Провадження № 2/537/828/2019
Справа № 537/2658/19
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.09.2019 року м. Кременчук

Крюківський районний суд м.Кременчука Полтавської області в складі головуючого судді Сьоря С.І., за участю: секретаря Яворської А.Г., представника позивачів - адвоката Єрмоленко О.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кременчуці Полтавської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом фізичних осіб ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до фізичної особи ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду з позовною заявою відповідно до якої просять суд ухвалити рішення, яким визнати нами право власності по 1/2 частці за кожним на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований по АДРЕСА_1 , який складається з: житлового будинку літ « А, а, al, аг, а 1г», літньої кухні літ «Б,б», сараю літ « б1,б2», вбиральні літ «В», літнього душу літ «Д», навісу літ «Н», воріт №1, огорожі № 2, 3, 4, колодязю літ «к», вимощення І, вигрібної ями II, в порядку спадкування після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 .

Свої вимоги мотивували тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер їх батько -

ОСОБА_5 . ІНФОРМАЦІЯ_3 померла їх мати - ОСОБА_4 . Після їх смерті відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку з господарськими будівлями, що розташований по АДРЕСА_1 , який належав ОСОБА_5 на підставі Договору № 348 на право будівництва індивідуального житлового будинку, посвідченого 10.11.1961 року ОСОБА_6 нотаріусом Першої кременчуцької нотаріальної контори, за реєстровим № 10291, та зареєстровано 21.09.1983 року Кременчуцьким міжміським бюро технічної інвентаризації.

07 липня 2003 року Першою кременчуцькою державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа № 575/2003 на майно померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 .

Згідно довідки Крюківської районної адміністрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області від 26.11.2018 року за вих. № 8916/01-27 спадщину після ОСОБА_5 згідно до ст. 549 ЦК УРСР, прийняла дружина - ОСОБА_4 та син померлого, ОСОБА_3 шляхом реєстрації на день смерті померлого в будинку АДРЕСА_1 .

Позивачем ОСОБА_2 була подана заява про відмову від спадщини після померлого ОСОБА_5 на користь матері, ОСОБА_4 .

22 березня 2005 року Першою кременчуцькою державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа №237/2005 на майно померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 .

Заяву про прийняття спадщини після померлої матері, подала позивач

ОСОБА_1 ( донька померлої). Згідно довідки Крюківської районної адміністрації виконавчого комітету Кременчуцької міської Ради Полтавської області від 26.11.2018 року вих. №8917/01-27, спадщину після ОСОБА_4 шляхом реєстрації (прописки) прийняли - ОСОБА_2 (син) та ОСОБА_3 (син).

Відповідно Акту від 13.12.2018 року вбачається, що ОСОБА_3 не проживає по АДРЕСА_1 з 1988 року по даний час .

Після смерті батьків, вони звернулися до Першої кременчуцької державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтв про право на спадщину.

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 11.01.2019 року за № 59/02-31, їй, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої матері ОСОБА_4 з тих підстав, що неможливо визначити після її смерті коло спадкоємців.

Відповідно довідок Крюківської районної адміністрації виконавчого комітету Кременчуцької міської Ради від 26.11.2018р за № 8916/01-27 та № 8917/01-27 вбачається, що на день смерті ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , за адресою : АДРЕСА_1 був зареєстрований син померлих, ОСОБА_3 , але фактично він не проживає в данному будинку з вересня 1988 року.

Оскільки нотаріусу було надано документи, які свідчать про те, що син померлих ОСОБА_3 не проживав разом з ними на день їх смерті, та не подав в установлений законом строк заяву про прийняття спадщини, нотаріус законно надав їм Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме у неможливості видачі Свідоцтва про право на спащину за законом на нерухоме майно в рівних частках, тобто по 1/2 частці кожному , так як неможливо визначити коло спадкоємців.

Оскільки своєю пасивною поведінкою відповідач по справі, ОСОБА_3 перешкоджає їм у отриманні належної їм частки ( по частці кожному) у спадщині після померлої матері ОСОБА_4 , вони змушені були звернутися до суду з даним позовом.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився.

В судове засідання з`явився представник позивачів, який позов підтримав з підстав зазначених в позові.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча завчасно подав до суду заяву відповідно до якої позовні вимоги визнає, не заперечує проти визнання права власності на будинок АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та просить розглядати справу у його відсутність.

Представник третьої особи Першої кременчуцької державної нотаріальної контори в підготовче судове засідання не з`явився, хоча завчасно подав до суду заяву, відповідно до якої просив справу розглядати у його відсутність. .

Згідно ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Оскільки відповідача визнав позов і таке визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, то суд підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову не вбачає та вважає за необхідне ухвалити рішення про задоволення позову, оскільки для того наявні законні підстави.

Вислухавши пояснення представника позивачів, розглянувши справу, безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, суд встановив наступне.

Як достовірно встановлено в судовому засіданні та зокрема підтверджується договором №348 на право забудови та безстрокове користування земельною ділянкою від 08.08.1961 року, який посвідчено нотаріусом Першої кременчуцької нотаріальної контори Баржицьким Ю.ОЛ. та зареєстрований в реєстрі за №10291 від 10.11.1961 року, довідкою КП «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації Кременчуцької міської ради Полтавської області» від 20.12.2018 року за р.№61/5832, ОСОБА_5 на праві власності належав будинок АДРЕСА_1 .

Як достовірно встановлено в судовому засіданні ОСОБА_5 та ОСОБА_4 перебували в зареєстрованому шлюбі.

ОСОБА_2 є сином ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , яке видане повторно Крюківським районним відділом РАЦС м. Кременчука 10 березня 1986 року.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами по справі, ОСОБА_3 є сином ОСОБА_5 та ОСОБА_4 ..

ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , яке видане повторно Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області 23 листопада 2018 року, свідоцтвом про укладення шлюбу серії № НОМЕР_3 , яке видане Крюківським районним відділом РАЦС м. Кременчука 17 серпня 1985 року, свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_4 , яке видане районним відділом РАЦС м. Кременчука 04 лютого 1992 року, свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_5 , яке видане Крюківським районним відділом РАЦС м. Кременчука від 12 червня 1992 року.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_6 , яке видане 09 січня 2003 року Кременчуцьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського обласного управління юстиції.

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина, що складається, зокрема, із будинку АДРЕСА_1 .

Згідно довідки, виданої Крюківською районною адміністрацією виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області від 26.11.2018 року за вих.№8916/01-27, ОСОБА_5 , на час його смерті, постійно проживав за адресою: АДРЕСА_1 та за вказаною адресою у встановленому законом порядку було зареєстровано також і місце його проживання.

Згідно адресної картки особи форми Б, що надана Крюківською районною адміністрацією виконавчого комітету Кременчуцької міської ради та домової книги на б. АДРЕСА_1 , на час смерті ОСОБА_5 , тобто станом на ІНФОРМАЦІЯ_4 року за адресою: АДРЕСА_1 також було зареєстровано місце проживання ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 ..

Як достовірно встановлено в судовому засіданні Першою кременчуцькою державною нотаріальною конторою 07 липня 2003 року була заведена спадкова справа №575/2003 на майно померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 ..

Відповідно до п.4 -5 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України в ред..2003 року, ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності.

Щодо цивільних відносин, що виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Правила книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим кодексом.

З наведеного вбачається, що норми п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК, згідно з якими цей ЦК застосовується також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким з спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, слід розуміти таким чином, що правила книги шостої ЦК може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 01 липня 2003 року і не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм статей 529 - 531 ЦК УРСР.

При вирішенні спорів про спадкування, спадщина по яких відкрилась і була прийнята до 01 січня 2004 року, не допускається застосування судами норм ЦК 2003 року, а застосуванню підлягають норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, зокрема ЦК УРСР.

Згідно ст. 529 ЦК УРСР при спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

Як достовірно встановлено в судовому засіданні спадкоємцями першої черги за законом після ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , є його дружина ОСОБА_4 , сини ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та дочка ОСОБА_1 ..

Відповідно до ст..548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно ст..549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами по справі, спадщину після ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно ст. 549 ЦК УРСР, прийняла його дружина - ОСОБА_4 , однак останній свідоцтво про право на спадщину не видавалось.

07.07.2003 року ОСОБА_2 подав до нотаріальної контори заяву про відмову від прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_5 , на користь матері ОСОБА_4 ..

Як достовірно встановлено в судовому засіданні ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , як спадкоємці першої черги за законом, заяву про прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 до нотаріальної контори не подавали, докази того, що останні фактично вступили в управління або володіння спадковим майном в матеріалах справи відсутні.

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_7 , яке видане 24 вересня 2004 року Кременчуцьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського обласного управління юстиції.

Згідно довідки, виданою Крюківською районною адміністрацією виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області від 26.11.2018 за вих.№8917/01-27, ОСОБА_4 , на час її смерті, постійно проживала за адресою: АДРЕСА_1 та за вказаною адресою у встановленому законом порядку було зареєстровано також і місце її проживання.

