РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/9522/16-ц

пр. № 2/759/207/19

30 січня 2019 року Святошинський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Миколаєць І.Ю.

за участю секретаря судового засідання - Шелудько В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у порядку письмового провадження) цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1) до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2), ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_4), третя особа: ОСОБА_4 (місце проживання: АДРЕСА_5) про відшкодування 1/2 частини витрат понесених на відновлення даху житлового будинку, та завданої майнової шкоди,

ВСТАНОВИВ:

06.07.2016 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_4 про відшкодування 1/2 частини витрат понесених на відновлення даху житлового будинку, та завданої майнової шкоди.

Позивач, мотивує свої вимоги наступними обставинами. ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла матір позивачки ОСОБА_5, після смерті якої відкрилася спадщина на 1/2 частину домоволодіння в АДРЕСА_6, яке належало покійній на підставі свідоцтва про право на спадщину. ОСОБА_6 у встановленому законом порядку разом із відповідачами по справі в 2012 і 2013 роках оформили свідоцтва про право на спадщину за законом, та зареєстрували право на частки ОСОБА_1 на 1/12 частку, відповідач ОСОБА_2 на 1/6 частки, а ОСОБА_3 на 1/4 частки спадкового домоволодіння.

На початку лютого місяця 2013 року на спадковому будинку від сильних снігопадів завалився дах. ОСОБА_1 телефоном повідомила всіх співвласників будинку, відповідачів і третю особу по справі про стихійне лихо, і отримавши згоду на відновлення даху будинку за власні кошти закупила будівельні матеріали, найняла працівників, оплатила роботу із демонтажу зруйнованого даху та будівництва нового даху житлового будинку по АДРЕСА_6, витративши на все 54 тисячі 512 гривень, що підтверджується копіями актів обстеження, виконаних будівельних робіт, копіями фінансових документів на будівельні матеріали.

Відповідачі по справі, щоб сплатити ОСОБА_1 кошти відповідно своїх часток за відновлення даху, подали на ОСОБА_1 позов до Бородянського районного суду про припинення права на частку у спільному майні.

17червня 2015 року за рішенням Бородянського районного суду позов ОСОБА_2 і ОСОБА_3 до ОСОБА_1, про припинення права на частку у спільному майні задоволено.

Рішенням Бородянського районного суду від 18.06.2015 року припинено право власності ОСОБА_1 на 1/12 частину житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_6. Стягнуто з ОСОБА_2 і ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 компенсацію вартості 1/12 частини житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_6, у розмірі 23894 (двадцять гри тисячі вісімсот дев'яносто чотири) гривні (по 11947 (одинадцять тисяч дев'ятсот сорок сім) гривень з кожної), які розміщені на депозитному рахунку Бородянського районного суду Київської області. Визнано за ОСОБА_2 і ОСОБА_3 право власності, по 1/24 частці за кожною, на житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_6. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на відшкодування витрат по сплаті судового збору 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок та на відшкодування витрат по оплаті судової будівельно-технічної експертизи 1722 (одну тисячу сімсот двадцять дві) гривні, а на користь ОСОБА_2 на відшкодування витрат по оплаті судової будівельно-технічної експертизи 1722 (одну тисячу сімсот двадцять дві) гривні (копія судового рішення додається). Вирішуючи питання про припинення права ОСОБА_1 на 1/12 частки спадкового домоволодіння, суд не розглянув питання про відшкодування витрат понесених ОСОБА_1 на відновлення даху будинку, хоча в своєму запереченні на позов ОСОБА_1 звертала увагу суду. 02 листопада 2015 року колегія суддів апеляційного суду Київської області розглянула апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Бородянського районного суду від 18 червня 2015 року, яку відхилила, при цьому судді пояснили, що ОСОБА_1 може стягнути з ОСОБА_2 і ОСОБА_3 витрати понесені на відновлення даху в тому ж суді за іншим позовом.

08 грудня 2015 року ОСОБА_1 на підставі ч. 1 ст. 114 ЦПК України звернулась до Бородянського районного суду Київської області із позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_7, третя особа ОСОБА_4 про відшкодування 1А частини витрат понесених на відновлення даху житлового будинку.

11.01.2016 року Бородянський районний суд відкрив провадження по справі № 360/2778/15-ц.

24.03.2016 року суддею Бородянського районного суду Міланіч А.М. постановлено ухвалу про повернення позовної заяви ОСОБА_1 для її подачі до суду за зареєстрованим місцем проживання відповідачів.29.03.2016 року ОСОБА_1 оскаржила ухвалу про повернення позовної заяви до апеляційного суду Київської області. 16 травня 2016 року апеляційний суд Київської області розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Бородянського районного суду від 24.03.2016 року і ухвалив рішення яким залишив ухвалу Бородянського районного суду без змін мотивуючи тим, що 16.02.2016 року ухвалою апеляційного суду Київської області було скасовано ухвалу Бородянського районного суду від 11.01.2016 року про відкриття провадження по справі за позовом ОСОБА_1, про що остання навіть не догадувалася.

06 червня 2016 року ОСОБА_1 отримала звіт про незалежну експертну оцінку, в якій експерт на підставі проведених розрахунків із врахуванням витрат на відновлення даху визначив вартість та розмір частини у спадковому домоволодінні по АДРЕСА_6 ОСОБА_1 станом на 03.03.2013 року, яка збільшилася із 1/12частини до 41/100 частини.

Експерт також визначив вартість 41/100 частини даного домоволодіння станом на 06.06.2016 року із врахуванням індексу інфляції на квітень місяць 2015 року у розмірі 1,29304, згідно офіційних даних Державної служби статистики України, що становить 152007,85 гривень.

Експерт визначив вартість відновного ремонту даху станом на 06.06.2016 року, що становить 121 111,92 гривень, при цьому експерт визначив вартість Ѕ частини відновного ремонту даху будинку по АДРЕСА_6, станом на 06 червня 2016 року, становить 60 555,96 грн.

На підставі наведеного просить позовні вимоги задовольнити

18.07.2016 року, ухвалою судді у справі відкрито провадження (а.с. 71, том№ 1).

22.08.2016 року подано апеляційну скаргу з підстав підсудності (а.с. 74-76, том №1).

14.09.2016 року ухвалою Апеляційного суду м. Києва, ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 18.07.2016 року скасовано з підстав не дотримання правил підсудності щодо нерухомого майна, питання передано на новий розгляд (а.с. 105, 106-107 том №1).

26.09.2016 року ухвалою Святошинського районного суду м.Києва, дану позовну заяву повернуто позивачу для звернення до належного суду (а.с. 111-112, том № 1).

06.01.2017 року подано апеляційну скаргу з підстав підсудності (а.с. 125-128, том №1).

06.03.2017 року ухвалою Апеляційного суду м. Києва, ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 26.09.2016 скасовано з підстав невірного застосування судом правил виключної підсудності, питання передано на новий розгляд (а.с. 168, 169-171, том №1).

23.06.2017 року, ухвалою судді у справі відкрито провадження (а.с. 177, том № 1).

21.06.2017 року подано апеляційну скаргу на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 23.03.2017 року (а.с. 180-184, том №1).

22.09.2017 року, апеляційна скарга на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 23.03.2017 року, визнана неподаною та повернута (а.с. 196-198, том №1).

Разом з тим, 15.12.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, яким Цивільний процесуальний кодекс України викладено в новій редакції. У зв'язку з чим, ухвалою судді Святошинського районного суду м. Києва від 21.02.2018 року, продовжено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (а.с.209-210, том № 1)

20.02.2018 року подано апеляційну скаргу на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 23.03.2017 року (а.с. 213-217, том №1).

02.07.2018 року постановою Апеляційного суду м. Києва, ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 23.03.2017 року, залишено без змін (а.с. 6, 7-9, том № 2).

01.08.2018 року від відповідача ОСОБА_3, подано представником ОСОБА_8, до суду відзив на позовну заяву, за якою відповідач проти позову заперечував, вказавши на його необґрунтованість.

01.08.2018 року від відповідача ОСОБА_3 подано представником ОСОБА_8, клопотання про визнання доказу недопустими.

01.08.2018 року від відповідача ОСОБА_3 подано представником ОСОБА_8, заяву про застосування строків позовної давності.

Вивчивши надані письмові докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявлений позов є не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що на підставі свідоцтв про право на спадщину за законом від 22 жовтня 2012 року та від 20 серпня 2013 року, ОСОБА_2 є власником 1/6 частини, ОСОБА_3 - 1/4 частини житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться по АДРЕСА_6, власником 1/12 частини вказаного житлового будинку є ОСОБА_1, а власником іншої частини будинку - ОСОБА_4

Рішенням Бородянського районного суду від 18.06.2015 року припинено право власності ОСОБА_1 на 1/12 частину житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_6. Стягнуто з ОСОБА_2 і ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на своє замовлення компенсацію вартості 1/12 частини житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_6, у розмірі 23894 (двадцять гри тисячі вісімсот дев'яносто чотири) гривні (по 11947 (одинадцять тисяч дев'ятсот сорок сім) гривень з кожної), які розміщені на депозитному рахунку Бородянського районного суду Київської області. Визнано за ОСОБА_2 і ОСОБА_3 право власності, по 1/24 частці за кожною, на житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_6. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на відшкодування витрат по сплаті судового збору 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок та на відшкодування витрат по оплаті судової будівельно-технічної експертизи 1722 (одну тисячу сімсот двадцять дві) гривні, а на користь ОСОБА_2 на відшкодування витрат по оплаті судової будівельно-технічної експертизи 1722 (одну тисячу сімсот двадцять дві) гривні (копія судового рішення додається).

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 02.11.2015 року, рішення Бородянського районного суду від 18.06.2015 року, залишено без змін.

06 червня 2016 року ОСОБА_1 на своє замовлення отримала звіт про незалежну експертну оцінку, в якій експерт на підставі проведених розрахунків із врахуванням витрат на відновлення даху визначив вартість та розмір частини у спадковому домоволодінні по АДРЕСА_6 ОСОБА_1 станом на 03.03.2013 року, яка збільшилася із 1/12частини до 41/100 частини.Експерт також визначив вартість 41/100 частини даного домоволодіння станом на 06.06.2016 року із врахуванням індексу інфляції на квітень місяць 2015 року у розмірі 1,29304, згідно офіційних даних Державної служби статистики України, що становить 152007,85 гривень. Експерт визначив вартість відновного ремонту даху станом на 06.06.2016 року, що становить 121 111,92 гривень, при цьому експерт визначив вартість 1/2 частини відновного ремонту даху будинку по АДРЕСА_6, станом на 06 червня 2016 року, який становить 60 555,96 грн.

Рішенням Бородянського районного суду від 18.06.2015 року, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 02.11.2015 року, враховано висновок експерта за результатами судової оніночно-будівельної експертизи № 769/15-43/6762/15-43 від 17.04.2015 р., який був виконаний судовим експертом Київського науково-дослідного інституту судових експертиз ОСОБА_9, яким визначено вартість 1/12 частки спірного житлового будинку та за цією вартістю припинено право власності.

Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 357 ЦК України, співвласник має право на відповідне збільшення своєї частки у праві спільної часткової власності, якщо поліпшення спільного майна, які не можна відокремити, зроблені ним своїм коштом за згодою всіх співвласників, з додержанням встановленого порядку використання спільного майна. Співвласник житлового будинку, іншої будівлі, споруди може зробити у встановленому законом порядку за свій рахунок добудову (прибудову) без згоди інших співвласників, якщо це не порушує їхніх прав. Така добудова (прибудова) є власністю співвласника, який її зробив, і не змінює розміру часток співвласників у праві спільної часткової власності.

Згідно до ч. 1 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Згідно ч.І ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно.

Згідно ч. 1 ст. 1213 ЦК України, набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі.

Згідно ч.2 ст. 1213 ЦК України, у разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

Згідно ч.2 ст. 1213 ЦК України вартість безпідставно набутого майна визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного суду України від 4 жовтня 1991 року №7 з подальшими змінами „Про практику застосування судами законодавства, що регулює праве приватної власності громадян на жилий будинок", роз'яснено, що оскільки земельна ділянка для будівництва жилого будинку і господарських будівель надається громадянину у приватну власність, участь інших осіб у будівництві не створює для них права власності на житловий будинок, крім випадків, коли це прямо передбачено законом. Інші особи, які приймали участь у будівництві жилого будинку (його купівлі) не на підставі угоди про створення спільної власності, яка відповідає законодавству, вправі вимагати не визнання права власності на будинок, а відшкодування своїх затрат на будівництво (купівлю будинку), якщо допомогу забудовнику (покупцю) вони надавали не безоплатно.

Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

У відповідності до роз'яснень, викладених у п. 11постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього.

Позивач вказує, що на початку лютого 2013 року у спільному позивача та відповідача будинку завалився дах, яких за свої кошти відремонтувала позивачка.

Суд зважаючи на достатність доказів наданих позивачем в обґрунтування обставин за якими заявлені позовні вимоги, відмовляє у позові за заявленого відповідачами застосування судом позовної давності у справі.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 267, 357, 358, 1212, 1213 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 48, 76-83, 141, 223, 229, 258 259, 263-265, 268, 273-284, 352, 354-355, Розділом ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволені позову ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1) до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2), ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_7), третя особа: ОСОБА_4 (місце проживання: АДРЕСА_3) про відшкодування 1/2 частини витрат понесених на відновлення даху житлового будинку, та завданої майнової шкоди, відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Святошинський районний суд міста Києва.

Суддя: І.Ю. Миколаєць