Справа № 132/890/16-ц
Провадження № 22-ц/801/2510/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Аліменко Ю.О.
Доповідач:Голота Л. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2019 рокуСправа № 132/890/16-цм. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді - Голоти Л. О. (суддя-доповідач),

суддів Денишенко Т. О., Рибчинського В. П.,

розглянув у порядку письмового провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бердичівський хлібозавод» до ОСОБА_1 про стягнення матеріального збитку, завданого дорожньо-транспортною пригодою,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 14 грудня 2016 року, ухвалене у складі судді Аліменко Ю. О. в приміщенні суду в м. Калинівка, -

в с т а н о в и в :

У березні 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Бердичівський хлібозавод» (далі - ТОВ «Бердичівський хлібозавод») звернулося до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Нова» (далі - ПАТ СК «Нова»), ОСОБА_1 про стягнення суми страхового відшкодування.

Позов мотивовано тим, що 11 січня 2015 року, приблизно в 09:30 год., водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем ТОYОТА Yaris, д/н НОМЕР_1 , який належить йому на праві власності, рухаючись по автодорозі Житомир-Могилів-Подільський, у напрямку м. Калинівка, виїхав на ділянку дороги з наслоєнням криги, внаслідок чого втратив змогу постійно контролювати рух автомобіля та безпечно керувати ним, виїхав на узбіччя, де здійснив зіткнення з автомобілем ГАЗ 3302, д/н НОМЕР_2 , який належить на праві власності позивачу, під керуванням водія ОСОБА_2.

Внаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП) автомобіль ГАЗ 3302, д/н НОМЕР_2 отримав механічні пошкодження у вигляді деформації кабіни в задній лівій частині фургона, зриву кріплення фургона в лівій задній частині, відсутності заднього лівого ліхтаря стоп-сигналу.

Оскільки цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 застрахована в ПАТ «СК «НОВА» відповідно до договору ОСЦПВ № АІ/6597440, 12 січня 2015 року ТОВ «Бердичівський хлібозавод» звернулося до останньої з повідомленням про страховий випадок. 27 травня 2015 року отримали відповідь про відсутність правових підстав для виплати страхового відшкодування.

Вартість відновлювального ремонту була погоджена з ПАТ «СК «НОВА» та становила 48655 грн.

З урахуванням уточнення позовних вимог ТОВ «Бердичівський хлібозавод» просило визнати дорожньо-транспортну пригоду, що мала місце 11 січня 2015 року за участю автомобілів ТОYОТА Yaris, д/н НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та ГАЗ 3302, д/н НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , страховим випадком; стягнути з ПрАТ «СК «Нова» на користь позивача 48655 грн. страхового відшкодування; стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача 48655 грн. матеріального збитку, завданого внаслідок ДТП; стягнути з ОСОБА_1 судові витрати.

Заочним рішенням Калинівського районного суду Вінницької області від 14 грудня 2016 року позов ТОВ «Бердичівський хлібозавод» до ПАТ «СК «Нова», ОСОБА_1 про стягнення суми страхового відшкодування задоволено.

Визнано дорожньо-транспортну пригоду, що мала місце 11 січня 2015 року за участю автомобілів ТОYОТА Yaris, д/н НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та ГАЗ 3302, д/н НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 страховим випадком.

Стягнуто з ПАТ «СК «НОВА» на користь ТОВ «Бердичівський хлібозавод» 48655 грн. страхового відшкодування.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Бердичівський хлібозавод» 48655 грн. матеріального збитку, завданого внаслідок ДТП.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Бердичівський хлібозавод» сплачений судовий збір в сумі 1378 грн.; витрати, пов`язані з публікацією оголошення в газеті в сумі 630 грн.; витрати, пов`язані з явкою до суду (добові) у розмірі 2204 грн. 80 коп.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції прийшов до висновку про наявність правових підстав для визнання даної ДТП страховим випадком та стягнення страхової суми з відповідачів.

Ухвалою Калинівського районного суду Вінницької області від 01 березня 2017 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у справі за позовом ТОВ «Бердичівський хлібозавод» до ПАТ «СК «НОВА», ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування залишено без задоволення /а. с. 125-127/.

Не погоджуючись із заочним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповноту з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Основними доводами апеляційної скарги є те, що судом першої інстанції не було повідомлено ОСОБА_1 про розгляд справи належним чином. Вказує, що відповідно до постанови старшого слідчого ОВС ВР ДТП СУ УМВС України Шанєм Т. О. від 31 березня 2015 року закрито кримінальне провадження за відсутністю в діях ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ознак кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 286 КК України, що свідчить про відсутність в його діях вини.

У запереченнях на апеляційну скаргу, ТОВ «Бердичівський хлібозавод», посилаючись на необґрунтованість доводів апеляційної скарги, просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Заперечення обґрунтовані тим, що відповідно до висновку експерта № 73а від 04 лютого 2015 року, дії водія ТОYОТА Yaris ОСОБА_1 з технічної точки зору регламентувались вимогами п. 10.1 Правил дорожнього руху України: «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху». За таких обставин водій ОСОБА_1 мав технічну можливість запобігти даній ДТП, шляхом виконання п.10.1 ПДР України. В даній ДТП, дії водія автомобіля ТОYОТА Yaris ОСОБА_1 не відповідали вимогам п.10.1 ПДР України і знаходяться з технічної точки зору в причинному зв`язку з виникненням даної ДТП. Натомість в діях водія ГАЗ 3302 ОСОБА_2 невідповідностей вимогам ПДР України не вбачається.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01 березня 2013 року, відсутність складу злочину, у разі закриття кримінального провадження за правилами Кримінального процесуального кодексу України 2012 року не означає відсутність вини для цивільно-правової відповідальності.

Справа розглядалася судами різних інстанції.

Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 25 квітня 2017 року рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 14 грудня 2016 року в частині вимог до ПАТ СК «Нова» про стягнення страхового відшкодування скасовано. Провадження у справі в цій частині закрито з підстав, визначених пунктом 1 частини першої статті 205 ЦПК України. Роз`яснено позивачу його право звернення до суду з позовом в порядку господарського судочинства.

Рішенням Апеляційного суду Вінницької області від 25 квітня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 14 грудня 2016 року в частині задоволення позову до ОСОБА_1 про стягнення матеріального збитку скасовано. Ухвалено нове рішення, яким в задоволенні цього позову відмовлено.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 жовтня 2019 року касаційну скаргу ТОВ «Бердичівський хлібозавод» задоволено частково. Рішення Апеляційного суду Вінницької області від 25 квітня 2017 року скасовано. Справу № 132/7890/16-ц направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Враховуючи, що провадження у справі в частині позовних вимог до ПАТ СК «Нова» про стягнення страхового відшкодування закрито та ухвала Апеляційного суду Вінницької області від 25 квітня 2017 року не оскаржувалась та не скасована, апеляційний перегляд справи здійснюється в межах позовних вимог ТОВ «Бердичівський хлібозавод» до ОСОБА_1 про відшкодування збитків, завданих дорожньо-транспортною пригодою.

Справа розглядається в порядку частини першої статті 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи. Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіряючи законність і обґрунтованість заочного рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині, обговоривши підстави апеляційної скарги, Вінницький апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

За змістом частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заочне рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині не відповідає вимогам статті 263 ЦПК Україну.

Судом першої інстанції встановлено наступні обставини.

11 січня 2015 року сталася ДТП. Водій ОСОБА_1 , керуючи належним йому автомобілем Toyota Yaris реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по автодорозі Житомир-Могилів-Подільський в напрямку м. Калинівка, виїхав на ділянку дороги з наслоєнням криги, внаслідок чого втратив змогу постійно контролювати рух автомобіля та безпечно керувати ним, виїхав на узбіччя, де здійснив зіткнення зі стоячим автомобілем ГАЗ 3302 реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 Даний автомобіль належить на праві власності ТОВ «Бердичівський хлібозавод».

Внаслідок ДТП автомобіль позивача зазнав технічних пошкоджень. Вартість ремонтних робіт, які були витрачені позивачем на його відновлення складає 48655,00 гривень.

Оскільки цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 була застрахована в ПАТ «СК «Нова», позивач відповідно до договору страхування ОСЦПВ №АІ/6597440, 12 січня 2015 року звернувся до Страхової компанії з повідомленням про страховий випадок.

09 лютого 2015 року позивач подав заяву про виплату страхового відшкодування з відповідними документами. Питання виплати страхового відшкодування тривалий час не вирішувалось, в зв`язку з розслідуванням кримінальної справи. 13 травня 2015 року позивач подав заяву з проханням компенсувати вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля, на що від Страхової компанії 27 травня 2015 року отримав відповідь про відсутність правових підстав для виплати страхового відшкодування, в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 порушень ПДР України, що підтверджувалось постановою про закриття кримінальної справи від 31 березня 2015 року, тобто, як було вказано в відповіді, дана ДТП не є страховим випадком.

Задовольняючи позовні вимоги до ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що наявні правові підстави для визнання даної ДТП страховим випадком та стягнення страхової суми з відповідача.

Висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог до ОСОБА_1 про стягнення матеріальних збитків, завданих дорожньо-транспортною пригодою, з урахуванням обставин справи, які мають місце на час нового апеляційного розгляду справи, не ґрунтується на нормах матеріального права та обставинах справи, з ним не погоджується суд апеляційної інстанції з огляду на таке.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 жовтня 2019 року, якою скасовано попереднє рішення суду апеляційної інстанції в цій справі, зазначено про те, що суд апеляційної інстанції не звернув уваги на доводи позивача про неможливість отримання відшкодування з ПАТ «СК» Нова», наявність письмової відмови у виплаті страхового відшкодування, не перевірив, чи виник у страхової компанії обов`язок з відшкодування шкоди.

Згідно частини першої статті 417 ЦПК України вказівки, що містяться в постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції при новому апеляційному розгляді виходить з нижченаведеного.

Згідно пункту 3 частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової та моральної шкоди іншій особі.

Згідно із частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

За змістом частин першої та другої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Тобто відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам завдавач шкоди, а позивач доводить інші обов`язкові складові цивільно-правової відповідальності, а саме: а) наявність шкоди, б) протиправність поведінки, в) причинний зв`язок між протиправною поведінкою та завданою шкодою.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина друга статті 1187 ЦК України).

Згідно з частиною п`ятою статті 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Колегія суддів враховує те, що позивачем відповідно до частини третьої статті 10, частини першої статті 60 ЦПК України, в редакції чинній на час розгляду справи в суді першої інстанції, надано докази на підтвердження факту заподіяння шкоди відповідачем, розміру шкоди та протиправність поведінки відповідача ОСОБА_1.

Постановою старшого слідчого в ОВС ВР ДТП СУ УМВС України у Вінницькій області Шень Т. О. про закриття кримінального провадження від 31 березня 2015 року кримінальне провадження № 0000007, внесене до ЄРДР на підставі пункту 2 частини першої статті 284 КПК України закрито, за відсутністю в діях водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ознак кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 286 КК України.

Суд апеляційної інстанції вважає, що у разі відсутності преюдиційного доказу вини особи у завданні шкоди, зазначена обставина підлягає встановленню у ході розгляду цивільної справи. Не притягнення особи до адміністративної відповідальності з будь-яких причин за порушення Правил дорожнього руху не свідчить про відсутність підстав для цивільно-правової відповідальності за завдану шкоду. Винність особи у вчиненні ДТП та завданні шкоди у цивільній справі підлягає доведенню у загальному порядку. Обов`язок доведення відсутності вини у заподіянні шкоди покладається на особу, яка завдала шкоду.

Відповідно до висновку експерта № 73а від 04 лютого 2015 року, наданого експертом Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при УМВС України у Вінницькій області В. В. Капланським на виконання постанови слідчого ВР ДТП СУ УМВС України у Вінницькій області від 31 січня 2015 року про призначення судової автотехнічної експертизи, у дорожній ситуації, що склалася, водій автомобіля ТОYОТА Yaris, д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 мав технічну можливість запобігти даній дорожньо-транспортній пригоді шляхом виконання вимог п.10.1 ПДР України. У дорожній ситуації, що склалась, в діях водія автомобіля «ГАЗ 3302», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_2 невідповідностей вимогам ПДР України не вбачається /а. с. 11-13/.

Відповідно до пункту 10.1 ПДР України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Відповідно до висновку експерта № 124а від 24 березня 2015 року, наданого експертом Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при УМВС України у Вінницькій області В. В. Капланським на виконання постанови слідчого ВР ДТП СУ УМВС України у Вінницькій області від 05 березня 2015 року про призначення судової автотехнічної експертизи, з технічної точки зору, водій автомобіля ТОYОТА Yaris, д.н.з. НОМЕР_1 , міг не мати технічної можливості попередити зіткнення з автомобілем ГАЗ -3302 терміновим гальмуванням з зупинкою автомобіля до місця знаходження автомобіля ГАЗ, відповідно показів ОСОБА_1. Питання чи вбачається в даній дорожній обстановці в діях водія автомобіля ОСОБА_1 невідповідностей вимогам ПДР України та чи знаходяться дані невідповідності в причинному зв`язку з наслідками пригоди експертом не досліджувалось, так як необхідна оцінка всіх обставин по справі, що виходить за межі компетенції експерта /а.с. 15-18/.

Згідно статті 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу.

Колегія суддів вважає, що надані позивачем докази свідчать про наявність вини у діях водія ОСОБА_1 у ДТП, яка мала місце 11 січня 2015 року, а висновок експерта № 124а від 24 березня 2015 року не суперечить висновку експерта № 73а від 04 лютого 2015 року.

Крім того, колегія суддів враховує, що на момент ДТП автомобіль марки «ГАЗ 3302», д.н.з. НОМЕР_2 , був припаркований та не перебував у русі.

У постанові старшого слідчого в ОВС ВР ДТП СУ УМВС України у Вінницькій області Шень Т. О. про закриття кримінального провадження від 31 березня 2015 року вставнолено, що 11 січня 2015 року приблизно о 09:30 год. водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Toyota Yaris», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по автодорозі Житомир-Могилів-Подільський, у напрямку м. Калинівка, в районі кілометрової позначки 105 км = 400 м., виїхав на ділянку дороги з наслоєнням криги, внаслідок чого втрати змогу постійно контролювати рух автомобіля та безпечно керувати ним, виїхав на узбіччя, де відбулося зіткнення зі стоячим автомобілем «ГАЗ 3302», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2.

Таким чином, незважаючи на відсутність у діях ОСОБА_1 складу кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 286 КК України, встановлені в указаній вище постанові обставини вказують на причинно-наслідковий зв`язок цих дій відповідача та ДТП.

Доказів того, що ДТП сталось внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого, ОСОБА_1 суду не надано.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18) зроблено висновок, що «відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Велика Палата Верховного Суду вважає, що покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3 і 5 вказаного Закону реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність».

Таким чином, обов`язок з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування покладається на страховика.

У той же час, суд апеляційної інстанції враховує те, що ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 25 квітня 2017 року рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 14 грудня 2016 року в частині вимог до ПАТ СК «Нова» про стягнення страхового відшкодування скасовано. Провадження у справі в цій частині закрито з підстав, визначених пунктом 1 частини першої статті 205 ЦПК України. Роз`яснено позивачу його право звернення до суду з позовом в порядку господарського судочинства.

Зазначена ухвала Апеляційного суду Вінницької області від 25 квітня 2017 року позивачем не оскаржувалась та є чинною.

З огляду на наведене, правових підстав для залишення в силі заочного рішення суду першої інстанції про задоволення позовних вимог ТОВ «Бердичівський хлібозавод» до ОСОБА_1 про стягнення матеріального збитку немає, адже на момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 застрахована в ПАТ «СК «НОВА» відповідно до договору ОСЦПВ № АІ/6597440, а відтак висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог ТОВ «Бердичівський хлібозавод» про відшкодування матеріального збитку з ОСОБА_1 до вирішення питання про наявність підстав для відшкодування заподіяної шкоди за рахунок страховика, є передчасним.

Така позиція узгоджується з практикою суду касаційної інстанції (вид. постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 липня 2019 року, справа № 316/1654/15-ц).

Відповідно до пунктів 1 - 4 частини першої статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи зазначене, заочне рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись частиною четвертою статті 258, частиною першою статті 259, статтями 367, 369, 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Заочне рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 14 грудня 2016 року в частині задоволення позову до ОСОБА_1 про стягнення матеріального збитку скасувати та ухвалити нове.

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Бердичівський хлібозавод» до ОСОБА_1 про стягнення матеріального збитку, завданого дорожньо-транспортною пригодою, залишити без задоволення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною, касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Головуючий суддя Підпис Л. О. Голота

Судді: Підпис В. П. Рибчинський

Підпис Т. О. Денишенко

Згідно з оригіналом

Головуючий суддя Л. О. Голота