Справа № 539/1867/19
Провадження № 2/539/792/2019

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2019 року Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

в складі: головуючого судді Іващенка Ю.А.,

при секретарі Мирна Т.Ф.,

з участю : представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Лубни цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання майна особистим приватним майном,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про визнання майна особистим приватним майном.

Згідно позову ОСОБА_3 прохав суд визнати автомобіль KIA Sportage, 2015 року випуску, д.н.з НОМЕР_1 , вартістю 470705,98 грн., особистою приватною власністю ОСОБА_3

Позов поданий за місцем реєстрації та проживання відповідача ОСОБА_5 , а саме: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 08 травня 2019 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про визнання майна особистим приватним майном.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Процесуальним законодавством передбачено наступні види підсудності: загальна (стаття 27 ЦПК України), альтернативна (стаття 28 ЦПК України), підсудність справ за участю громадян України, якщо обидві сторони проживають за її межами (стаття 29 ЦПК України) та виключна (стаття 30 ЦПК України).

Відповідно до правил загальної підсудності, які встановлені ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

На підготовчому судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 звернулася до суду із клопотанням про передачу справи за підсудністю на розгляд до Оболонського районного суду міста Києва, мотивуючи тим, що вона раніше за подачу даного позову звернулася до Оболонського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя та встановлення порядку володіння і користування цим майном, а саме: в порядку поділу майна подружжя визнати за сторонами право спільної часткової власності на автомобіль КІА Sportage, 2015 року випуску, д.н.з НОМЕР_1 , по 1/2 частки за кожним. Також прохала встановити порядок володіння та користування спільним автомобілем почергово з періодичністю в квартал (три місяці), починаючи з дня вирішення спору по суті.

Представник позивача Коряк А.В. заперечував щодо клопотання відповідача, мотивуючи тим, що ОСОБА_3 згідно встановлених правил підсудності звернувся із даним позовом до суду. Правом на подачу зустрічного позову по справі, яка перебуває у провадженні Оболонського районного суду міста Києва не скористався, а тому даний позов не є зустрічним по відношенню до того, що перебуває в провадженні Оболонського районного суду міста Києва.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 звернулася до Оболонського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя та встановлення порядку володіння і користування цим майном, а саме: в порядку поділу майна подружжя визнати за сторонами право спільної часткової власності на автомобіль КІА Sportage, 2015 року випуску, д.н.з НОМЕР_1 , по 1/2 частки за кожним. Також прохала встановити порядок володіння та користування спільним автомобілем почергово з періодичністю в квартал (три місяці), починаючи з дня вирішення спору по суті.

Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 22 березня 2019 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя та встановлення порядку володіння і користування цим майном.

Таким чином, за своїм змістом позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання майна особистим приватним майном є зустрічним позовом по відношенню до позову, який перебуває у провадженні Оболонського районного суду міста Києва, оскільки відповідає критеріям, визначеним ч.2 ст. 193 ЦПК України для зустрічного позову.

Сам по собі той факт, що вказана позовна заява не названа позивачем зустрічною не спростовує вищезазначених висновків суду.

Викладені висновки суду також підтверджуються тим, що по даній справі відповідачем ОСОБА_7 подано зустрічний позов до ОСОБА_3 , який наразі не вирішений, однак він є аналогічним її позову, що перебуває в провадженні Оболонського районного суду міста Києва, однак у даній справі він не може бути прийнятий та, як наслідок, у даній справі відповідач не може подати зустрічного позову в силу п.3 ч.1 ст. 186 ЦПК України.

Посилання представника позивача на те, що позивачем не дотримано порядок подачі зустрічного позову по справі, що перебуває в провадженні Оболонського районного суду міста Києва, оскільки вказане питання належить до компетенції суду, в провадженні якого перебуває первісний позов та має вирішуватися з врахуванням вимог ст. ст. 193, 194 ЦПК України. На час вирішення клопотання щодо передачі справи за підсудністю вказане питання щодо можливості прийняття зустрічного позову до спільного розгляду з первісним позовом та об`єднання в одне провадження з первісним позовом судом, у провадженні якого перебуває первісний позов, ще не вирішено.

Згідно ч. 2 ст. 193 ЦПК України, зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Відповідно ч. 6 ст. 30 ЦПК України зустрічний позов та позов третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, незалежно від їх підсудності пред`являються в суді за місцем розгляду первісного позову.

Таким чином, на час поставлення ухвали суду про відкриття провадження за загальним правилом підсудності цивільних справ (за місцем проживання /перебування/ відповідача) в матеріалах справи були відсутні дані, які б вказували на наявність спору відносно предмета позовних вимог між сторонами, за яким іншим судом вже відкрито провадження і проводиться судовий розгляд, і необхідності застосування правил виключної підсудності.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності ) іншого суду.

Згідно ч. 3 ст. 31 ЦПК України передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої п. 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Таким чином, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання відповідача та передати справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_8 про визнання майна особистим приватним майном за підсудністю до Оболонського районного суду міста Києва.

Керуючись ст. ст. 30, 31, 193 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Задовольнити клопотання відповідача ОСОБА_4 про передачу справи за підсудністю.

Передати цивільну справу №539/1867/19 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання майна особистим приватним майном за підсудністю до Оболонського районного суду міста Києва.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Відповідно до п. 15.5) Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду Іващенко Ю.А.