ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2019 року

м. Київ

справа № 642/2925/17

провадження № 61-26030св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), Журавель В. І., Русинчука М. М.,

учасники справи:

позивач - Департамент економіки та комунального майна Харківської міської ради,

відповідач - ОСОБА_1 ,

третя особа - Харківська міська рада,

розглянувши в попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради на постанову апеляційного суду Харківської області від 23 лютого 2018 року в складі колегії суддів Котелевець А. В., Піддубного Р. М., Швецової Л. А.

ВСТАНОВИВ :

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У червні 2017 року Департамент економіки та комунального майна Харківської міської ради звернувся в суд із позовом до ОСОБА_1 і просив визнати укладеним договір про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова між ОСОБА_1 і Департаментом економіки та комунального майна Харківської міської ради.

Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_1 є замовником реконструкції житлового будинку та господарських будівель за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі Декларації про готовність до експлуатації об`єктів, зареєстрованої Департаментом ДАБІ у Харківській області 01 березня 2016 року, серія ХК 94.

Пайова участь у розвитку інфраструктури м. Харкова для всіх замовників (фізичних осіб-підприємців, фізичних та юридичних осіб), які мають намір здійснити нове будівництво, реконструкцію, розширення, капітальний ремонт, технічне переоснащення та реставрацію об`єкта містобудування на території м. Харкова незалежно від форми власності замовника, розташування та функціонального призначення об`єкта будівництва, є обов`язковою.

Листом від 10 березня 2017 року № 167/0/114-17 Департамент економіки та комунального майна Харківської міської ради звернувся до відповідача з пропозицією укласти договір про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова, на яку ОСОБА_1 не відповіла.

Позивач уважав, що укладення договору про пайову участь у розвитку інфраструктури є обов`язком відповідача, а його відмова від його укладення порушує права та законні інтереси департаменту.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 18 жовтня 2017 року позов задоволено. Визнано укладеним договір про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова між ОСОБА_1 і Департаментом економіки та комунального майна Харківської міської ради в редакції, викладеній у позовній заяві.

Підпункт 2.1.1 указаного договору затверджено в наступній редакції:

«Здійснює перерахування до бюджету м. Харкова (код платежу - 24170000, рахунок - 0002, МФО - 851011, код ЄДРПОУ - 37999649, банк - ГУДКСУ у Харківській області, одержувач - УДКСУ у місті Харкові Харківської області) коштів у розмірі 167 811, 82 грн. (сто шістдесят сім тисяч вісімсот одинадцять гривень 82 копійки), згідно з розрахунком величини пайової участі у розвитку інфраструктури міста Харкова».

Суд першої інстанції виходив з того, що відповідач порушила вимоги Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», оскільки ухилялася від укладення договору пайової участі до прийняття об`єкта нерухомого майна до експлуатації, тому позов підлягає задоволенню.

Короткий зміст судового рішення апеляційного суду

Постановою апеляційного суду Харківської області від 23 лютого 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 18 жовтня 2017 року змінено в частині визначення суми, що підлягає перерахуванню до бюджету м. Харкова.

Підпункт 2.1.1 Договору про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова викладено в новій редакції: «2.1.1. Здійснює перерахування до бюджету м. Харкова (код платежу - 24170000, рахунок - 0002, МФО - 851011, код ЄДРПОУ - 37999649, банк - ГУДКСУ у Харківській області, одержувач - УДКСУ у місті Харкові Харківської області) коштів у розмірі 5 400 (п`ять тисяч чотириста) грн 00 коп.».

Апеляційний суд виходив із того, що враховуючи визначений порядок розрахунку розміру пайової участі на підставі техніко-економічних показників, поданих замовником будівництва, розмір пайової участі замовника будівництва по об`єкту становить 5 400 грн.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

06 квітня 2018 року Департамент економіки та комунального майна Харківської міської ради подав до Верховного Суду касаційну скаргу на вказане судове рішення.

Ухвалою Верховного Суду від 25 травня 2018 року поновлено Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради строк на касаційне оскарження та відкрито касаційне провадження в даній справі.

Статтею 388 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) визначено, що судом касаційної інстанції в цивільних справах є Верховний Суд.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

У касаційній скарзі позивач просить скасувати оскаржуване судове рішення як таке, що прийняте з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Аналіз касаційної скарги дає підстави для висновку, що постанова апеляційного суду оскаржується в частині визначення суми, що підлягає перерахуванню до бюджету м. Харкова відповідно до підпункту 2.1.1 Договору про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова, а в іншій частині в касаційному порядку не оскаржується та Верховним Судом не переглядається.

