_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/9294/18
Провадження № 2/520/749/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.01.2019 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді Коваленко О.Б.,

За участю секретаря Маценко В.В.,

Представника відповідача адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3, про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, -

ВСТАНОВИВ:

23.07.2018 року позивачкаОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки у розмірі 3145,00 гривень; моральної шкоди у розмірі 10000 гривень; та витрат, пов'язаних зі сплатою судового збору у розмірі 704,80 гривень.

Позивач позовні вимоги мотивував тим, що 12.12.2017 року о 17 годині 20 хвилин, ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом «Nissan Juke» д/н НОМЕР_1 в м. Одесі по вул. Ак. Вільямса, 82, при виїзді з двору сервісного центру не надала переваги в русі автомобілю «Subaru» д/н ВН 2335 BE, яким керувала ОСОБА_2 , що рухався по вул. Ак. Вільямса, та скоїла з ним зіткнення. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_3 порушила вимоги п. 10.2 «Правил дорожнього руху». За результатами ДТП було складено протокол про адміністративне правопорушення від 12.12.2017 року. Постановою Київського районного суду м. Одеси у справі №520/288/18 від 21.03.2018 р. було визнано ОСОБА_3 винною у скоєнні адміністративного порушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, та накладено адміністративне стягнення.

Таким чином, в результаті порушення відповідачем п. 10.2 «Правил дорожнього руху» стала дорожньо-транспортна пригода. Зіткнення автомобілів, що належать позивачу і відповідачу, призвело до утворення механічних ушкоджень транспортного засобу Позивачка усунення таких ушкоджень буде проводити за рахунок власних коштів, що спричинить збитки на суму, що вказана в рахунку № СЧ - 028852 від 06.03.2018 р. виданому ФОП ОСОБА_4

Вартість ремонту автомобіля, на підставі рахунку № СЧ - 028852 від 06.03.2018 р. становитиме:

1)Витратні матеріали - 1 315 грн.

2)Бампер задній - с/у - 360 грн.

3)Бампер задній - р/с - 180 грн.

4)Бампер задній - фарбування - 1 050 грн.

5)Підбір фарби - 150 грн.

6)Мийка кузова позашляховика - 90 грн.

Таким чином, в результаті ДТП автомобіль позивача отримав механічні ушкодження. Вартість ремонту автомобіля становитиме 3145 грн. 00 коп. Окрім викладеного вище, фактом участі позивача у ДТП та отриманні його автомобілем механічних ушкоджень, позивачу було спричинено також і завдання моральної шкоди Пошкодження автомобіля фактично порушує режим права власності позивача, зумовлює необхідність витрачати час на ремонт автомобіля, неодноразово відвідувати СТО замість того щоб присвятити цей час сім'ї, роботі чи іншим речам, яким би позивач за інших обставин бажав би присвятити час або надав перевагу.

До моменту завершення ремонту позивач змушений буде користуватись пошкодженим автомобілем, що спричиняє дискомфорт, окрім того автомобіль виглядає не естетично, що засмучує позивача, нагадує про ДТП, яке за менш сприятливих обставин могло б мати набагато серйозніші наслідки і навіть загрожувати здоров'ю і життю позивача, чим викликає стан підвищеної напруженості, хвилювання, певною мірою беззахисності, дратівливості і пригніченості.

Представник позивачки підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив задовольнити.

Позивачем було надане до суду клопотання про залучення до участі в справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО України». У подальшому дане клопотання не було підтримано позивачем та представником позивача під час судового розгляду.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав.

У судовому засіданні встановлено, що 12.12.2017 року о 17 годині 20 хвилин, трапилася ДТП за участю ОСОБА_3 , яка керувала гранспортним засобом «Nissan Juke» д/н НОМЕР_1 в м. Одесі по вул. Ак. Вільямса, 82, при виїзді зі двору сервісного центру, та ОСОБА_2 , за кермом автомобілю «Subaru» д/н ВН 2335 BE, яким керувала ОСОБА_2 , що рухався по вул. Ак. Вільямса.

Відповідно до п. 21.1.3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-парової відповідальності власників наземних транспортних засобів» на території України забороняється експлуатація транспортного без поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТСБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування.

На виконання зазначених вимог Закону, між - ОСОБА_3 та ПрАТ АСК «ІНГО Україна» 12 вересня 2017 року було укладено договір страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, про що видано Поліс № АМ/0623003.

Договір було укладено строком на один рік, тобто до 11 вересня 2018 року, забезпеченим транспортним засобом було визначено автомобіль НОМЕР_2. Франшиза по договору страхування 510 (п'ятсот десять) гривень

Відповідно до п. 4 Полісу-ліміт відповідальності по Полісу № АМ/0623003 за шкоду заподіяну внаслідок настання страхового випадку, заподіяну майну потерпілого - 100000 (сто тисяч) гривень 00 копійок.

На виконання вимог ст.33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» проінформувала позивача про своє місце проживання, назву та місцезнаходження страховика та надала відомості про відповідний страховий випадок.

Крім того, на виконання ч. 33.1.4. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобі» 18 грудня 2017 року, тобто не пізніше трьох робочих днів, з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, відповідач письмово надала страховику ПрАТ «АСК «ІНГО Україна», з яким на момент дорожньо-транспортної пригоди було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, а також відповідачем було надано відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна позивача, контактний телефон та свою адресу. Що підтверджується повідомленням про автоаварію по справі №1596321, 18 грудня 2017 року.

За таких обставин, відповідачем, як винуватцем дорожньо-транспортної пригоди від 12 грудня 2017 року, та застрахованною особою за Полісом № АМ/0623003 до Страховика - ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» було надано весь необхідний перелік документів, та виконані всі вимоги Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для того, щоб постраждала особа - позивач, мав змогу отримати страхове відшкодування, що належить йому по Закону.

При цьому, відповідно до ст.22-1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує заподіяну шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Як вбачається із п. 4 Полісу №АМ/0623003 - ліміт відповідальності за шкоду заподіяну внаслідок настання страхового випадку, заподіяну майну потерпілого складає - 100000 (сто тисяч) гривень 00 копійок.

У відповідності до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно ч. 2 ст. 22 ЦК України, збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода)

Відповідно до ч. 2 ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов'язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Аналогічна Правова позиція була викладена у Постанові ОСОБА_5 Верховного Суду по справі №755/18006/15- ц від 04 липня 2018 року і має бути врахована при вирішенні цієї справи по суті.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 №4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Відповідно до п.5 Постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 №4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди підлягають, зокрема, питання в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі Позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить. Проте Позивач не зазначив, чим підтверджується сам факт заподіяння йому моральної шкоди, якими доказами підтверджується розмір у 10000 (десять тисяч) гривень, із яких саме міркувань виходив Позивач визначаючи розмір шкоди.

Крім того, суд звертає увагу на те, що згідно Свідоцтва про реєстрацію ТЗ, постраждалого внаслідок ДТП, його власником є ОСОБА_6; суду не представлено доказів того, що автомобіль є спільною сумісною власністю подружжя (свідоцтва про шлюб не є беззаперечним доказом), та що позивач користувався ним на законних підставах.

Також позивачем була надана постанова про притягнення до адміністративної відповідальності з Єдиного реєстру судових рішень, з якої не є можливим встановити імя та прізвище особи, визнаної винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КпАП України.

За таких обставин, задоволення позовних вимог у частині відшкодування позивачу матеріальної та моральної шкоди є безпідставним, та недоведеними, в свою чергу такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 10, 13,76-81, 259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, а саме матеріальної шкоди в розмірі 3 145 грн.00 коп., моральної шкоди в розмірі 10 000 грн.- відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги до Київського районного суду м. Одеси протягом 30 днів з дати його проголошення.

Повний текст рішення суду буде складено у строк до 25 січня 2019 року включно.

Суддя Коваленко О. Б.