Справа №345/3682/19
Провадження № 2/345/1420/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.09.2019 р. м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі: головуючого судді Юрчака Л.Б., з участю секретаря судового засідання Баран В.В., розглянувши у відкритому заочному судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Калуші справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на своє утримання Позовні вимоги мотивує наступним. З 14.02.2007 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Проте, їхня сім`я розпалася і вони разом не проживають. Від шлюбу мають двох дітей - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дітей та на її утримання не надає, хоча може її надавати, оскільки на даний час працює в Республіці Польща, має високооплачувану роботу, інших дітей та непрацездатних осіб на утриманні не має. Позивач здійснює догляд за дитиною, яка не досягла трьох років, у зв`язку з чим не має змоги працювати. У зв`язку з цим позивач просить суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі в розмірі по 2000 грн. щомісячно до досягнення дитиною трьох років. Судові витрати покласти на відповідача.

Позивач надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, відзиву на позов не подавав.

Суд, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14.02. 2007 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , видане відділом реєстрації актів цивільного стану міста Калуша Калуського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області від 14 .02.2007 року, актовий запис № 51.

Від шлюбу сторони мають двох дітей - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження(а.с.7,8)

Діти знаходиться на утриманні позивача, відповідач матеріальну допомогу на утримання дружини в добровільному порядку не надає.

В ході розгляду справи, зокрема з пояснень позивача викладених у позовній заяві з`ясовано, що позивач на даний час не має можливості працювати , оскільки доглядає дитину , яка не досягла 3-х річного віку та займається її вихованням, отримує тільки соціальну виплату по догляду за дитиною , інших джерел доходу немає.

Згідно ст.75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму встановленого законом.

Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання.

Згідно статті 84СК України «Право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини», ч.1 - дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності; ч.2 - дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; ч.3 - якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років; ч.4 - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; ч.5 - аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду; ч.6 - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Стаття 85СК України регулює правовідносини з припинення права дружини на утримання.

Частина 4 статті 84СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Не перешкоджатиме виникненню цього права і застування інституту недійсності шлюбу у випадках, коли дружина не знала і не могла знати про перешкоди до реєстрації шлюбу.

Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини.

Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач офіційно не працює, інших аліментних зобов`язань не має, відомості про його доходи в матеріалах справи відсутні, водночас судом встановлено, що згідно наданої інформації Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України, відповідач в період з травня 2018 року по серпень 2019 року неодноразово, на тривалий час, здійснював перетин державного кордону, що свідчить про те, що відповідач перебував на сезонних заробітках за кордоном, відповідно суд вважає, що відповідач в змозі сплачувати аліменти на утримання дружини до досягнення сином Захаром трьох років у розмірі по 2000 грн. щомісячно.

З цих міркувань, виходячи з принципу справедливості та розумності та з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача, суд присуджує кошти (аліменти) на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років у розмірі 2000 грн. щомісячно.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки позивача звільнено від сплати судового збору за подачу даного позову, він підлягає до стягненню в дохід держави з відповідача у розмірі 768,40 гривень.

Керуючись ст.ст. 12,81,141, 223,247, 263-265,280, 430 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП - НОМЕР_2 , жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі в розмірі по 2000,00 грн. щомісячно, починаючи з 19.08.2019 року та до досягнення дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трьохрічного віку.

Рішення про стягнення аліментів допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП - НОМЕР_2 , жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, 768,40 грн. судового збору на користь Державної судової адміністрації України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду, шляхом подачі через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вищевказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя