Єдиний унікальний номер 233/7525/19 Номер провадження 22-ц/804/3493/19

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2019 року

м. Бахмут

справа № 233/7525/19

провадження № 22-ц/804/3493/19

Донецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

головуючого Хейло Я.В.,

суддів: Будулуци М.С., Корчистої О.І.

учасники справи:

заявник Приватне акціонерне товариство «АПК-ІНВЕСТ»

заінтересовані особи ОСОБА_1 ,

Фермерське господарство «Веліс»,

Бахмутська районна державна адміністрація Донецької області

при секретарі Ситнік Д.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Донецького апеляційного суду в м. Бахмут цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «АПК-ІНВЕСТ» на ухвалу Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 06 листопада 2019 року у цивільній справі №233/7525/19 за заявою Приватного акціонерного товариства «АПК-ІНВЕСТ» про забезпечення позову, яка подана до відкриття провадження у справі, заінтересовані особи: ОСОБА_1 , Фермерське господарство «Веліс», Бахмутська районна державна адміністрація Донецької області (суддя Мартиненко В.С.), постановлену в приміщенні суду в м. Костянтинівка Донецької області, -

ВСТАНОВИВ:

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ ЗАЯВИ

04 листопада 2019 року Приватне акціонерне товариство «АПК-ІНВЕСТ» (далі ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ», заявник) звернулось до суду з заявою про забезпечення позову до відкриття провадження у справі.

В обґрунтування вимог заявник зазначив, що він має намір звернутися до суду з позовом до ОСОБА_1 , Фермерського господарства «Веліс» (далі ФГ «Веліс») про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та скасування його державної реєстрації, а саме договору договір оренди земельної ділянки площею 3,5731 га кадастровий номер :35:000:0081, укладеного між ОСОБА_1 та Фермерським господарством «Веліс», право оренди за яким зареєстровано 28 серпня 2019 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно Бахмутською районною державною адміністрацією Донецької області за номером запису № 33037996.

Незважаючи на те , що рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 06 березня 2019 року у цивільній справі за позовом ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» до ОСОБА_1 , ФГ «Веліс» про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та скасування державної реєстрації права оренди вже було захищено порушене право заявника, як орендаря за первісним договором оренди земельної частки (паю), відповідачі свідомо ухиляються від його виконання та продовжують порушувати права заявника як землекористувача.

Враховуючи те, що заявник змушений повторно звертатися до суду з відповідним позовом для захисту своїх прав, вважає, що невжиття вказаних заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити в подальшому виконання рішення суду.

Просив забезпечити позов шляхом накладення заборони вчинення реєстраційних дій будь-яким органом державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, зокрема, Міністерству юстиції України та його територіальним органам, нотаріусам та іншим органам чи особам, які виконують функції державної реєстрації прав на нерухоме майно у відповідності до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», вчиняти будь-які реєстраційні дії у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо земельної ділянки кадастровий номер :35:000:0081, площею 3,5731 га до виконання рішення суду.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ СУДОВИХ РІШЕНЬ У СПРАВІ

Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 06 листопада 2019 року у задоволенні заяви ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» відмовлено.

Судове рішення мотивоване тим, що право оренди земельної ділянки з кадастровим номером :35:000:0081, яке виникло на підставі договору, укладеного між ОСОБА_1 та ФГ «Веліс» 16.08.2019 року, щодо недійсності якого заявник має намір звертатися з позовною заявою до суду, вже зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, такий захід як заборона вчинення реєстраційних дій будь-яким органом державної реєстрації прав на нерухоме майно щодо вказаної земельної ділянки не є заходом забезпечення позову, невжиття якого може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він має намір звернутися до суду.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

У апеляційній скарзі позивач посилається на неповне з`ясування обставин справи та на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить оскаржувану ухвалу скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким заяву про забезпечення позову задовольнити.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ОСОБИ, ЯКА ПОДАЛА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд постановлюючи оскаржувану ухвалу, припустився надмірного формалізму та не звернув увагу не те, що Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області ухвалено рішення від 06 березня 2019 року по справі №233/5434/18 вже було визнано недійсним договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером :35:000:0081, яке виникло на підставі договору, укладеного між ОСОБА_1 та ФГ «Веліс» 19 липня 2019 року, та скасовано запис №27128653 про державну реєстрацію права оренди, яке виникло на підставі договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером :35:000:0081.

Проте ФГ «Веліс» та ОСОБА_1 28 серпня 2019 року було повторно зареєстровано право оренди землі, номер запису №33037996 на земельну ділянку з кадастровим номером :35:000:0081.

ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» не виключає випадку, що коли між ОСОБА_1 та ФГ «Веліс» до моменту прийняття рішення у справі буде розірваний укладений договір оренди, скасовано запис про його державну реєстрацію, а потім, вже втретє буде здійснено аналогічні дії: укладено новий договір та вчинено реєстраційний запис про реєстрацію права оренди у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що призведе до невиконання судового рішення.

Зазначене свідчить про недобросовісність дій заінтересованих осіб ОСОБА_1 та ФГ «Веліс», а тому, обраний заявником спосіб забезпечення позову є належним та ефективним, таким, що відповідає статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практиці Європейського суду з прав людини (справи «Пантелеєнко проти України», «Дорани проти Ірландії», «Каіч та інші проти Ірландії»)

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ ІНШІХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Відзиви на апеляційну скаргу учасниками справи не подано.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Представник ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» Гнатенко Ю.С. у засіданні апеляційного суду доводи апеляційної скарги підтримала та просила її задовольнити ухвалу суду скасувати та заяву про забезпечення позову задовольнити.

ОСОБА_1 ,представик Фермерського господарства «Веліс», Бахмутської районної державна адміністрації Донецької області в засідання апеляційного суду не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду від 6 березня 2019 року позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «АПК-Інвест» до ОСОБА_1 , Фермерського господарства «Веліс» про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та скасування його державної реєстрації задоволено.

Визнано недійсним договір оренди земельної ділянки площею 3,5731 га кадастровий номер :35:000:0081, укладений між ОСОБА_1 та Фермерським господарством «Веліс», право оренди за яким зареєстровано 19 липня 2018 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно Костянтинівської районною державною адміністрацією Донецької області. Рішення набрало законної сили 08.06.2019 року.

Згідно інформації з державного реєстру речових прав після набрання рішенням чинності ФГ «Веліс» 28.08.2019 року за № 33037996 знову було зареєстровано право оренди на ту ж саму ділянку, що належить ОСОБА_1

04 листопада 2019 року Приватне акціонерне товариство «АПК-ІНВЕСТ» звернулось до суду з заявою про забезпечення позову до відкриття провадження у справі.

В обґрунтування вимог заявник зазначив, що всупереч того, що є діючий договір оренди земельної ділянки від 01.02.2014 року між ПрАТ «АПК ІНВЕСТ» і ОСОБА_1 , останній знову уклав договір з ФГ «Веліс», чим порушує його права.

Враховуючи це, він має намір звернутися до суду з позовом до ОСОБА_1 , Фермерського господарства «Веліс» про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та скасування його державної реєстрації, а саме договору договір оренди земельної ділянки площею 3,5731 га кадастровий номер :35:000:0081, укладений між ОСОБА_1 та Фермерським господарством «Веліс», право оренди за яким зареєстровано 28 серпня 2019 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно Бахмутською районною державною адміністрацією Донецької області за номером запису № 33037996.

Оскільки, забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог,ввжає, що невжиття заходів забезпечення позову у даному випадку призведе до істотного ускладнення чи повторно унеможливить виконання рішення суду.

Просив забезпечити позов шляхом накладення заборони вчинення реєстраційних дій будь-яким органом державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, зокрема, Міністерству юстиції України та його територіальним органам, нотаріусам та іншим органам чи особам, які виконують функції державної реєстрації прав на нерухоме майно у відповідності до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», вчиняти будь-які реєстраційні дії у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо земельної ділянки кадастровий номер :35:000:0081, площею 3,5731 га до виконання рішення суду.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Згідно ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції,обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

МОТИВИ З ЯКИХ ВИХОДИВ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД, ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА

Апеляційний суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи, які не з`явились в судове засідання, оскільки, відповідно до частини 2 статті 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою, другою та п`ятою стаття 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічного з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам закону ухвалу суду не відповідає.

Судом встановлено, що предметом позову в даній справі є визнання недійсним договору оренди земельної ділянки площею 3,5731 га кадастровий номер :35:000:0081, укладеного між ОСОБА_1 та Фермерським господарством «Веліс», право оренди за яким зареєстровано 28 серпня 2019 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно Бахмутською районною державною адміністрацією Донецької області за номером запису № 33037996.

Відповідно до п.п.1, 9 ч.1 ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Реєстраційна дія - державна реєстрація прав, внесення змін до записів Державного реєстру прав, скасування державної реєстрації прав, а також інші дії, що здійснюються в Державному реєстрі прав, крім надання інформації з Державного реєстру прав.

Згідно положень ч.5 ст.3 Закону державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться незалежно від місцезнаходження нерухомого майна в межах Автономної Республіки Крим, області, міст Києва та Севастополя.

За змістом п.2 ч.1 ст.4 Закону державній реєстрації прав підлягають, крім іншого, речові права, похідні від права власності: право користування (сервітут); право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); право забудови земельної ділянки (суперфіцій); право постійного користування та право оренди (суборенди) земельної ділянки; іпотека; інші речові права відповідно до закону.

Відповідно до ст.6 Закону до організаційної системи державної реєстрації прав належать суб`єкти державної реєстрації прав державні реєстратори прав на нерухоме майно.

До повноважень суб`єктів державної реєстрації прав належить, зокрема, забезпечення проведення державної реєстрації прав та ведення Державного реєстру прав (ч.1 ст.9 Закону).

Згідно положень ч.1 ст.10 Закону державним реєстратором є: громадянин України, який має вищу освіту за спеціальністю правознавство, відповідає кваліфікаційним вимогам, встановленим Міністерством юстиції України, та перебуває у трудових відносинах з суб`єктом державної реєстрації прав; нотаріус; державний виконавець, приватний виконавець - у разі державної реєстрації обтяжень, накладених під час примусового виконання рішень відповідно до закону.

Відповідно до ст.2, ч.1 ст.25 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Держаного реєстру речових прав на нерухоме майно. Проведення реєстраційних дій зупиняється на підставі рішення суду про заборону вчинення реєстраційних дій що набрало законної сили.

За змістом п.17 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року №1127 (з наступними змінами), у разі надходження до суб`єкта державної реєстрації прав або нотаріуса рішення суду про заборону вчинення реєстраційних дій, що набрало законної сили, державний реєстратор, уповноважена особа невідкладно реєструє таке рішення чи заяву в базі даних заяв.

У разі коли під час розгляду заяви державним реєстратором встановлено наявність зареєстрованого рішення суду про заборону вчинення реєстраційних дій державний реєстратор невідкладно за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав зупиняє державну реєстрацію прав з обов`язковим посиланням на зареєстроване у базі даних заяв рішення суду чи заяву власника об`єкта нерухомого майна.

Положеннями ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Відповідно до норм ЦПК України одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є інститут вжиття заходів до забезпечення позову.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог та передбачають вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, що гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом.

При вирішенні питання про забезпечення позову, суд здійснює оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідного заходу з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між конкретним заходом для забезпечення позову і предметом позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів.

Апеляційний суд не може погодитися з висновками суду першої інстанції , що підстави для забезпечення позову відсутні, оскільки право оренди, щодо недійсності якого заявник має намір звертатися з позовною заявою до суду вже зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, оскільки між сторонами дійсно виник спір, якій рішенням суду було вирішенно на користь заявника , проте відповідач по справі після ухвалення судового рішення знову уклав договір оренди спірної ділянки з іншим орендарем, що дає підстави стверджувати, що він і в подальшому може вчиняти дії щодо належної йому на праві власності земельної ділянки шляхом укладення нових договорів з іншими правокористувачами, що призведе до неможливості ефективного захисту та поновлення порушених прав позивача в межах предмета та підстав пред`явленого ним до суду позову, а також може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, постановленого за результатами його розгляду у разі задоволення позову.

Тому з метою збереження існуючого становища до розгляду справи по суті, застосування такого заходу забезпечення позову, як заборона вчиняти певні дії, передбаченого п.2 ч.1 ст.150 ЦПК України відповідатиме меті застосування правового інституту забезпечення позову та позовним вимогам.

Згідно зі ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на буть якій стадії розгляду справи,якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист,або поновлення порушенних чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.4 ст.152 ЦПК України у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

На підставі викладеного, з метою забезпечення матеріально-правових інтересів позивача, попередження можливості несумлінних дій відповідача в подальшому під час судового розгляду справи по суті та після ухвалення судом рішення до набрання ним законної сили, спрямованих на укладення іншого правочину та проведення державної реєстрації речових прав, похідних від права власності (право постійного користування, право оренди, право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб) з приводу належної йому земельної ділянки, що може істотно ускладнити чи унеможливити реальне виконання рішення суду постановленого в межах пред`явленої до суду позовної вимоги і змусити позивача докласти значних зусиль та витрат для відновлення своїх прав та інтересів, застосування судом такого виду забезпечення позову, як заборона вчинення реєстраційних дій є відповідним змісту позовних вимог та зможе гарантувати реальне виконання рішення суду та ефективний захист прав як позивача так відповідачів.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З огляду на зазначене, оцінивши надані заявником докази на обґрунтування заявлених вимог щодо забезпечення позову, апеляційний суд приходить до висновку про доведеність вимог ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» щодо наявності підстав для забезпечення позову, передбачених ч.2 ст.149 ЦПК України та того, що обраний ним захід забезпечення позову у вигляді заборони вчиняти реєстраційні дії знаходиться у необхідному (обов`язковому) правовому зв`язку із позовною вимогою та предметом позову.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Згідно ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Приватного Акционерного Товариства «АПК-ІНВЕСТ» задовольнити.

Ухвалу Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 15 жовтня 2019 року скасувати.

Заяву Приватного акціонерного товариства «АПК-Інвест» про забезпечення позову задовольнити.

Забезпечити позов Приватного акціонерного товариства «АПК-ІНВЕСТ» до ОСОБА_1 , Фермерського господарства «Веліс» шляхом заборони суб`єктам державної реєстрації прав на нерухоме майно вчиняти реєстраційні дії у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо земельної ділянки кадастровий номер :35:000:0081, площею 3,5731 га, яка належить ОСОБА_1 .

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий Я.В. Хейло

Судді М.С.Будулуца

О.І. Корчиста