018 року, в якому відповідач повідомив про свій намір доплатити судовий збір у визначеному судом розмірі, разом з тим просив продовжити строк для усунення недоліків, оскільки ПАТ «КБ «Хрещатик» перебуває в стані ліквідації і Фондом гарантування вкладів фізичних осіб затверджено кошторис на грудень 2018 року, в якому передбачені витрати на судовий збір. В зв'язку з великим обсягом звернення до суду з позовними заявами і обмеженою сумою кошторису, оплата судового збору потребує додаткового погодження, а відтак часу для усунення недоліків.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 11 грудня 2018 року заяву ПАТ «КБ «Хрещатик» про перегляд заочного рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 22 жовтня 2018 року визнано неподаною та повернуто заявнику.

12 грудня 2018 року ПАТ «КБ «Хрещатик» поштовим зв'язком направив до суду оригінал платіжного доручення №11_212314 від 11 грудня 2018 року про сплату судового збору в сумі 528,6 грн., яка зареєстрована судом 17 грудня 2018 року.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 13 грудня 2018 року у задоволенні клопотання ПАТ «КБ «Хрещатик» про поновлення строку на усунення недоліків, вказаних в ухвалі суду від 28 листопада 2018 року відмовлено.

Повертаючи заяву, суд першої інстанції виходив з того, що станом на 11 грудня 2018 року жодних документів чи листів від заявника до суду не надходило, недоліки у встановлений судом строк не усунуто.

Такий висновок суду першої інстанції не в повній мірі відповідає обставинам справи та нормам процесуального законодавства.

Згідно з ч. 6 ст. 285 ЦПК України до заяви про перегляд заочного рішення додається документ про сплату судового збору.

Відповідно до ч.8 ст. 285 ЦПК України до неналежно оформленої заяви про перегляд заочного рішення застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

За змістом ст. 185 ЦПК України, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Згідно із ст. 120 ЦПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Статтею 121 ЦПК України передбачено, що суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій.

Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню цивільного судочинства.

Перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок (ст. 123 ЦПК України).

Відповідно до ч.3, 6 ст. 124 ЦПК України якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здані на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв'язку.

Відповідно до ч.2 ст. 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Згідно із ч.ч.1,2 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд та учасники судового процесу зобов'язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Як видно з матеріалів справи, копію ухвали суду від 28 листопада 2018 року про залишення заяви без руху було отримано банком 03 грудня 2018 року.

Строк на усунення недоліків, обрахований за правилами ст.ст. 123, 124 ЦПК України закінчувався 10 грудня 2018 року.

З урахуванням положень ч.6 ст. 124 та ч.2 ст. 127 ЦПК України заявник до закінчення строку, встановленого судом звернувся із заявою про продовження строку для усунення недоліків, навівши причини та обґрунтування, надавши відповідні докази на підтвердження наведених обставин, яку надіслав поштовим зв'язком 10 грудня 2018 року, що підтверджується відбитком поштового штемпелю на конверті (а.с. 204).

Наказом Міністерства інфраструктури України від 28 листопада 2013 року №958, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 28 січня 2014 року за №173/24950, затверджено Нормативи і нормативні строки пересилання поштових відправлень, згідно з п. 1,2 розділу ІІ яких, нормативні строки пересилання простої письмової кореспонденції операторами поштового зв'язку (без урахування вихідних днів об'єктів поштового зв'язку) у межах області та між обласними центрами України (у тому числі для міст Києва, Сімферополя, Севастополя) становить Д+3, пріоритетної - Д+2 ;

де Д - день подання поштового відправлення до пересилання в об'єкті поштового зв'язку або опускання простого листа чи поштової картки до поштової скриньки до початку останнього виймання;

1, 2, 3, 4, 5 - кількість днів, протягом яких пересилається поштове відправлення.

При пересиланні рекомендованої письмової кореспонденції зазначені в пункті 1 цього розділу нормативні строки пересилання збільшуються на один день.

Суд першої інстанції передчасно постановив ухвалу про повернення заяви від 11 грудня 2018 року, не врахувавши норми поштового обігу між обласними центрами, що не сприяло виконанню завдань цивільного судочинства щодо ефективного захисту прав заявника.

Вимоги ухвали про залишення заяви без руху заявником в строк до 10 грудня 2018 року виконані не були, проте матеріалами справи підтверджено, що доплату судового збору у розмірі, визначеному судом, було здійснено 11 грудня 2018 року та направлено платіжне доручення до суду першої інстанції 12 грудня 2018 року (а.с. 208).

У світлі наведеного відсутні підстави вважати, що заявник діяв недбало, оскільки останнім було в повному обсязі виконано ухвалу суду першої інстанції про залишення заяви без руху, вжито заходів для вирішення питання про продовження процесуального строку з наведенням відповідних обґрунтувань, а пропуск встановленого судом строку виконання вимог є настільки незначним, що не призвів до порушення балансу між приватним і публічним інтересом, який полягає у забезпеченні належного здійснення судочинства.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду.

Як свідчить позиція ЄСПЛ у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу до суду, в тому розумінні, що особі забезпечується можливість звернутися до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави відсутні правові чи практичні перешкоди для реалізації цього права.

Водночас, право на доступ до правосуддя не є абсолютним з точки зору його практичного забезпечення. У справі «Golder проти Сполученого Королівства» ЄСПЛ зазначив, що вказане право в силу своєї природи вимагає державного регулювання (яке може змінюватися залежно від місця та часу, з урахуванням потреб і ресурсів як суспільства, так і конкретних осіб). Разом з тим, таке врегулювання не повинно завдавати шкоди змісту цього права та конкурувати з іншими правами, встановленими Конвенцією.

Суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) можуть позбавити заявників права звертатись до суду (Perez de Rada Cavanilles v. Spain (Перес де Рада Каванил'ес проти Іспанії), § 49; Miragall Escolano v. Spain (Міраґаль Есколано та інші проти Іспанії), § 38; Societe anonyme Sotiris and Nikos Koutras ATTEE v. Greece (Societe anonyme Sotiris and Nikos Koutras ATTEE проти Греції), § 20; Beles and others v. the Czech Republic (Белеш та інші проти Ческьої Республіки),, § 50; RTBF v. Belgium (RTBF проти Бельгії), §§ 71, 72, 74), що в свою чергу є порушенням п. 1 ст. 6 Конвенції.

Таким чином, визнання заяви неподаною та повернення її заявнику з наведених в ухвалі від 11 грудня 2018 року підстав, є формальним та таким, що порушує права заявника на доступ до суду.

За таких обставин, відповідно до ч.1 ст. 379 ЦПК України ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню як така, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, а справа направленню для продовження розгляду.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 374, 379, 381,382, 384 ЦПК України, суд,

постановив :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» Славкіної М.А. задовольнити.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 11 грудня 2018 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуючий: І.В. Міхасішин

Судді: І.М. Стадник

Ю.Б. Войтко