Справа № 303/983/18
П О С Т А Н О В А

Іменем України

19 вересня 2019 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Куштана Б.П. (доповідача),

суддів: Джуги С.Д. і Собослоя Г. Г.,

з участю секретаря Волощук В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Мукачівського міськрайонного суду від 22 червня 2018 року ( у складі судді Довжанина В.М.) за позовом ОСОБА_2 до Ракошинської сільської ради та ОСОБА_1 , про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом у лютому 2018 р.

Просила визначити ОСОБА_2 (дівоче прізвище та ім`я - ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , додатковий строк у три місяці для подачі заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті батька - ОСОБА_4 , складеним 13.11.2006 р. і посвідченим секретарем Ракошинської сільської ради Мукачівського району.

На обґрунтування позовних вимог указала, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 .

13 листопада 2006 р. батьком позивача було складено заповіт, який посвідчений секретарем Ракошинської сільської ради Мукачівського району, згідно з яким ОСОБА_4 все належне йому майно заповів своїй доньці - ОСОБА_2 (позивачу).

На момент смерті батька інших спадкоємців першої черги не було, оскільки мама позивача та відповідно дружина ОСОБА_4 - ОСОБА_5 , померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , а брат позивача та відповідно син ОСОБА_4 - ОСОБА_5 , помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .

На момент смерті батька ніхто не повідомив позивача про його смерть, позивачу не було відомо про відкриття спадщини та наявність заповіту, а тому остання не мала змоги вчасно подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини за померлим батьком. Таким чином, про наявність заповіту та відкриття спадщини позивач дізналася уже після спливу строку, встановленого для подачі заяви про прийняття спадщини.

У зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини позивач позбавлена права реалізувати своє право на спадщину в позасудовому порядку, що зумовило звернення до суду з цим позовом. Оскільки позивач є єдиним спадкоємцем майна батька за заповітом і єдиним спадкоємцем першої черги, то продовження строку для прийняття спадщини не порушуватиме прав інших осіб.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 22 червня 2018 р. позов задоволено: визначено ОСОБА_2 (дівоче прізвище та ім`я - ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , додатковий строк у три місяці для подачі заяви про прийняття спадщини за заповітом батька - ОСОБА_4 , складеним 13 листопада 2006 р., посвідченим секретарем Ракошинської сільської ради Мукачівського району та зареєстрованим у Книзі для запису нотаріальних дій під №251.

ОСОБА_1 просить скасувати це рішення і ухвалити нове про відмову в задоволенні позову.

Посилається на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, та порушення норм матеріального права.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до такого:

-позивачем не надано постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальних дій, яка може бути оскаржена до суду, тобто позивач не зверталася до нотаріуса з питанням оформленням спадщини за заповітом;

-апелянт звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за правом представлення як онук, оскільки батько апелянта та відповідно син ОСОБА_4 - ОСОБА_5 , помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , а бабуся апелянта - ОСОБА_5 , і відповідно дружина ОСОБА_4 , померла ІНФОРМАЦІЯ_7 Спадщину після її смерті прийняв дід і батько апелянта. Після смерті батька апелянта, спадщину прийняв дід апелянта, а після смерті останнього, спадщину прийняв апелянт, подавши нотаріусу заяву про прийняття спадщини за законом 07.07.2016 р . ;

-позивач на момент смерті батька та брата не зверталася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини впродовж шести місяців, а тому вважається такою, що не прийняла спадщину;

-позивач не довела, що у неї були поважні та непереборні перешкоди для подачі заяви про прийняття спадщини в період із 25.04.2016 р. по 25.10.2016 р.;

-неповідомлення спадкоємця про смерть спадкодавця не може бути визнано поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.

У письмовому відзиві на апеляційну скаргу адвокат Скляр А.Л. в інтересах ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін. Узагальнені доводи сторони позивача зводяться до безпідставності та необґрунтованості доводів апеляційної скарги.

Апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, із таких мотивів.

Судом першої інстанції установлено, що позивач не подала своєчасно нотаріусу заяву про прийняття спадщини, оскільки переїхала на постійне місце проживання до Угорщини, доглядає за чоловіком, який є людиною похилого віку та лежачим хворим, позивач не знала про існування заповіту, відсутні докази, які свідчили б про належне сприяння для здійснення особистого розпорядження спадкодавця.

Апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції через їх відповідність встановленим обставинам справи, дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Так, із матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 (батько позивача), що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.5).

13 листопада 2006 р. ОСОБА_4 було складено заповіт, яким на випадок своєї смерті він усе своє майно заповів своїй доньці ОСОБА_2 (а.с.6).

На обґрунтування причин пропуску строку для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини позивач посилається на те, що проживала в республіці Угорщина, де вона уклала шлюб із ОСОБА_2 (а.с.9) і через хворобу чоловіка (а.с.14,15) не змогла вчасно звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, а про наявність заповіту не знала.

Після смерті ОСОБА_4 із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса звернувся його онук ОСОБА_1 Уцій заяві останній указав, що є єдиним спадкоємцем - за правом представлення. Також у цій заяві ствердив, що інших спадкоємців першої черги до майна померлого немає (а.с.61).

Суть спірних правовідносин зводиться до поважності чи неповажності причин пропуску позивачем строків для прийняття спадщини.

Правова позиція апелянта зводиться до неповажності таких причин.

Доводи апеляційної скарги в цій частині зводяться до того, що позивач на момент смерті батька та брата не зверталася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини впродовж шести місяців, а тому вважається такою, що не прийняла спадщину. Позивач не довела, що у неї були поважні та непереборні перешкоди для подачі заяви про прийняття спадщини у період із 25.04.2016 р. по 25.10.2016 р.

За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17.

Із урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Таким чином, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.

У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права.

Відповідно до положень статті 63 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі.

Згідно з пунктами 7, 209, 188, 214 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, довідки про заповіти (про наявність заповіту, його зміст та ін.) видаються особам, щодо яких було складено заповіт, а також органам, переліченим в абзаці третьому пункту 7, та спадкоємцям за законом тільки після смерті заповідача за умови подання свідоцтва про його смерть. При підготовці до видачі свідоцтва про право на спадщину за законом або заповітом нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність спадкової справи, спадкового договору, заповіту. Нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом шляхом витребування відповідних доказів перевіряє: факт смерті спадкодавця, наявність заповіту, наявність та чинність спадкового договору, час і місце відкриття спадщини, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво; перевіряє коло осіб, які мають право на обов`язкову частку в спадщині. Нотаріус, який одержав від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язаний повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких йому відоме. Нотаріус може також зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі.

Отже, Закон пов`язує виникнення у нотаріуса або особи, уповноваженої на вчинення нотаріальних дій, обов`язку здійснювати дії щодо сповіщення спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме, з моментом заведення спадкової справи, чому передує звернення спадкоємця із заявою про прийняття спадщини.

Апеляційним судом ухвалою від 21 лютого 2019 р. (а.с.166) було витребувано від приватного нотаріуса Мукачівського районного нотаріального округу Гелетей Л.В. спадкову справу, відкриту за заявою ОСОБА_1 після смерті діда - ОСОБА_4 .

На виконання вимог цієї ухвали приватним нотаріусом було надіслано копію матеріалів спадкової справи, з якої убачається, що нотаріус звертався до Ракошинської сільської ради із проханням повідомити відомості про посвідчений 13 листопада 2006 р. заповіт, який був складений ОСОБА_4 (а.с.187). У відповідь Ракошинська сільська рада наслала приватному нотаріусу копію заповіту (а.с.188,189).

Також приватний нотаріус зверталася із запитом до начальника управління (відділу) паспортної реєстраційної і міграційної роботи Мукачівського РВ УМВС України в Закарпатській області із проханням надати інформацію про місце реєстрації ОСОБА_2 (позивача) (а.с.191), однак отримала відмову у наданні такої інформації (а.с.194).

Позивач зверталася у травні 2018 р. до приватного нотаріуса із заявою про видачу на її ім`я свідоцтва про прийняття спадщини за померлим батьком (а.с.199), однак отримала відмову через пропуск строків, установлених законом (а.с.205).

16 вересня 2019 р. стороною позивача було подано ряд документів у підтвердження поважності причин пропуску строку для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

Зокрема, це: медична документація, яка підтверджує хворобу чоловіка позивача протягом вересня 2016 р., липня 2017 р. і витяг із рішення про призначення позивача опікуном свого чоловіка в лютому 2018 р.

Апеляційний суд вважає, що позивач належними та допустимими доказами довела поважність причин пропуску для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за померлим батьком через необізнаність про заповіт і хворобу свого чоловіка, яка підтверджена відповідною медичною документацією.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції і на їх правильність не впливають.

Встановивши, що позивач переїхала на постійне місце проживання до Угорщини, доглядає за чоловіком, який є людиною похилого віку та лежачим хворим і не знала про існування заповіту, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про поважність причин пропуску позивачем строку прийняття спадщини, що відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України є підставою для визначення їй додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.

Протилежного відповідачем не доведено та висновки суду не спростовано .

Таким чином, за наслідками розгляду апеляційної скарги та згідно з положеннями ст. 376 ЦПК суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, оскільки вважає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

У контексті наведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального та процесуального права. Порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції, не встановлено.

Керуючисьст.ст. 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України ,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення. 2.Рішення Мукачівського міськрайонного суду від 22 червня 2018 року залишити без змін. 3.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду. 4.Повне судове рішення складено 30 вересня 2019 р.

Судді: