Справа №601/573/19
Провадження № 2/601/358/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2019 року Кременецький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді Коротича І.А.,

з участю секретаря судового засідання: Бончик А.П.,

за участю сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кременці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про спростування недостовірної інформації та стягнення моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом про зобов`язання ОСОБА_2 спростувати недостовірну інформацію поширену нею стосовно позивача та її салону краси «Віта», у такий же спосіб як вона була поширена, стягнення з відповідача в користь позивача 50000 гривень моральної шкоди.

Позов мотивовано тим, що ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем, на підставі свідоцтва про державну реєстрацію ФОП серії НОМЕР_5 виданого 23.04.2007 року Кременецькою РДА Тернопільської області.

Для здійснення підприємницької діяльності вона орендує приміщення АДРЕСА_1 , де обладнано салон краси « Віта ».

Відповідачка ОСОБА_2 проходила у неї виробничу практику, стажування, а потім періодично працювала у неї по найму перукарем.

Останній раз ОСОБА_2 була прийнята на роботу 10 січня 2019 року, про що відповідачці було видано довідку, однак вона відмовилася від підписання трудового договору та 11 січня 2019 року позивачем було звільнено її з роботи, однак видану їй довідку про місце роботи відповідачем не повернула.

26 січня 2019 року комісією в складі директору салону краси "ВІТА" ОСОБА_1 , бухгалтером ОСОБА_5 та директором магазину "ЄВРОПА" ОСОБА_1 проведено інвентаризацію витратних матеріалів відповідачкою за попередні періоди її роботи.

Актом інвентаризації було встановлено наявність залишку у відповідачки виданих їй витратних матеріалів на суму 17 960 гривень, які вона відмовилася повернути. З незрозумілих для позивача причин, відповідачка почала вороже відноситися до неї, розповсюджувати сере постійних клієнтів салону краси «Віта» надумані відомості, які принижують людську честь та гідність позивача, ділову репутацію.

Так, зокрема 22 січня 2019 року відповідачка зателефонувала до постійної клієнтки позивача ОСОБА_6 , якій повідомила, що позивач дуже погана людина, не така, як її знають. Що позивач своїх клієнтів за їх спинами обзиває нецензурними словами, насміхається з них, говорить щоб до позивача не ходили обслуговуватися.

17 лютого 2019 року відповідачка знову телефонувала до ОСОБА_6 сказала їй неправдиву інформацію, що позивач за її плечима обзиває її нецензурними словами, що до неї не потрібно ходити в салон, а приходити до відповідачки на нове місце її роботи або додому до неї, де вона проживає в АДРЕСА_2 .

Про дані факти ОСОБА_6 повідомила позивачу в телефонній розмові.

Крім того, 16 лютого 2019 року зранку відповідачка перестріла на АДРЕСА_3 постійну клієнтку позивача ОСОБА_7 та почала в розмові з нею зводити наклепи на позивача. Так зокрема, називала позивача проституткою, казала, що вона погана людина, не така як її знають, що обманює своїх клієнтів, в салоні краси погане обслуговування, дуже брудно, що у неї купа заразних інфекцій, які розвела в салоні. Просила в салон не ходити, а ходити до відповідачки де вона працює. Також відповідачка називала позивача «конченою людиною», неадекватною людиною.

Такими діями відповідачки принижено честь гідність та ділову репутацію позивача як людини, що потягло за собою різке зменшення клієнтів до її салону та завдало їй моральної шкоди, яка полягає у приниженні честі, гідності, престижу та ділової репутації, порушення стосунків з оточуючими людьми та настанні інших негативних наслідків.

Моральну шкоду оцінює в 50000 гривень, розмір моральної шкоди визначився з урахуванням масовості поширення неправдивої інформації глибиною душевних страждань та наслідків поширення неправдивої інформації, також враховано відношення відповідача до скоєного - небажання в добровільному порядку спростувати неправдиву інформацію.

Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Радосюк В.П. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити з підстав наведених у позові. Крім того, вважають, що даними діями відповідач завдала їй моральну шкоду та принизила її честь та гідність та ділову репутацію.

Відзив на позовну заяву не надходив.

Відповідач ОСОБА_2 та її адвокат Сідоров В.М. в судовому засіданні позов не визнали, вказавши, що відповідач не поширювала недостовірної інформації. Вважає, що позивач в такий спосіб мститься їй, оскільки між ними існують не приязні відносини. 19.02.2019 року позивач нанесла їй побої. Дана справа розглядається в Кременецькому районному суді Тернопільської області. 16.02.2019 року вона не була в м. Кременець, а перебувала в с.Крижі Кременецького району. ОСОБА_8 вона не повідомляла негативні відомості про позивача.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що вона є клієнткою салону краси « Віта ». Її обслуговувала як перукар ОСОБА_2 . З позивачем мають дружні відносини. В січні 2019 року до неї зателефонувала відповідач та сказала, що ОСОБА_1 говорила, що вона ходить до неї в салон лише через знижки на перукарські послуги. 17.02.2019 року відповідач знову зателефонувала та запрошувала приходити до неї на надання перукарських послуг на нове місце роботи. Під час розмови відповідач не вживала відносно позивача нецензурних слів. Також повідомила, що з позивачем у них склалися неприязні відносини.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що вона є клієнткою салону краси « Віта ». В середині лютого 2019 року зустріла на автовокзалі міста Кременця ОСОБА_2 називала позивача проституткою, казала, що вона погана людина, не така як її знають, що обманює своїх клієнтів, в салоні краси погане обслуговування, дуже брудно, що у неї купа заразних інфекцій, які розвела в салоні. Просила в салон не ходити, а ходити до відповідачки де вона працює. Також відповідачка називала позивача «конченою людиною», неадекватною людиною.

Заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши наявні у справі докази, суд встановив характер спірних правовідносин і такі фактичні обставини.

Позивач ОСОБА_1 є фізичною особою підприємцем та надаються нею перукарські послуги та салону краси, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію підприємця серія НОМЕР_1 від 23.04.2007 року та свідоцтвом платника єдиного податку серія НОМЕР_2 від 19.03.2012 року.

Кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації (частина четверта статті 32 Конституції України).

Згідно зі статтею 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) і частинами другою та третьою статті 34 Конституції України, кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. Здійснення цих свобод, оскільки воно пов`язане з обов`язками і відповідальністю, може підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом і є необхідними в демократичному суспільстві, зокрема, для захисту репутації чи прав інших осіб.

У пункті 1 постанови Пленум Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» роз`яснено, що беручи до уваги зазначені конституційні положення, суди при вирішенні справ про захист гідності, честі та ділової репутації повинні забезпечувати баланс між конституційним правом на свободу думки і слова, правом на вільне вираження своїх поглядів та переконань, з одного боку, та правом на повагу до людської гідності, конституційними гарантіями невтручання в особисте і сімейне життя, судовим захистом права на спростування недостовірної інформації про особу, з іншого боку.

Згідно із частиною першою статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

У статті 201 ЦК України передбачено, що особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є, зокрема, честь, гідність і ділова репутація.

Відповідно до статті 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі.

Згідно зі статтею 299 ЦК України фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації.

Так, під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної істоти. З честю пов`язується позитивна соціальна оцінка особи в очах суспільства, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло. А під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов`язків. Під діловою репутацією юридичної особи, у тому числі підприємницьких товариств, фізичних осіб - підприємців, адвокатів, нотаріусів та інших осіб, розуміється оцінка їх підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин.

Згідно з частиною третьою статті 277 ЦК України негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного (презумпція добропорядності). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації.

Таким чином, відповідно до статті 277 ЦК України предметом судового захисту не можуть бути оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які як вираження суб`єктивної думки і поглядів відповідача не можна перевірити щодо їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08 липня 1986 року в справі «Лінгенс проти Австрії» (Lingens v. Austria), § 46).

Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням чи оціночним судженням.

Згідно з частиною другою статті 30 Закону України «Про інформацію» оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Згідно статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Під час судового розгляду позивачем в достатній мірі не доведено доказами, які б свідчили по розповсюдження відповідачем недостовірної образливої інформації про позивача. В показах свідка ОСОБА_8 , суд не вбачає, поширення недостовірної образливої інформації про позивача. А покази свідка ОСОБА_7 , суд вважає, недостатніми доказами для висновку про розповсюдження недостовірної інформації.

Крім того, позивачем не доведено спричинення їй діями відповідача моральної шкоди.

За вказаних обставин позов не підлягає до задоволення.

Керуючись статтями 15,16,273,275,277,297-299 ЦК України, статтями 4,78-81, 89,185,263-265, 268, 352 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобов`язання ОСОБА_2 спростувати недостовірну інформацію поширену нею стосовно ОСОБА_1 та її салону краси «ВІТА» у такий же спосіб у який вона була поширена; стягнення з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 моральної шкоди в розмірі 50 000 гривень; стягнення з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 понесені нею та документально підтверджені судові витрати, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , жителька АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , жителька АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Повний текст рішення виготовлено 12 вересня 2019 року.

Головуючий: