У Х В А Л А

4 лютого 2019 року

м. Київ

Справа № 658/2197/18

Провадження № 14-9цс19

ВеликаПалата Верховного Суду у складі:

судді-доповідача Лященко Н. П.,

суддів Антонюк Н. О., Бакуліної С. В., Британчука В. В., Гудими Д. А., Данішевської В. І., Золотнікова О. С., Кібенко О. Р., Князєва В. С., Лобойка Л. М., Прокопенка О. Б., Рогач Л. І., Саприкіної І. В., Ситнік О. М., Уркевича В. Ю., Яновської О. Г.,

перевіривши наявність підстав для передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду цивільної справи за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Вест файненс енд кредит банк», треті особи: ОСОБА_5, Товариство з обмеженою відповідальністю «Деско Юкрейн», про визнання недійсними кредитного договору, іпотечного договору та договорів поруки за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Вест файненс енд кредит банк» на ухвалу Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 22 червня 2018 року (суддя Подіновська Г. В.) та постанову Апеляційного суду Херсонської області від 29 серпня 2018 року (судді Радченко С. В., Вейтас І. В., Приходько Л. А.),

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2018 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Вест файненс енд кредит банк» (далі - ПАТ «Кредитвест банк»), треті особи: ОСОБА_5, Товариство з обмеженою відповідальністю «Деско Юкрейн» (далі - ТОВ «Деско Юкрейн»), у якому просив визнати недійсним договір про відкриття кредитної лінії від 7 травня 2012 року, укладений між ПАТ «Кредитвест банк» і ТОВ «Деско Юкрейн»; визнати недійсним договір іпотеки від 7 травня 2012 року, укладений між ПАТ «Кредитвест банк» та ОСОБА_3; скасувати запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію іпотеки та заборону відчуження предмета іпотеки; визнати недійсним договір поруки від 2 червня 2016 року, укладений між ПАТ «Кредитвест банк» та ОСОБА_3, та договір поруки від 7 травня 2012 року, укладений між ПАТ «Кредитвест банк» та ОСОБА_5

У порядку забезпечення позову ОСОБА_3 просив заборонити суб'єктам реєстраційних дій, у тому числі, але не виключно: державним реєстраторам, нотаріусам усіх нотаріальних округів та іншим суб'єктам, що вчиняють реєстраційні дії з нерухомим майном, будь-яким іншим особам, наділеним функціями державного реєстратора, вчиняти дії, пов'язані з державною реєстрацією права власності, та вносити відповідні записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо нерухомого майна, а саме комплексу з виробництва рослинної олії, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, смт Любимівка, Каховський район, Херсонська область, реєстраційний номер майна 5.

Ухвалою Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 22 червня 2018 року заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову задоволено. Заборонено суб'єктам реєстраційних дій, у тому числі, але не виключно: державним реєстраторам, нотаріусам усіх нотаріальних округів та іншим суб'єктам, що вчиняють реєстраційні дії з нерухомим майном, будь-яким іншим особам, наділеним функціями державного реєстратора, вчиняти дії, пов'язані з державною реєстрацією права власності, та вносити відповідні записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо нерухомого майна, а саме комплексу з виробництва рослинної олії, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, смт Любимівка, Каховський район, Херсонська область, реєстраційний номер майна 5.

Задовольняючи заяву позивача про забезпечення позову, суд першої інстанції врахував наявність спору про визнання недійсним договору іпотеки, предметом якого є спірне нерухоме майно, та дійшов висновку про наявність підстав для забезпечення позову.

Постановою Апеляційного суду Херсонської області від 29 серпня 2018 року апеляційну скаргу ПАТ «Кредитвест банк» відхилено, ухвалу суду першої інстанції залишено без змін.

Рішення суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для задоволення заяви позивача про забезпечення позову, оскільки між сторонами виник спір, у тому числі і щодо визнання договору іпотеки недійсним, предметом якого є спірне нерухоме майно.

У вересні 2018 року ПАТ «Кредитвест банк» подало до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просило скасувати вказані судові рішення та закрити провадження у справі.

Касаційну скаргу вмотивовано тим, що висновок суду першої інстанції, з яким погодився й суд апеляційної інстанції, про забезпечення позову в цій справі є передчасним, необґрунтованим і незаконним, оскільки суди не з'ясували підстав для забезпечення позову та не навели їх у мотивувальних частинах судових рішень, чим порушили вимоги статей 89, 153, 260, 263, 382 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України). Крім того, скаржник зазначає, що суди належним чином не проаналізували вимоги статті 19 ЦПК України та статті 20 Господарського процесуального кодексу України та дійшли передчасного висновку про те, що заява про забезпечення позову, як і справа загалом, підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. В порушення вимог статті 30 ЦПК України, суди допустили пряме порушення правил виключної підсудності.

Ухвалою Верховного Суду від 1 жовтня 2018 року відкрито касаційне провадження у справі.

У листопаді 2018 року ОСОБА_3 подав відзив на касаційну скаргу, в якому просив відмовити в задоволенні касаційної скарги та залишити оскаржувані судові рішення без змін як такі, що ухвалені з додержанням норм процесуального права.

Ухвалою Верховного Суду від 3 грудня 2018 року справу призначено до судового розгляду.

Відповідно до частини шостої статті 403 ЦПК України справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду в усіх випадках, коли учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної чи суб'єктної юрисдикції.

Згідно із частинами першою та четвертою статті 404 ЦПК України питання про передачу справи на розгляд палати, об'єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду вирішується судом за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи. Про передачу справи на розгляд палати, об'єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду суд постановляє ухвалу, зокрема, з обґрунтуванням підстав, визначених у частинах п'ятій або шостій статті 403 цього Кодексу.

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду ухвалою від 19 грудня 2018 року передав справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду з підстави, передбаченої частиною шостою статті 403 ЦПК України, оскільки ПАТ «Кредитвест банк» оскаржує судові рішення з підстав порушення правил предметної та суб'єктної юрисдикції.

Велика Палата Верховного Суду вважає висновки про наявність підстав для передачі справи на розгляд згідно із частиною шостою статті 403 ЦПК України недостатньо обґрунтованими з огляду на таке.

У касаційній скарзі ПАТ «Кредитвест банк» на ухвалу Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 22 червня 2018 року та постанову Апеляційного суду Херсонської області від 29 серпня 2018 року, серед інших підстав для скасування судових рішень, вказано, що суди розглянули заяву про забезпечення позову, як і справу загалом, з порушенням правил предметної та суб'єктної юрисдикції цього спору, а також з порушеннями правил виключної підсудності, передбачених частиною сьомою статті 30 ЦПК України.

Частиною другою статті 149 ЦПК України визначено, що забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно утруднити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутись до суду.

Порядок подання заяви про забезпечення позову передбачений статтею 152 ЦПК України.

Відповідно до пункту 2 частини другої цієї статті заява про забезпечення позову подається одночасно з пред'явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

З урахуванням особливостей мети забезпечення позову, зазначені заходи забезпечення позову не перешкоджають подальшому провадженню в справі та мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Таким чином, з огляду на підстави, мету, суть забезпечення позову, а також визначений порядок подання заяви про забезпечення позову, відповідна ухвала суду про забезпечення позову не може бути оскаржена з підстав порушення судами правил юрисдикції окремо від рішення суду в цій справі, ухваленого за результатами розгляду справи по суті.

При вирішені питання про відкриття провадження у справі суд повинен з'ясувати чи належить справа до розгляду цивільної юрисдикції, та чи не підлягає розгляду за правилами іншого виду судочинства, зокрема відповідно до статей 1, 20 Господарського процесуального кодексу України та статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України.

Отже, ЦПК України не передбачено можливості оскаржити ухвалу про забезпечення позову з підстав порушення правил юрисдикції.

Згідно із частиною шостою статті 404 ЦПК України якщо Велика Палата дійде висновку про відсутність підстав для передачі справи на її розгляд, справа повертається (передається) відповідній колегії (палаті, об'єднаній палаті) для розгляду, про що постановляється ухвала. Справа, повернута на розгляд колегії (палати, об'єднаної палати), не може бути передана повторно на розгляд Великої Палати.

За викладених обставин Велика Палата Верховного Суду не вбачає підстав для прийняття цієї справи до розгляду та повертає її колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду відповідно до частини шостої статті 404 ЦПК України.

Керуючись статтею 404 ЦПК України, Велика Палата Верховного Суду

УХВАЛИЛА:

Справу за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Вест файненс енд кредит банк», треті особи: ОСОБА_5, Товариство з обмеженою відповідальністю «Деско Юкрейн», про визнання недійсними кредитного договору, іпотечного договору та договорів поруки повернути колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Судудля розгляду касаційної скарги.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Н. П. Лященко
Судді: Н. О. Антонюк Л. М. Лобойко
С. В. Бакуліна О. Б. Прокопенко
В. В. Британчук Л. І. Рогач
Д. А. Гудима І. В. Саприкіна
В. І. Данішевська О. М. Ситнік
О. С. Золотніков В. Ю. Уркевич
О. Р. Кібенко О. Г. Яновська
В. С. Князєв