РІШЕННЯ

іменем України

05 лютого 2019 рокуСправа №451/708/18
Провадження № 2/451/307/19

Радехівський районний суд Львівської області

у складі головуючого - судді Семенишин О.З.,

секретаря судових засідань Сахаревич М.М.,

з участю представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду в м.Радехів цивільну справу №451/708/18 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про встановлення факту, що має юридичне значення, -

в с т а н о в и в:

30 травня 2018 року ОСОБА_3, звернулася до суду із позовом до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про встановлення факту, що має юридичне значення.

В позовній заяві зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_10 року помер дід позивача ОСОБА_6. Після смерті ОСОБА_6 залишилось спадкове майно. Зокрема мова йде про житловий будинок, що розташований за адресою АДРЕСА_1 Цей будинок належав колгоспному двору, головою якого був ОСОБА_6 на підставі свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 27.03.1991 року. ОСОБА_6 був єдиним та останнім членом колгоспного двору. Дана обставина підтверджується довідкою виданої виконкомом Березівської сільської ради за № 511 від 08.05.2018 року. За життя ОСОБА_6 розпорядження на випадок своє смерті у вигляді заповіту не робив. Не було дане майно також і об'єктом спадкового договору. Протягом шестимісячного строку з часу відкриття спадщини ОСОБА_7, як спадкоємець першої черги за законом, до нотаріуса не звертався. Проте, прийняв спадщину шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном на час відкриття спадщини. Дана обставина підтверджується довідкою виданою Березівської сільською радою Радехівського району Львівської області від 22.05.2018 року № 559. Згідно змісту даної довідки підтверджується той факт, що ОСОБА_7 на момент смерті батька ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 року, проживав без реєстрації разом із ним по АДРЕСА_1. Крім того факт прийняття спадщини шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном підтверджується наявністю в ОСОБА_7 правовстановлюючих документів, що залишились після смерті його батька. За необхідності факт прийняття ОСОБА_7 спадщини після смерті ОСОБА_6 може бути підтверджений показами свідків безпосередньо в судовому засіданні. Факт родинних відносин між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 підтверджується відповідним свідоцтвом про народження серії НОМЕР_6. Однак, наразі позивач не може оформити за собою право власності у вищезазначеному спадковому майні, що залишилося після смерті свого батька ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_9 року. Причиною відмови нотаріуса є недоведеність факту прийняття спадщини ОСОБА_7 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_10 року ОСОБА_6. Просить ухвалити рішення, яким встановити факт прийняття ОСОБА_7(помер ІНФОРМАЦІЯ_9 року) спадщини, що залишилась після смерті ІНФОРМАЦІЯ_10 року ОСОБА_6 на час відкриття спадщини. Ухвалити рішення, яким встановити факт прийняття ОСОБА_7(помер ІНФОРМАЦІЯ_9 року) спадщини, що залишилась після смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 року ОСОБА_8 на час відкриття спадщини.

Представник позивача в судовому засіданні надав пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, просив постановити рішення про задоволення позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не з'явилася, подала суду заяву про визнання позову (а.с.43).

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився, подав суду заяву про визнання позову (а.с.44).

Відповідно до ч. 3 ст. 13, ч. 2 ст.49, ч.4 ст.206 ЦПК України у випадку визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно із ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Вислухавши пояснення представника позивача та дослідивши подані учасниками справи документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань.

Відповідно до вимог ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень ст.ст.13,18 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

На підставі ст.ст.12,81,82 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, окрім іншого - визнання права.

Суд встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_8 року помер ОСОБА_6, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_5, виданого Березівською сільською радою Радехівського району Львівської області від 17 липня 1997 року (а.с.10).

ІНФОРМАЦІЯ_7 року померла ОСОБА_8, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_4 виданого Березівською сільською радою Радехівського району Львівської області від 4 лютого 1998 року (а.с.9).

ІНФОРМАЦІЯ_9 року помер ОСОБА_7, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_3 виданого Березівською сільською радою Радехівського району Львівської області від 18 листопада 2013 року (а.с.8).

Згідно свідоцтва про народження, серії НОМЕР_1 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, графі батьки значаться ОСОБА_7 та ОСОБА_9 (а.с.11).

Згідно свідоцтва про народження, серії НОМЕР_2 ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, графі батьки значаться ОСОБА_6 та ОСОБА_10 (а.с.12).

Відповідно до довідки, виданої виконкомом Березівською сільською радою Радехівського району Львівської області, ОСОБА_6, постійно був зареєстрований та проживав АДРЕСА_1 до дня своєї смерті, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 року. Від імені померлого заповіт не посвідчувався. Разом з ним по вищевказаній адресі була зареєстрована його дружина ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 року (а.с.13).

Відповідно до довідки, виданої виконкомом Березівською сільською радою Радехівського району Львівської області, ОСОБА_6, являється останнім членом колгоспного двору станом на 1.07.1990 року по АДРЕСА_1 (а.с.14).

Довідкою виконкому Березівської сільської ради Радехівського району Львівської області підтверджується той факт, що ОСОБА_7 на момент смерті батька ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 року, проживав без реєстрації разом із ним по АДРЕСА_1 (а.с.15).

Довідкою виконкому Березівської сільської ради Радехівського району Львівської області стверджується, що ОСОБА_7 на момент смерті матері ОСОБА_8, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 року, проживав без реєстрації разом із ним по АДРЕСА_1 (а.с.16).

Відповідно до довідки, виданої виконкомом Березівською сільською радою Радехівського району Львівської області ОСОБА_8, постійно була зареєстрований та проживала АДРЕСА_1 до дня своєї смерті, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 року. Від імені померлої заповіт не посвідчувався (а.с.17).

Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі вбачається, що відрита спадкова справа після смерті ОСОБА_7 (а.с.18)

Вказані вище обставини, учасниками процесу не оспорюються та не заперечуються, а тому у відповідності до вимог ст.ст.12,229 ЦПК України дані докази визнаються судом належними, допустимими та достовірними.

Нормами п.5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, передбачено, що Цивільний Кодекс застосовується також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким з спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, правила книги шостої ЦК України може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 1 липня 2003 року і не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм ст.529-531 УРСР.

Тобто, у разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року, застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом тощо.

Враховуючи те, що спадщина після смерті ОСОБА_8 відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_7 року та ОСОБА_6 відкрилася 16.07.1997 року, тобто до набрання чинності Цивільним кодексом України від 16.01.2003 року, до даних правовідносин застосовуються норми Цивільного кодексу УРСР від 18.07.1963 року № 1540-VI.

Відповідно до ст.524 ЦК України спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Згідно ст. 525 ЦК УРСР, часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. У відповідності до ст. 526 ЦК УРСР місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини.

Згідно ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

У відповідності до ст. 548 ЦК УРСР, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно зі ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_7 фактично прийняв спадщину за законом після смерті своїх батьків, ОСОБА_8 та ОСОБА_6, оскільки проживав у належному їм будинку.

При таких обставинах суд вважає, що встановлення факту прийняття спадщини не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси осіб та має для заявника юридичне значення, а тому підстав для відмови у задоволенні заяви, судом не встановлено.

Узагальнюючи вищенаведене,оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, враховуючи те, що у позивача немає іншого способу захисту порушених прав, суд робить висновки, що позовні вимоги необхідно задовольнити в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.12,13,81,141,200,258-259,263-265,279 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов ОСОБА_3 задовольнити.

Встановити факт прийняття ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_9 року, спадщини, що залишилась після смерті ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_10 року, та ОСОБА_8, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 року, на час відкриття спадщини.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання через Радехівський районний суд Львівської області апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

ГоловуючийСеменишин О. З.

Текст повного рішення виготовлений 11.02.2019 року