ГОРОДИЩЕНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 691/984/16-ц
провадження № 2/691/8/19
УХВАЛА

28 жовтня 2019 рокум. Городище

Городищенський районний суду Черкаської області в складі судді Синиці Л.П., за участю секретаря судових засідань Кочетової І.І.,

розглянувши, у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, заяву представника позивача про забезпечення позову, у цивільній справі за позовною заявою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

На розгляді суду перебувають матеріали цивільної справи про стягнення заборгованості у розмірі 92176,61 грн., станом на 13.07.2016 року, за кредитним договором № б/н від 10.07.2015 року, та представником позивача Сафір Ф.О. внесено заяву про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт на нерухоме майно, а саме: житловий будинок, загальною площею 83,8 кв. м., житловою площею 37,4 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить Відповідачу ОСОБА_1 , шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди стосовно цього майна проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження, в межах суми стягнення (1), направити до Дніпропетровської філії державною підприємства "Інформаційний центр" Міністерства Юстиції України заяву про реєстрацію обтяжень на нерухоме майно, а саме: житловий будинок, загальною площею 83,8 кв. м. житловою площею 37,4 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить Відповідачу ОСОБА_1 (2), обмежити відповідача ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання своїх зобов`язань, а саме: заборонити відділу у справах громадянства, міграції та реєстрації фізичних осіб назва органу видачу відповідачу паспорта/проїзного документа; адміністрації Державної прикордонної служби України. вжити заходів щодо тимчасового затримання та вилучення наявних у відповідача паспортів проїзних документів, обмежити особу (боржника) у праві виїзду за межі України до виконання своїх зобов`язань (3), вжити заходів для термінового виконання ухвали про забезпечення позову (4).

У судовому засіданні представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» - Ховайба Ю.О. підтримав заяву про забезпечення позову, уточнивши вимогу першого пункту, а саме накласти арешт на 1/2 житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить відповідачу, оскільки інша частина будинку належить батькові відповідача, та у заяві було допущено описку, аргументує заяву про накладення арешту, адресовану суду тим, що у порушення ст.ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України та умов Кредитного договору відповідач не виконав належним чином зобов`язання за Кредитним договором, на протязі тривалого часу. Відсутні підстави вважати, що останнім будуть припинені недобросовісні дії щодо виконання обов`язків перед банком, не було сплаченого жодного внеску за період з 2016 року, щодо будь-яких обтяжень Городищенським районним відділом ДВС ГТУЮ в Черкаській області на майно відповідача, банку не відомо.

Представник відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 , заперечила, вказує на необґрунтованість заяви про забезпечення позову, відповідач не має наміру здійснювати недобросовісні дії, відсутні будь-які підстави для накладення арешту на його майно, тим більш, що 1/2 будинку належить батькові відповідача. Крім того, робота відповідача пов`язана з виїздом за межі України, і в разі обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду, останній не матиме змоги заробляти на життя та погашати борг.

Суд, вислухавши думку сторін, оглянувши матеріали справи, частково погоджується з твердженнями представника позивача та з його побоюваннями щодо необхідності забезпечення позову в даній справі, та приходить до такого.

За нормами ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Частиною 2 статті 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, при цьому, відповідно до статті 150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до положень ЦПК України, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення.

За нормами ч.4 ст.153 ЦПК України, залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково, при цьому про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу, в якій зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

Судом встановлено, що між позивачем ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 10.07.2015 року, згідно якої ОСОБА_1 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 74651,74 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позивач вказує, що у зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 13.07.2016 року має заборгованість 92176,61 грн., яка складається з: 69552,03 грн. заборгованість за кредитом, 9913,50 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 3292,48 грн. заборгованість по комісії та пені за користування кредитом, 9418,60 грн. штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди, та яку банк і просить стягнути на його користь. Вказують, що у порушення ст. ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України та умов Кредитного договору відповідач не виконує належним чином зобов`язання за Кредитним договором, на протязі тривалого часу, тому є необхідність в забезпеченні позову. Відповідач позов не визнає, не сплатив жодного внеску з 2016 року, а отже дії відповідача ще до винесення рішення в даній судовій справі, можуть не лише порушити права та законні інтереси позивача, а й вплинути на процес виконання рішення суду в майбутньому.

Забезпечення позову, на думку суду, відповідає обставинам справи, меті майбутнього ефективного захисту прав позивача, меті здійснення правосуддя, оскільки встановлено, що в разі невжиття заходів забезпечення позову, можуть в більшій мірі бути порушеними права та майнові інтереси позивача, що відповідно до положень Конституції України та Цивільного кодексу України є недопустимим.

Таким чином, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може утруднити, або зробити неможливим виконання рішення суду у майбутньому, суд вважає, що існує обґрунтована необхідність забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, що буде достатнім, задля захисту інтересів позивача, а тому заяву про забезпечення позову слід задовольнити в частині накладення арешту на нерухоме майно.

Керуючись ст. ст. 149, 153, 258, 353 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на 1/2 частину нерухомого майна, житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 , шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди стосовно цього майна проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження, в межах суми стягнення.

В іншій частині заяви про забезпечення позову, відмовити.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню.

Виконання ухвали покласти на Дніпропетровську регіональну філію державного підприємства "Національні інформаційні системи" (49038, м. Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, 104А).

Розяснити, що особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Ухвалу про забезпечення позову може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Л. П. Синиця