Справа № 570/270/19
Номер провадження 2/570/632/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2019 року

Рівненський районний суд Рівненської області в особі судді Штогуна О.С.

за участю секретаря судового засідання Соломицької Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Рівненського районного суду Рівненської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся у Рівненський районний суд Рівненської області з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

В поданій позовній заяві просить визнати за ним право власності на 5/100 частин житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовної вимоги посилається на те, що 27 лютого 2005 року між ним та ОСОБА_2 був укладений шлюб. В 2011 році, під час перебування у шлюбі, ними за спільні кошти була куплена 1/10 частина житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Право власності на вказане нерухоме майно зареєстроване за відповідачем.

У 2018 році відповідач звернулась у Рівненський міський суд Рівненської області з позовом до нього про розірвання шлюбу.

Оскільки, відповідач не погоджується з тим, що 1/10 частина житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 є об`єктом права спільної сумісної власністю подружжя та підлягає поділу між ним в рівних частках, він вимушений звернутись за захистом свого порушеного права до суду.

Позивач, будучи належним чином повідомленим про дату час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, уповноважив представляти свої інтереси представника - адвоката Боярчук Жанну Володимирівну. Поряд з цим, подав до суду заяву, в якій вказує на те, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розгляд справи проводити без його участі.

Представник позивача, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилась, подала до суду клопотання, в якому зазначає, що позовну вимогу довірителя підтримує, просить розгляд справи проводити без її участі, позов задоволити в повному обсязі.

Відповідач, будучи належним чином повідомленою по дату час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, клопотання про відкладення розгляду справи не подала. Через канцелярію суду подала відзив на позов. В поданому відзиві вказує на те, що позовну вимогу ОСОБА_1 вона не визнає, просить відмовити в задоволенні його позову повністю.

В обґрунтування заперечень на позовну заяву посилається на те, що 1/10 частина житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 є її особистою приватною власністю, оскільки придбана нею за кошти, які належали їй особисто, а саме отримані від продажу частки квартири, яка була набута нею до шлюбу.

Ознайомившись із позовною заявою, відзивом на позовну заяву, дослідивши докази подані сторонами на підтвердження своїх обґрунтувань та заперечень, суд приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав.

Так, з 27 лютого 2005 року по 25 березня 2019 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження від 27 лютого 2005 року та рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 20 лютого 2019 року, яке набрало законної сили 25 березня 2019 року.

У шлюбі сторонами було народжено двох дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджено свідоцтвом про народження від 28 липня 2005 року (серія НОМЕР_1 ) та свідоцтвом про народження від 12 червня 2012 року (серія НОМЕР_2 ).

ОСОБА_2 , перебуваючи у шлюбі з ОСОБА_1 , придбала 1/10 частину житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Вказана обставина підтверджена договором купівлі-продажу 1/2 частки житлового будинку з надвірними будівлями від 25 березня 2011 року. Право власності на дане нерухоме майно зареєстровано за відповідачем, що підтверджено витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (номер інформаційної довідки 152476127 від 14 січня 2019 року).

Як вбачається із відзиву на позовну заяву відповідач, посилаючись на те, що вищевказана 1/10 частина житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 нею придбана за кошти, які належали їй особисто, а саме отримані від продажу частки квартири, яка була набута нею до шлюбу, вважає дане спірне майно своєю особистою приватною власністю.

Суд не погоджується з такими доводами відповідача, оскільки вони повністю спростовуються дослідженими доказами.

Як вбачається із договору купівлі-продажу квартири від 25 березня 2011 року ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 та ОСОБА_7 продали за 113072 грн. 00 коп., належну їм на праві приватної власності на підставі Біржової угоди купівлі-продажу нерухомості, зареєстрованої на Рівненській міжрегіональній універсальній товарно-майновій біржі «ПРАЙС» 02 грудня 2000 року за реєстраційним №408/265н-2000, зареєстрованої в Рівненському міському БТІ 07 лютого 2001 року в реєстрову книгу №29 - за реєстраційним №3-3729, квартиру АДРЕСА_2 .

Відповідно до вимог ст. 372 ЦК України, в редакції на момент укладення вищевказаного договору купівлі продажу квартири від 25 березня 2011 року, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Оскільки, вищевказана квартира належала на праві приватної власності чотирьом особам, враховуючи положення ст. 372 ЦК України та відсутність обумовленої домовленості про інше, суд вважає, що частка відповідача у даній квартирі становила 1/4 частину, а відповідно вона мала право на 1/4 частину від коштів отриманих від її продажу, тобто 28268 грн. 00 коп.

В силу вимог п.1 ч.1 ст.57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним до шлюбу.

Аналізуючи положення п.1 ч.1 ст.57 СК України, суд приходить до переконання, що кошти отриманні одним із подружжя при укладенні договору купівлі-продажу майна, яке є його особистою приватною власністю, належать йому особисто.

Враховуючи наведене суд вважає, що кошти отримані ОСОБА_2 , в сумі 28268 грн. 00 коп., отримані нею від продажу своєї частки в квартирі АДРЕСА_2 , належать їй особисто.

Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.

Як вбачається із договору купівлі-продажу 1/2 частини житлового будинку від 25 березня 2011 року ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від імені якої діяла її мати ОСОБА_2 , купили за 252000 грн. 00 коп. 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , в рівних частках кожен, а саме по 1/10 частині від будинку.

Вказане свідчить про те, що кожен із покупців мав сплатити за свою частку кошти в розмірі 50400 грн. 00 коп., що приблизно в два рази перевищує суму коштів відповідача, які належали їй особисто. Окрім цього, таку ж суму, відповідач мала сплатити за часту малолітньої дочки ОСОБА_3 , від імені якої вона діяла як покупець.

Зважаючи на викладене, суд приходить до переконання, що відповідач довела ту обставину, що на момент придбання 1/10 частини житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 на своє ім`я, у неї були кошти в сумі 28268 грн. 00 коп., які належали їй особисто, однак вважає недоведеною ту обставину, що дані кошти були сплачені нею саме за спірне майно. Сама обставина укладення двох договорів купівлі-продажу в один день не може бути таким доказом оскільки, як вбачається із їх змісту відповідач окрім частки придбаної на своє ім`я, придбала частку на користь дочки вартість кожної з яких майже в два рази перевищує суму коштів відповідача, які належали їй особисто.

Окрім цього, згідно третього абзацу п.13 договору купівлі-продажу 1/2 частини житлового будинку з надвірними будівлями від 25 березня 2011 року відповідач стверджує те, що 1/10 частку спірного житлового будинку з надвірними будівлями придбавається нею в спільну сумісну власність подружжя. Даний договір укладається за згодою її чоловіка ОСОБА_1 .

Згідно ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

З урахуванням наведених норм, суд приходить до висновку, що 1/10 частина житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на яку зареєстроване за відповідачем є об`єктом права спільної сумісної власності сторін, оскільки набута сторонами за час шлюбу за їх спільні кошти.

Вирішуючи вимогу про поділ вищевказаного спірного нерухомого майна та визнання за позивачем права приватної власності суд виходить з наступного.

Згідно ч.1 ст. 68 та ч.1 ст. 69 СК України, розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Розірвання шлюбу між сторонами не припинило права спільної сумісної власності на дане спірне нерухоме майно та вони мають право на його поділ.

Відповідно до ч.1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Враховуючи, що спірна 1/10 частина житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 є об`єктом права спільної сумісної власності сторін, суд приходить до висновку, що відповідно до ч.1 ст. 70 СК України та ч.2 ст. 372 ЦК України частки у праві спільної сумісної власності позивача та відповідача є рівними, а тому за позивачем слід визнати право приватної власності на 1/2 частину майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, а саме: 5/100 вищевказаного спірного житлового будинку з надвірними будівлями.

Оскільки позов задоволено повністю, на підставі ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати по справі, а саме: 768 грн. 40 коп. сплаченого судового збору.

На підставі викладеного, ст.ст. 60, 68, 69, 70 СК України, керуючись ст.ст. 10, 141, 263-265, 272, 273, 354, 355 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя - задоволити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право приватної власності на 5/100 частин житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , як частку у об`єкті спільної сумісної власності подружжя - ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Стягнути із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 судові витрати, а саме: 768 грн. 40 коп. судового збору.

На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного текста рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони справи:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_3 ;

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя Штогун О.С.