2/243/477/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 лютого 2019 року Словянський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Гусинського М.О.,

при секретарі Мірошниченко В.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у залі № 12 суду м. Словянська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 селищної ради про визнання права власності на майно в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

27.12.2018р. ОСОБА_1 звернувся до Словянського міськрайонного суду із позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 селищної ради про визнання права власності на майно в порядку спадкування, пояснюючи свої вимоги наступним, його брату ОСОБА_4 на праві приватної власності належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території ОСОБА_3 селищної ради площею 4,5875 га, кадастровий номер :09:000:0054 на підставі державного акту серії ДН №169852 від 18.01.2006р.

ОСОБА_4 19.10.2013р. помер та після його смерті спадщину прийняла їхня мати ОСОБА_5 шляхом подання в шестимісячний строк відповідної заяви нотаріусу, однак за життя вона не встигла оформити та зареєструвати своє право власності на вказану земельну ділянку, 14.08.2015р. померла.

Після смерті матері він прийняв спадщину, однак постановою нотаріуса від 13.11.2018р. йому відмовлено у видачі свідоцтва на спадщину на вказану землю, оскільки мати за життя не встигла оформити свої спадкові права на землю, як того вимагає законодавство, хоча на інше спадкове майно він отримав свідоцтва на спадщину.

Позов подано до ОСОБА_2, оскільки вона успадкувала після ОСОБА_4 1/2 частку спірної земельної ділянки як онука, у зв'язку з чим позивач вважає, що за ним підлягає визнанню право власності на 1/2 частку спірної земельної ділянки. Просить суд визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, яка померла 14.08.2015р., на 1/2 частину земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території ОСОБА_3 селищної ради площею 4,5875 га, кадастровий номер :09:000:0054.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_6 в судове засідання не зявились, але надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, наполягали на задоволені позову.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявилась, надала до суду заяву в якій позовні вимоги визнала, просила справу розглядати за її відсутності.

Представник відповідача ОСОБА_3 селищної ради, до суду не зявився, але від селищного голови до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника відповідача, не заперечували проти задоволення позовної заяви.

Розглядаючи справу суд виходив з наступного:

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав й обовязків від померлої фізичної особи (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Батьками ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, були ОСОБА_7 та ОСОБА_5 (а.с.11).

ОСОБА_5 померла 14 серпня 2015 року (а.с. 5).

ОСОБА_4 помер 19 жовтня 2013 року (а.с.6).

Після смерті ОСОБА_4 була заведена спадкова справа за заявами ОСОБА_5 та ОСОБА_2

Після смерті ОСОБА_5 була заведена спадкова справа за заявою ОСОБА_1

До складу спадщини входять усі права й обовязки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини й не припинились внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Статтею 1297 ЦК встановлено обовязок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обовязку у виді втрати права на спадщину.

Стаття 1299 ЦК України, яка передбачала обовязкову реєстрацію спадкоємцем права на спадщину на момент виникнення у спадкоємця права власності на нерухоме майно, виключена.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

У відповідності зі ст. 328 ЦК України право власності виникає на підставах, не заборонених законом, і вважається придбаним правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність придбання права власності не встановлена судом.

Законність володіння, користування й розпорядження земельною ділянкою для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території ОСОБА_3 селищної ради площею 4,5875 га ніким ніколи не оспорювалася.

Постановою державного нотаріуса Слов'янського міського нотаріального округу Донецької області ОСОБА_8 від 13.11.2018 року було відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері ОСОБА_5, яка померла 14.08.2015р. на земельну ділянку у звязку з відсутністю документа, який посвідчує право власності на земельну ділянку площею 4,5875 га, яка розташована на території ОСОБА_3 селищної ради для ведення сільськогосподарського виробництва на імя спадкодавиці (а.с.7).

З витягу з державного земельного кадастру про земельну ділянку слідує, що право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території ОСОБА_3 селищної ради площею 4,5875 га, кадастровий номер :09:000:0054 зареєстровано за ОСОБА_4 (а.с.12).

Відповідно до Інформаційного листа ВССУ від 16.05.2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» п.3.3 у випадках відсутності правовстановлюючих документів у зв'язку з їх втратою та відсутності реєстрації обєкта нерухомості за спадкодавцем (на імя спадкодавця) суди в основному задовольняють вимоги спадкоємців про визнання права власності на нерухоме майно.

Згідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності.

Незважаючи на те, що за життя ОСОБА_5 не встигла зареєструвати за собою право власності на спадкове майно, але подавши до відповідного нотаріуса заяву про прийняття спадщини, вона фактично прийняла це майно у спадок, що, в свою чергу не позбавляє позивача права успадкувати це майно вже після смерті ОСОБА_5

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем усього майна померлої матері ОСОБА_5, фактично прийняв спадщину, в тому числі і житловий будинок з господарськими та побутовими спорудами, що знаходиться у смт. Черкаському Словянського району по вулиці Кірова № 225 (а.с.8-10).

В даному конкретному випадку позивач ОСОБА_1 фактично успадкував усе майно, яке за життя належало його матері ОСОБА_5, але не може оформити спадщину нотаріально стосовно Ѕ частки земельної ділянки виключно з тієї причини, що його мати за життя не зареєструвала за собою право власності на вказане майно, тому у суду є усі підстави для визнання за ОСОБА_1 права власності на Ѕ частку земельної ділянки.

Таким чином, у суду є всі обґрунтування для задоволення позову у повному обсягу, так, як визнання відповідачем позову і його задоволення судом не суперечить діючому законодавству та не порушує прав інших осіб.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 80, 81, 89, 259, 264-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 селищної ради про визнання права власності на майно в порядку спадкування задовольнити у повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1, право власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5, яка померла 14.08.2015р., на 1/2 частину земельної ділянки цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території ОСОБА_3 селищної ради площею 4,5875 га, кадастровий номер :09:000:0054.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького Апеляційного суду через Словянський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя Словянського міськрайонного суду М.О.Гусинський