Справа № 242/5676/18
Провадження № 2/242/30/19

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

04 лютого 2019 року Селидівський міський суд Донецької області у складі: головуючого судді Любчика О.В., за участю секретаря Каменської А.С., у порядку спрощеного позовного провадження розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Селидове Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1, який діє в інтересах фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди в порядку регресу,

в с т а н о в и в:

представник позивача ОСОБА_1, який діє в інтересах ФОП ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування збитків в порядку регресу, в якому просив стягнути з відповідача на його користь завдані збитки в порядку регресу у розмірі 3786,43 грн. та витрати по судовому збору у розмірі 704,80 грн.

Позовні вимоги мотивує тим, що 18 червня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України», в особі філії - Донецького обласного управління Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_3 було укладено Договір про відкриття та обслуговування рахунку та випуск платіжної карки № 2026397, згідно якого відповідачу було надано кредит у сумі 9700,00 грн.

Відповідач належним чином не виконував умови договору щодо сплати платежів у розмірі та у порядку передбачених договором і станом на 17 вересня 2015 року має заборгованість перед банком в сумі 3786, 43 грн.

Згідно з договором добровільного страхування кредитів № 055/14 від 01 серпня 2014 року ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» 21 жовтня 2015 року відшкодувала банкові 3786, 43 грн., визнавши факт неповного погашення відповідачем кредиту страховим випадком.

Таким чином, у ОСОБА_3 виникло зобов'язання перед ПрАТ «УПСК» щодо відшкодування вказаної суми.

01 жовтня 2018 року між ПрАТ «УПСК» та ФОП ОСОБА_2 укладено договір № 01/10/2018 про відступлення права вимоги щодо викладених вище правовідносин, що зумовило виникнення у позивача права вимагати стягнення з відповідача суми страхового відшкодування. На підставі викладеного позивач вимушений звернутись до суду з позовом про відшкодування збитків в порядку регресу.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, подавши заяву про розгляд справи у його відсутності та про підтримання позову в повному обсязі, не заперечував проти прийняття заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не з'явилась у встановленому порядку була повідомлена про час та місце розгляду справи відповідно до частини 3 ст.131 ЦПК України. Про причини своєї неявки вона не повідомила, від неї не надійшло клопотання про відкладення слухання справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 281 ЦПК України.

З урахуванням ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв'язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 18 червня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України», в особі філії - Донецького обласного управління АТ «Ощадбанку» та ОСОБА_3 було укладено Договір № 2026397 про відкриття фізичній особі поточного рахунку для здійснення платіжних операцій з використанням платіжної картки, згідно якого відповідачу було надано кредит у сумі 9700,00 грн.

Внаслідок невиконання зобов'язань за кредитом станом на 17 вересня 2015 року ОСОБА_3 має заборгованість перед банком в розмірі 3786,43 грн., що підтверджується випискою за картковим рахунком відкритим на ім'я відповідача.

01 серпня 2014 року між ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» та філією ДОУ АТ «Ощадбанк» укладено договір № 055/14 добровільного страхування кредитів.

Платіжним дорученням № 3146 від 21 жовтня 2015 року ПрАТ «УПСК» перерахувало виплату страхового відшкодування в сумі 3786,43 грн. на рахунок філії ДОУ АТ «Ощадбанк», цей факт також підтверджений страховим актом №055/14/029/15 від 12 жовтня 2015 року.

Згідно з випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців серії ААВ № 455307 від 05 лютого 2013 року, ОСОБА_2 є фізичною особою-підприємцем, здійснює економічну діяльність у сфері права 69.10.

Згідно з відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань https://usr.minjust.gov.ua/ua/freesearch на час розгляду справи ФП ОСОБА_2 не перебуває в процесі припинення, основний вид його діяльності залишився незмінним.

01 жовтня 2018 року між ПрАТ «УПСК» та ФОП ОСОБА_2 укладено договір № 01/10/2018 про відступлення права вимоги, згідно з яким страхова компанія передала позивачеві, як новому кредитору, свої права вимоги щодо визначеного кола боржників, в тому числі відповідача ОСОБА_3

Відповідно до ст. 12 ЦПК України , цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України, передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), за кредитним договором фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у строк, встановлений договором. Невиконання грошового зобов'язання за відсутністю коштів у боржника в силу ст. 625 ЦК України не звільняє його від відповідальності. Неповерненням отриманого кредиту в обумовлений строк відповідач порушив в односторонньому порядку зобов'язання, що випливають з умов кредитного договору.

Відповідно до ст.ст. 612, 625, 1054 ЦК України, боржник на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням інших платежів, розмір яких встановлено договором.

Отже, внаслідок прострочення виконання зобов'язання та визнання цього факту страховим випадком у відповідності із договором страхування ПрАТ «УПСК» сплатила банкові страхове відшкодування щодо кредитного договору з ОСОБА_3 таким чином задовольнивши фінансовий інтерес банку.

За положеннями ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

В контексті норм, закріплених ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», до страхової компанії, яка здійснила виплату страхового відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник мав до особи, відповідальної за заподіяні збитки.

ПрАТ «УПСК», виконуючи свої зобов'язання за договором № 055/14 від 01 серпня 2014 року, здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 3786,00 грн., але не отримало відшкодування вказаної суми від ОСОБА_3 та в подальшому передало право вимоги на цю суму ФОП ОСОБА_2, що обумовило виникнення у останнього права вимоги до ОСОБА_3 суми відшкодування збитків в порядку регресу.

За таких обставин позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі задоволення позову, інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються на відповідача.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем сплачено судовий збір у розмірі 704.80 грн. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат, а саме витрат по сплаті судового збору в сумі 704,80 грн.

На підставі викладеного і керуючись статтями 12, 13, 141, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 993, 1191 ЦК України, суд,

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_1, який діє в інтересах фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди в порядку регресу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (р/р 3840 в ПАТ «КБ «ПриватБанк», МФО 320649, юридична адреса: АДРЕСА_1) завданні збитки в порядку регресу у розмірі 3786 (три тисячі сімсот вісімдесят шість) гривень 43 копійки.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (р/р 3840 в ПАТ «КБ «ПриватБанк», МФО 320649, юридична адреса: АДРЕСА_1) суму сплаченого судового збору в розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення до Донецького апеляційного суду через Селидівський міський суд Донецької області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.В. Любчик