Відзив на касаційну скаргу

Відзив на дану касаційну скаргу від інших учасників справи до Верховного Суду не надходив.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Апеляційний суд установив, що ОСОБА_1 є замовником реконструкції існуючого житлового будинку, реконструкції господарських будівель під житловий будинок та гаража за адресою: АДРЕСА_1 .

Листом від 10 березня 2017 року № 167/0/114-17 Управління соціально-економічного розвитку, планування та обліку Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради звернулося до відповідача з пропозицією укласти договір про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова, на яку ОСОБА_1 не відповіла.

У Декларації про готовність до експлуатації об`єктів, зареєстрованої Департаментом ДАБІ у Харківській області 01 березня 2016 року, Серія ХК 94, зазначено, що кошторисна вартість будівництва за затвердженою проектною документацією складає 135 000 грн.

Із урахуванням граничного розміру пайової участі в розвитку інфраструктури населеного пункту, встановленого частиною шостою Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», до бюджету м. Харкова підлягає перерахуванню сума в розмірі 5 400 грн. (135 000 грн : 100 х 4 %).

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судове рішення в оскаржуваній частині відповідає зазначеним вимогам закону.

Згідно з частинами першою, другою статті 40 Закону «Про регулювання містобудівної діяльності» (далі - Закон) порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту встановлюють органи місцевого самоврядування відповідно до цього Закону. Замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов`язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною 4 цієї статті.

Частиною третью статті 40 Закону передбачено, що пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури.

Величина пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається у договорі, укладеному з органом місцевого самоврядування (відповідно до встановленого органом місцевого самоврядування розміру пайової участі у розвитку інфраструктури), з урахуванням загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта, визначеної згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами. При цьому не враховуються витрати на придбання та виділення земельної ділянки, звільнення будівельного майданчика від будівель, споруд та інженерних мереж, влаштування внутрішніх і позамайданчикових інженерних мереж і споруд та транспортних комунікацій (частина п`ята статті 40 Закону).

Відповідно до частини шостої статті 40 Закону встановлений органом місцевого самоврядування для замовника розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту не може перевищувати граничний розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту.

Порядок про пайову участь замовників у розвитку інфраструктури м. Харкова затверджений рішенням Виконавчого комітету Харківської міської ради 09 листопада 2011 року № 804 зі змінами, внесеними рішенням Виконавчого комітету Харківської міської ради від 22 травня 2013 року № 319.

Згідно з пунктом 3.2 указаного порядку величина пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається у договорі з урахуванням загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта будівництва, визначеної згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами. При цьому не враховуються витрати з придбання та виділення земельної ділянки, звільнення будівельного майданчика від будівель, споруд та інженерних мереж, влаштування внутрішніх та позамайданчикових інженерних мереж і споруд та транспортних комунікацій.

Відповідно до підпункту 3.2.2 цього порядку розмір пайової участі у розвитку інфраструктури м. Харкова, становить 4 відсотки загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта - для житлових будинків.

Аналогічний висновок щодо застосування вказаних норм матеріального права викладений у постанові Верховного Суду від 26 вересня 2019 року в справі № 643/16818/18 (провадження № 61-14066св19).

Ураховуючи визначений порядок розрахунку розміру пайової участі, на підставі техніко-економічних показників, поданих замовником будівництва, апеляційний суд дійшов правильного висновку, що згідно з розрахунком розміру пайової участі замовника будівництва по об`єкту в даній справі такий розмір становить 5 400 грн.

Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки встановлених судами обставин і незгоди з оскаржуваним судовим рішенням, що відповідно до положень статті 400 ЦПК України знаходиться за межами повноважень касаційного суду.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE , № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

У контексті вказаної практики Верховний Суд уважає наведене обґрунтування цієї постанови достатнім.

Ураховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про наявність передбачених частиною третьою статті 401 ЦПК Українипідстав для залишення касаційної скарги без задоволення, а судового рішення в оскаржуваній частині - без змін.

Керуючись статтями 389, 400, 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради залишити без задоволення.

Постанову апеляційного суду Харківської області від 23 лютого 2018 року в частині визначення суми, що підлягає перерахуванню до бюджету м. Харкова відповідно до підпункту 2.1.1 Договору про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: Н. О. Антоненко

В. І. Журавель

М. М. Русинчук