Справа № 307/2355/18
Провадження № 2/307/147/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2019 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі:

головуючого - судді : Чопик В.В.

при секретарі : Олексій Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Тячів цивільну справу за позовом ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 де третя особа Виконавчий комітет Дубівської селищної ради про виселення.

В С Т А Н О В И В :

ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 де третя особа Виконавчий комітет Дубівської селищної ради про виселення.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 11 жовтня 2007 року між ОСОБА_2 та Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» (правонаступник - АТ «ОТП Банк» був укладений Кредитний договір № МL-802/012/2007 про надання кредиту у розмірі сумі 48 000,00 (Сорок вісім тисяч) доларів США доларів США. Для забезпечення повного та своєчасного виконання відповідачем його зобовязань перед позивачем за кредитним договором, 11.10.2007 року між ОСОБА_2 (далі - «Іпотекодавець») укладено договір іпотеки № РCL-802/014/2007 (надалі - «Договір іпотеки»), посвідчений у цей день приватним нотаріусом Тячівського районного нотаріального округу ОСОБА_3 за реєстраційним № 4819. Предметом вказаного Договору іпотеки є домоволодіння, що знаходяться за адресою: Закарпатська обл., Тячівський р-н, смт. Дубове, вул. Молодіжна, буд. 17. 26 травня 2017 року Тячівським районним судом Закарпатської області винесено рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки у рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 за договору № МL-802/012/2007 від 11.10.2007 року. Рішенням Тячівського районного суду від 26.05.2017 року звернуто стягнення на предмет іпотеки у рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 за кредитним договором № МL-802/012/2007 від 11.10.2007 року. 4 квітня 2018 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна» направило на імя ОСОБА_4 листи із зобовязанням добровільно звільнити вказане вище житлове приміщення. Однак дану вимогу іпотекодержателя відповідач не виконав. Враховуючи те, що ОСОБА_1 у встановлений законом строк добровільно не звільнив будинок, вважають позовні вимоги щодо виселення такими, що підлягають задоволенню. Одночасно повідомляють, що Закрите акціонерне товариство «ОТП Банк» змінило свою назву на Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» (скорочена назва: АТ «ОТП Банк») без створення нової організаційно-правової форми. 26 листопада 2010 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» у відповідності до ст.ст.: 512, 514, 1077 - 1079, 1082, 1084 Цивільного кодексу України було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю №б/н та договір відступлення права вимоги № б/н. Згідно з вищевказаними договорами Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» відступило, а Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» прийняло за кредитним договором № МL-802/012/2007 від 11.10.2007 року та договором іпотеки № РCL-802/014/2007 від 11.10.2007 року.

Відповідно до ст. 512 Цивільного кодексу України «Кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за тдвочином (відступлення права вимоги)», згідно з ст. 514 вказаного кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

Тому просять суд виселити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та всіх осіб, які проживають та/або зареєстровані в будинку, який знаходиться за адресою: смт. Дубове, вул.. Молодіжна, 17, Тячівського району, Закарпатської області, зі зняттям з реєстраційного обліку місця проживання усіх осіб, які будуть зареєстровані на момент винесення рішення судом по даній справі у територіальному органі, до повноважень якого входять реєстрація фізичних осіб.

Представник позивача в судове засідання не зявився, але надав суду заяву в якій просить суд справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити, а тому суд на підставі ст. 223 ЦПК України справу розглянув у їх відсутності.

Відповідач в судове засідання не зявився, причини своєї неявки суду не повідомив, а тому суд на підставі ст. 223 ЦПК України справу розглянув у його відсутності.

Представник третьої особи Виконавчого комітету Дубівської селищної ради в судове засідання не зявився, але надав суду заяву в якій просить суд справу розглянути у його відсутності, а тому суд на підставі ст. 169 ЦПК України справу розглянув у їх відсутності.

У звязку з неявкою сторін, на підставі ст. 197 ч. 2 ЦПК України, фіксація судового засідання технічними засобами не проводилась.

Дослідивши матеріали справи суд прийшов до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що 11 жовтня 2007 року між ОСОБА_2 та Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» (правонаступник - АТ «ОТП Банк» був укладений Кредитний договір № МL-802/012/2007 про надання кредиту у розмірі сумі 48 000,00 (Сорок вісім тисяч) доларів США доларів США.

Для забезпечення повного та своєчасного виконання відповідачем його зобовязань перед позивачем за кредитним договором, 11.10.2007 року між ОСОБА_2 (далі - «Іпотекодавець») укладено договір іпотеки № РCL-802/014/2007 (надалі - «Договір іпотеки»), посвідчений у цей день приватним нотаріусом Тячівського районного нотаріального округу ОСОБА_3 за реєстраційним № 4819, предметом якого є домоволодіння, що знаходяться за адресою: Закарпатська обл., Тячівський р-н, смт. Дубове, вул. Молодіжна, буд. 17.

26 травня 2017 року Тячівським районним судом Закарпатської області винесено рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки у рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 за договору № МL-802/012/2007 від 11.10.2007 року.

Рішенням Тячівського районного суду від 26.05.2017 року звернуто стягнення на предмет іпотеки у рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 за кредитним договором № МL-802/012/2007 від 11.10.2007 року.

Вказаному жилому приміщенні проживає ОСОБА_4.

4 квітня 2018 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна» направило на імя ОСОБА_4 листи із зобовязанням добровільно звільнити вказане вище житлове приміщення.

Закрите акціонерне товариство «ОТП Банк» змінило свою назву на Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» (скорочена назва: АТ «ОТП Банк») без створення нової організаційно-правової форми.

26 листопада 2010 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» у відповідності до ст.ст.: 512, 514, 1077 - 1079, 1082, 1084 Цивільного кодексу України було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю №б/н та договір відступлення права вимоги № б/н.

Згідно з вищевказаними договорами Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» відступило, а Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» прийняло за кредитним договором № МL-802/012/2007 від 11.10.2007 року та договором іпотеки № РCL-802/014/2007 від 11.10.2007 року.

Згідно з вищевказаними договорами Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» відступило, а Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» прийняло за кредитним договором № МL-802/012/2007 від 11.10.2007 року та договором іпотеки № РCL-802/014/2007 від 11.10.2007 року.

Відповідно до ст. 512 Цивільного кодексу України «Кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за тдвочином (відступлення права вимоги)», згідно з ст. 514 вказаного кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

З моменту відступлення клієнтом Фактору прав вимоги заборгованості від боржників всі гарантії, надані боржниками щодо заборгованостей, стають дійсними для фактора та вважаються наданими фактору і такі обставини свідчать про заміну кредитора у спірних правовідносинах.

За змістом ч.2 ст.40 Закону України «Про іпотеку» та ч.3 ст.109 ЖК Української РСР після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.

Відповідно до ч.2 ст.109 ЖК Української РСР громадянам, яких виселяють з жилих приміщень, одночасно надається інше постійне жиле приміщення, за винятком виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення. Постійне жиле приміщення, що надається особі, яку виселяють, повинно бути зазначено в рішенні суду.

Таким чином, ч.2 ст.109 ЖК Української РСР установлює загальне правило про неможливість виселення громадян без надання іншого жилого приміщення. Як виняток, допускається виселення громадян без надання іншого жилого приміщення при зверненні стягнення на жиле приміщення, що було придбане громадянином за рахунок кредиту, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення.

Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що під час ухвалення судового рішення про виселення мешканців при зверненні стягнення на жиле приміщення застосовуються як положення ст.40 Закону України «Про іпотеку», так і норма ст.109 ЖК Української РСР.

Аналогічний висновок висловлено в постановах Верховного Суду від 06 червня 2018 року у справі № 450/701/15-ц, ОСОБА_5 Верховного Суду у постанові від 31 жовтня 2018 року у справі № 14-317цс18.

Належних та допустимих доказів придбання предмету іпотеки належного на праві власності ОСОБА_2 житлового будинок по вул. Молодіжній, 17, смт. Дубове, Тячівського району, Закарпатської області, в якому проживають члени її сімї, за рахунок отриманих за договором № МL-802/012/2007 від 11 жовтня 2007 року коштів, суду не надано, а відомості про надання відповідачу іншого постійного жилого приміщення відсутні.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що позовні вимоги не ґрунтуються на вимогах закону, а тому у задоволені слід відмовити.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.258-273, 351 355 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні позову ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 де третя особа Виконавчий комітет Дубівської селищної ради про виселення про виселення відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ТзОВ «ОТП Факторинг Україна», місце розташування: м. Київ, вул. Фізкультурна, 28,Д .

Відповідач: ОСОБА_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Третя особа: Виконавчий комітет Дубівської селищної ради, місцезнаходження: смт. Дубове, вул.. Молодіжна, 46, Тячівського району, Закарпатської області.

Повний текст судового рішення виготовлено 01.02.2019 р.

Суддя Тячівського

районного суду: ОСОБА_6