Згідно адресної картки особи форми Б, що надана Крюківською районною адміністрацією виконавчого комітету Кременчуцької міської ради та домової книги на б. АДРЕСА_1 , на час смерті ОСОБА_4 , тобто станом на 24.09.2004 року за адресою: АДРЕСА_1 також було зареєстровано місце проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_2

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , як спадкоємці за законом першої черги, звернулися до Першої кременчуцької державної нотаріальної контори із заявою про видачу після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 свідоцтв про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями АДРЕСА_1 , що належав ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадкоємцем якого була його дружина ОСОБА_4 , яка прийняла спадщину, але не оформила спадкових прав.

Постановою державного нотаріуса Першої кременчуцької державної нотаріальної контори Ющенко В.М. від 11 січня 2019 року відмовлено ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , на житловий будинок з господарськими будівлями АДРЕСА_1 , в рівних частках, тобто по 1/2 кожному.

Підставою відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом стало те, що у померлих є син ОСОБА_3 , який на час відкриття спадщини був зареєстрований разом зі спадкодавцями за адресою: АДРЕСА_1 та вважається таким, що прийняв спадщину.

Ст.1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

За приписом ч.1 ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

За змістом норми ст. 1268 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Так, відповідно до частин третьої і четвертої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою статті 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Статтями 2, 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік.

Таким чином, наявність реєстрації місця проживання спадкоємця за місцем проживання спадкодавця сама по собі не може бути доказами того, що спадкоємець постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, оскільки сама по собі наявність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо факт постійного не проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини підтверджуються іншими належними і допустимими доказами.

Актом про фактичне не проживання від 13 грудня 2018 року складеного зі слів свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 встановлено, що відповідач ОСОБА_3 не проживає по АДРЕСА_1 з вересня 1988 року по даний час.

Як вбачається з заяви про визнання позовних вимог, посвідченої нотаріусом нотаріального округу міста Сєров та Сєровського району Свердловської області Російської Федерації Ибатулліною Р.Ш. , відповідач ОСОБА_3 проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Враховуючи викладене, аналізуючи в сукупності наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що вказані докази містять достатні фактичні дані, які свідчать про те, що ОСОБА_3 , як на час смерті його батька - ОСОБА_5 так і на час смерті його матері - ОСОБА_4 , постійно із ними не проживав, при цьому останній, у встановленому законом порядку, заяву про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_5 та яка відкрилась після смерті ОСОБА_4 не подавав, докази того, що ОСОБА_3 фактично вступив в управління або володіння спадковим майном в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

При вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства, чинного на час виникнення права власності, та підстави спадкування зазначеного майна.

В силу ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Враховуючи викладене, встановлені обставини справи, а також те, що як встановлено судом, ОСОБА_3 є таким, що не прийняв спадщину, яка відкрилась після померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 , є таким, що не прийняв спадщину, яка відкрилась після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , а ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є спадкоємцями першої черги за законом та останні є такими, що прийняли спадщину після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 , яка, в свою чергу, прийняла спадщину, яка відкрилась після померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 , то суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.3, 4, 5, 10, 12, 258, 259, 263 - 268 ЦПК України, ст..ст. 328, 1216 - 1218, 1220 - 1223, 1261 - 1270, 1258, 1278, 1296 ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_8 ), ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_9 ) до ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ) про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_8 ) право власності на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями АДРЕСА_1 , що в цілому складається з: житлового будинку літ. «А», а, а1, аг, а1г», літньої кухні літ. «Б,б», сараю літ. «б1, б2», вбиральні літ. «В», літнього душу літ. «Д», навісу літ. «Н», воріт №1, огорожі №2,3,4, колодязю літ. «к», вимощення І, вигрібної ями ІІ, в порядку спадкування за законом, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 .

Визнати за ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_9 ) право власності на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями АДРЕСА_1 , що в цілому складається з: житлового будинку літ. «А», а, а1, аг, а1г», літньої кухні літ. «Б,б», сараю літ. «б1, б2», вбиральні літ. «В», літнього душу літ. «Д», навісу літ. «Н», воріт №1, огорожі №2,3,4, колодязю літ. «к», вимощення І, вигрібної ями ІІ, в порядку спадкування за законом, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Полтавського апеляційного суду через Крюківський районний суд м.Кременчука Полтавської області протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складено 27 вересня 2019 року.

Суддя: