Справа № 305/446/18
Провадження по справі 2/305/46/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.01.2019 Рахівський районний суд Закарпатської області

у складі: у складі: головуючої судді Бліщ О.Б.

секретаря с/з ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рахів цивільну справу за позовом ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів, які стягуються на утримання неповнолітніх дітей та за зустрічним позовом адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів на утримання двох малолітніх дітей, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів, які стягуються на утримання неповнолітніх дітей.

Позовні вимоги мотивує тим, що із громадянкою ОСОБА_4, позивач, ОСОБА_3, перебував у зареєстрованому шлюбі із 21 жовтня 2005 року, який на підставі рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 10 грудня 2013 року (справа №305/2496/13-ц) було розірвано.

За час проживання в зареєстрованому шлюбі у них народилося двоє дітей: син, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та син, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, які після розірвання шлюбу залишилися проживати разом із відповідачкою, з якою проживають і надалі.

На даний час діти перебувають на спільному їх утриманні та відповідному вихованні.

На підставі рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 20 грудня 2013 року по справі №305/2639/13-ц (провадження №2/3052/1276/13) позивач, ОСОБА_3, виплачує на користь відповідачки, ОСОБА_4, щомісячно, аліменти на утримання двох дітей: синів, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі Ѕ частки з усіх видів його доходу (заробітку), але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого чинним законодавством для дитини відповідного віку, починаючи з 28 листопада 2013 року, до досягнення дітьми повноліття.

Згідно виконавчого провадження, яке перебуває на виконанні в Рахівському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області позивачу, ОСОБА_3, як боржнику, нараховується для сплати аліментів грошова сума, яка становить Ѕ (одну другу) частину всіх його доходів (заробітку), а оскільки, позивач на даний час не являється працевлаштованою особою, то з нього стягується Ѕ частина середньостатистичної заробітної плати, встановленої та/чи визначеної по Рахівському району, Закарпатської області в певний період, яка являє собою станом на грудень місяць 2017 року грошову суму в розмірі 2915 гривень.

З 03 травня 2015 року позивач перебуває в офіційному, зареєстрованому шлюбі із громадянкою ОСОБА_3 (дошлюбне прізвище Тулайдан) ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3, який ними було укладено в виконавчому комітеті Ясінянської селищної ради Рахівського району, Закарпатської області, про що вчинено відповідний запис акта про шлюб за №29.

Від цього шлюбу в позивача народилася дитина: дочка, ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_4, в запис акта про народження якої, який складений виконавчим комітетом Ясінянської селищної ради Рахівського району, Закарпатської області, відомості про позивача, як про батька дитини, внесено в відповідності до положень статті 122 Сімейного кодексу України.

Дана малолітня особа, ОСОБА_10, батьком якої являється позивач, з дня свого народження перебуває на його повному, належному утриманні та відповідному вихованні.

На сьогоднішній день позивач не має постійного місця роботи та відповідного постійного заробітку (доходу), його дохід є нерегулярним та мінливим, він не займається індивідуальною чи підприємницькою діяльністю, в районному центрі зайнятості на обліку по пошуку роботи не зареєстрований та на ньому не перебуває.

Утримання позивачем ще однієї дитини від другого офіційного шлюбу ставить його в гірше матеріальне становище, ніж те, яке мало місце при винесенні рішення Рахівським районним судом Закарпатської області від 20 грудня 2013 року по справі №305/2639/13-ц про стягнення з нього на користь відповідачки аліментів на утримання дітей, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5.

Від сплати аліментів для утримання своїх старших дітей позивач в жодному разі не відмовляється, однак вважає за необхідне та можливе виконувати свої батьківські обовязки в порядку та спосіб, визначені нормами чинного законодавства, відносно всіх своїх дітей однаково.

Просили суд винести рішення, яким зменшити розмір аліментів, які стягуються із громадянина ОСОБА_3, на підставі рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 20 грудня 2013 року на користь громадянки ОСОБА_4, на утримання сина, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, з 1/2 частки з усіх видів заробітку (доходу) на 1/3 (одну третю) частку з усіх видів заробітку (доходу) громадянина ОСОБА_3, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи із набрання рішенням суду законного сили та до досягнення дітьми повноліття.

23.04.2018 адвокат ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 звернулася в суд з зустрічною позовною заявою до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів на утримання двох малолітніх дітей.

Вимоги зустрічної позовної заяви мотивовано тим, що рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області від 10.12.2013 шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 розірвано.

За час спільного проживання у сторін народилося двоє дітей син ОСОБА_6 - ІНФОРМАЦІЯ_6 та син ОСОБА_11 - ІНФОРМАЦІЯ_7. Син ОСОБА_8 являється дитиною інвалідом підгрупи "А". Рішенням Рахівського районного суду З/о від 20 грудня 2013 року по справі №305/2639/13-ц (провадження №2/3052/1276/13) вирішено стягувати з ОСОБА_3, на користь, ОСОБА_4, щомісячно, аліменти на утримання двох дітей: синів, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі Ѕ частки з усіх видів його доходу (заробітку), але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого чинним законодавством для дитини відповідного віку, починаючи з 28 листопада 2013 року, до досягнення дітьми повноліття.

На даний час ОСОБА_3 повністю не виконує рішення суду про стягнення аліментів, в результаті чого станом 01.01.2018 має заборгованість по сплаті аліментів в сумі 4123,70 грн.

По платежах, які здійснював ОСОБА_3 достовірно відомо, що останній має стабільний мінливий дохід, здоровий, може працювати та утримувати трьох дітей, а саме двох синів від першого шлюбу та дочку ОСОБА_10, народжену від другого шлюбу.

ОСОБА_3 забезпечений житлом, має легкові автомобілі, регулярно виїздить на сезонні роботи за кордон.

Тому у зустрічному позові, позивачка просила суд винести рішення, яким стягувати, щомісячно, з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4, аліменти на утримання двох дітей синів: ОСОБА_6 - ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_7 - ІНФОРМАЦІЯ_7, в розмірі 1/3 частки із усіх видів його заробітку (доходу),але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого чинним законодавством для дитини відповідного віку, та з урахуванням 1/3 частини розміру середньої заробітної плати за один місяць, що становить 6757 грн. на території Закарпатської області, 1/3 якої на момент звернення до суду становить 2252 грн. Стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 на утримання сина інваліда ОСОБА_6 - ІНФОРМАЦІЯ_8 15 000 грн., одноразово, на рік, одним платежем для оздоровлення.

Ухвалою суду від 07.06.2018 обидва позови об'єднано в одне провадження.

03.10.2018 адвокат ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 повторно звернулася до суду з зустрічною позовною заявою до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів на утримання двох дітей.

Ухвалою суду від 05.10.2018 зустрічну позовну заяву подану 03.10.2018 повернуто позивачці ОСОБА_4, як таку, що подана з порушенням порядку, встановленому ч.1 ст.193 ЦПК України.

Представник позивача за первісним позовом ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просить вказану справу розглянути у його відсутності та у відсутності позивача ОСОБА_3 Вимоги первісної позовної заяви підтримує в повному обсязі та просить такі задовольнити. Зустрічну позовну заяву подану 19.04.2018 просить залишити без розгляду, як таку, що подана поза межами процесуального строку, визначеному положеннями ст. 193 ЦПК України.

11.06.2018 представник ОСОБА_3 - ОСОБА_2, надав суду відповідь на відзив.

Відповідачка за первісним позовом ОСОБА_4 та її представник ОСОБА_5 в судове засідання не з'явилися, про час, день та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення. У відповідності до ч.1 ст. 223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Суд звертає окрему увагу на те, що в судовому засіданні 05.10.2018 ОСОБА_4 була присутня, та відмовилась від стягнення з ОСОБА_3 одноразової допомоги в сумі 15 000 грн. щорічно, на утримання сина інваліда.

07.06.2018 відповідачка ОСОБА_4 надала суду відзив на зустрічну позовну заяву. Вказаний відзив суд не бере до уваги, оскільки такий подано з порушенням строків. Так, в ухвалі про відкриття провадження у справі за первісним позовом ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів, які стягуються на утримання малолітніх дітей, відповідачці запропоновано протягом 15 днів з дня вручення їй ухвали, подати відзив. Відповідно до повідомлення про вручення поштового відправлення, ОСОБА_4 отримала ухвалу про відкриття провадження у справі 03.04.2018, а відзив надала 07.06.2018, отже, такий подано з порушенням строків встановлених ухвалою про відкриття провадження у справі.

Вивчивши матеріали справи, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що сторони ОСОБА_3 та ОСОБА_4, перебували в зареєстрованому шлюбі з 21 жовтня 2005 року, який, на підставі рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 10.12.2013 між ними розірвано.

Від спільного проживання у сторін народилося двоє дітей: син, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та син, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2

Стаття 51 Конституції України чітко визначає, що батьки зобов'язані утримувати дітей до їхнього повноліття.

Згідно зі статтею 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка діє на Україні з 27 вересня 1991 року, … держави-учасниці признають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здатностей та фінансових можливостей.

Зважаючи на взяте зобов'язання, Україна як держава, яка приєдналась до цієї Конвенції, прийняла Закон України Про охорону дитинства від 26 квітня 2001 року, де в ст.8 записано: Кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Обов'язок утримувати дітей мають двоє батьків, вказаних у свідоцтві про народження дитини. Аналогічне передбачене ст.180 Сімейного Кодексу України, згідно якої батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 20 грудня 2013 року по справі №305/2639/13-ц (провадження №2/3052/1276/13) позивач, ОСОБА_3, виплачує на користь відповідачки, ОСОБА_4, щомісячно, аліменти на утримання двох дітей: синів, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі Ѕ частки з усіх видів його доходу (заробітку), але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого чинним законодавством для дитини відповідного віку, починаючи з 28 листопада 2013 року, до досягнення дітьми повноліття.

Пред'являючи первісний позов, позивач посилається на те, що на сьогоднішній день та, зокрема, з 03 травня 2015 року ОСОБА_3 перебуває в офіційному, зареєстрованому шлюбі із громадянкою ОСОБА_3 (дошлюбне прізвище Тулайдан) ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3, який ними було укладено в виконавчому комітеті Ясінянської селищної ради Рахівського району, Закарпатської області за актовим записом №29.

Від цього шлюбу в позивача народилася дитина: дочка, ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Дана малолітня особа, ОСОБА_10, батьком якої являється позивач, з дня свого народження перебуває на його повному, належному утриманні та відповідному вихованні, що стверджується довідкою виконкому Ясінянської селищної ради № 1432 від 12.03.2018.

Позивач у своєму позові стверджує, що на сьогоднішній день він не має постійного місця роботи та відповідного постійного заробітку (доходу), його дохід є нерегулярним та мінливим, він не займається індивідуальною чи підприємницькою діяльністю, в районному центрі зайнятості на обліку по пошуку роботи не зареєстрований та на ньому не перебуває.

Наведене підтверджується довідкою виконавчого комітету Ясінянської селищної ради Рахівського району, Закарпатської області №1433 від 12 березня 2018 року та копією трудової книжки, виданої на ім'я ОСОБА_3, 02 серпня 1999 року.

Утримання позивачем ще однієї дитини від другого офіційного шлюбу ставить його в гірше матеріальне становище, ніж те, яке мало місце при винесенні рішення Рахівським районним судом Закарпатської області від 20 грудня 2013 року по справі №305/2639/13-ц про стягнення з нього на користь Відповідачки аліментів на утримання дітей, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5.

У відповідності до частин 1-2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України N789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, передбачено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Разом з тим, відповідно до положень частини 1 статті 192 Сімейного кодексу України, пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року за N3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

При визначенні розміру аліментів суд повинен враховувати стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього (платника аліментів) інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина (пункти 2-3 частини 1 статті 182 Сімейного кодексу України).

Разом з тим, при розгляді позовів, заявлених із зазначених вище підстав, застосуванню підлягає не тільки положення статті 192 Сімейного кодексу України, але й низка інших правових норм останнього, кореспондованих обов'язку батьків утримувати своїх дітей, зокрема, положення статті 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», статті 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі» Сімейного кодексу України.

Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року в справі N6-143 цс 13.

Під зміною сімейного стану позивача ОСОБА_3 на сьогоднішній день слід розуміти появу в його новій сім'ї осіб, а саме іншої дитини: дочки, ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_4, якій позивач зобов'язаний за законом надавати відповідне та належне утримання і яка знаходиться на його повному, постійному утриманні та вихованні.

Із копії трудової книжки АС №708817, ОСОБА_3, вбачається, що він не являється на даний час працевлаштованою особою, і йому припинена виплата допомоги по безробіттю.

Таким чином, сімейний стан та матеріальне становище ОСОБА_3, як платника аліментів, істотно змінилися.

При вирішенні питання щодо зменшення розміру аліментів суд враховує вимоги статті 182 Сімейного кодексу України, зокрема, стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище позивача, як платника аліментів, наявність в останнього інших дітей від другого офіційного шлюбу, зважити на доведеність позивачем наявності підстав для зміни (зменшення) розміру аліментів, які сплачуються ним на утримання його старших дітей.

Відповідно до змін, прийнятих Верховною Радою України Законом України "Про внесення змін до Сімейного кодексу України щодо збільшення розміру аліментів на дітей № 2901-IV від 22.09.2005, № 2037-VIII від 17.05.2017" мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У звязку із наведеним, та враховуючи те, що позивачем за первісним позовом доведено погіршення його матеріального становища з моменту винесення рішення суду про стягнення з нього аліментів, даний позов є обґрунтованим та доведеним, а тому є таким, що підлягає до задоволення.

Відповідно до положень пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», в редакції, яка діяла на момент подання первісної позовної заяви до суду, позивач був звільнений від сплати судового збору, тому на підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідачки слід стягнути 704.80 грн. судового збору.

Аліменти на утримання дитини згідно ст. 79 СК України присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, однак, приймаючи до уваги те, що аліменти були вже присуджені рішенням Рахівського районного суду від 20 грудня 2013 року, яке на даний час перебуває на виконанні , а предметом судового розгляду є зменшення розміру аліментів, то в даному випадку зменшений розмір аліментів повинен стягуватись з моменту набрання законної сили рішенням суду.

Щодо зустрічної позовної заяви поданої ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 про збільшення розміру аліментів на утримання двох малолітніх дітей, суд приходить до наступного висновку.

Суд не погоджується з думкою адвоката ОСОБА_2 про те, що вказану зустрічну позовну заяву слід залишити без розгляду, як таку, що подана з порушенням процесуальних строків виходячи з наступного. Як зазначено вище, в ухвалі про відкриття провадження у справі за первісним позовом від 27.03.2018 відповідачці запропоновано протягом 15 днів з дня вручення їй ухвали на подачу відзиву. У відповідності до ч.1 ст. 193 ЦПК України, відповідач має право пред'явити зустрічну позовну заяву у строк для подання відзиву. Відповідно до повідомлення про вручення поштового відправлення ОСОБА_4 отримала ухвалу про відкриття провадження у справі 03.04.2018, а зустрічну позовну заяву її адвокатом ОСОБА_5 відправлено 19.04.2018 (згідно штампу на поштовому конверті), отже відповідачкою за первісним позовом, подано зустрічну позовну заяву з затриманням на один день, ніж це встановлено законом. Пропущення строку подачі зустрічної позовної заяви лише на один день суд вважає несуттєвим, тому розглядає зустрічну позовну заяву по суті.

Як вже встановлено вище, сторони ОСОБА_3 та ОСОБА_4, перебували в зареєстрованому шлюбі з 21 жовтня 2005 року, який, на підставі рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 10.12.2013 між ними розірвано.

Від спільного проживання у сторін народилося двоє дітей: син, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та син, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 20 грудня 2013 року по справі №305/2639/13-ц (провадження №2/3052/1276/13) позивач, ОСОБА_3, виплачує на користь відповідачки, ОСОБА_4, щомісячно, аліменти на утримання двох дітей: синів, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі Ѕ частки з усіх видів його доходу (заробітку), але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого чинним законодавством для дитини відповідного віку, починаючи з 28 листопада 2013 року, до досягнення дітьми повноліття.

ОСОБА_4, пред'являючи зустрічний позов просила суд винести рішення, яким стягувати, щомісячно, з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4, аліменти на утримання двох дітей синів: ОСОБА_6 - ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_7 - ІНФОРМАЦІЯ_7, в розмірі 1/3 частки із усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого чинним законодавством для дитини відповідного віку, та з урахуванням 1/3 частини розміру середньої заробітної плати за один місяць, що становить 6757 грн. на території Закарпатської області, 1/3 якої на момент звернення до суду становить 2252 грн. Стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 на утримання сина інваліда ОСОБА_6 - ІНФОРМАЦІЯ_8 15 000 грн., одноразово, на рік, одним платежем для оздоровлення.

В судовому засіданні 05.10.2018 від стягнення з ОСОБА_3, щорічно, одним платежем 15000 грн., на лікування та оздоровлення дитини інваліда сина ОСОБА_6 - ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4 відмовилась. Отже, вимогами ОСОБА_4 за зустрічною позовною заявою залишається стягнення з ОСОБА_3 на її користь, аліментів на утримання двох дітей, в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу). Вказану суму аліментів вирішено стягувати з ОСОБА_3 в зв'язку з задоволенням його позовних вимог про зменшення розміру аліментів. Отже, в зустрічній позовній заяві спір між сторонами як такий відсутній, оскільки по своїй суті ОСОБА_4 відмовившись від одноразових платежів в сумі 15 000 грн., фактично погодилася із сумою аліментів, які просить стягувати ОСОБА_3 при зменшенні розміру аліментів.

Зважаючи на викладене, суд прийшов до висновку, що в задоволенні зустрічного позову слід відмовити.

У відповідності до ч.7 ст. 141 ЦПК України, судові витрати за зустрічною позовною заявою слід віднести за рахунок Держави.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76- 81, 89, 141, 263-265, 273, 354, 355, п.15.5 Перехідних положень ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Первісний позов ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів, які стягуються на утримання неповнолітніх дітей - задовольнити.

Зменшити розмір аліментів, які стягуються із громадянина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_9, мешканця селища Ясіня, вулиця Гуцульська, будинок №5, Рахівського району, Закарпатської області (номер картки платника податків НОМЕР_1) на підставі рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 20 грудня 2013 року (справа №305/2639/13-ц) на користь громадянки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_10, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_11, на утримання сина, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2,

-з 1/2 (однієї другої) частки з усіх видів заробітку (доходу) на 1/3 (одну третю) частку з усіх видів заробітку (доходу) громадянина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_9, мешканця селища Ясіня, вулиця Гуцульська, будинок №5, Рахівського району, Закарпатської області (номер картки платника податків НОМЕР_1), але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи із набрання рішенням суду законного сили та до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_10, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_11, в спеціальний фонд Державного бюджету України в особі Рахівського районного суду Закарпатської області 704 гривні 80 копійок судового збору на рахунок: отримувач коштів - УК у Рахів р/ Рахівський р-н/22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37862638, банк отримувача ГУДКСУ Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача 7211, код класифікації доходів бюджету 22030101, призначення платежу - судовий збір.

В задоволенні зустрічного позову адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів на утримання двох малолітніх дітей - відмовити.

Судові витрати по зустрічному позову віднести за рахунок Держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду або через Рахівський районний суд Закарпатської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повни текст рішення суду складено 04 лютого 2019 року.

Головуюча: Бліщ О.Б.

З оригіналом вірно,

Суддя Рахівського районного суду: Бліщ О.Б.