Постанова

Іменем України

18 грудня 2019 року

м. Київ

справа № 446/500/16-ц

провадження № 61-43300св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є. (суддя-доповідач),

суддів: Бурлакова С. Ю., Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., Коротуна В. М.,

учасники справи:

боржник - ОСОБА_1 ,

представник боржника - ОСОБА_2 ,

стягувач - публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України»,

заінтересована особа - Кам`янка-Бузький районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області,

представник заінтересованої особи - Гринюх Наталія Василівна ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову апеляційного суду Львівської області в складі колегії суддів: Струс Л. Б., Левика Я. А., Шандри М. М. від 17 липня 2018 року,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У березні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на постанову головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Кам`янка-Бузького районного управління юстиції (далі - ВДВС Кам`янка-Бузького РУЮ) Гринюх Н. В. від 15 грудня 2015 року про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору в розмірі 17 508,54 грн та постанову від 23 грудня 2015 року про відкриття виконавчого провадження № 49717323, яку у подальшому уточнила та просила визнати їх неправомірними та скасувати, поновивши строк на оскарження постанови від 15 грудня 2015 року про стягнення виконавчого збору.

Скарга мотивована тим, що 07 грудня 2015 року було відкрито виконавче провадження № 495660894, прийнято постанову щодо стягнення солідарно з ОСОБА_4 , ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (далі - ПАТ «Державний ощадний банк України») заборгованості в розмірі 175 085,42 грн та встановлено строк до 14 грудня 2015 року для добровільного виконання. 15 грудня 2015 року головним державним виконавцем ВДВС Кам`янка-Бузького РУЮ Гринюх Н. В. у виконавчому провадженні № 49560894 прийнято постанову про стягнення із заявниці виконавчого збору в розмірі 17 508,54 грн. Указану постанову вважає неправомірною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки постанову про відкриття виконавчого провадження вона не отримувала, не була обізнана зі строком добровільного виконання. У державного виконавця були відсутні правові підстави для висновку про невиконання нею виконавчого листа у встановлений строк та застосування санкцій відповідальності майнового характеру у вигляді стягнення виконавчого збору. Крім того, її чоловік протягом тривалого часу, починаючи з січня 2012 року, погашав поступово кредит перед банком та 21 грудня 2015 року повністю погасив заборгованість. Про наявність виконавчого провадження № 49560894 щодо примусового виконання на підставі виконавчого листа виданого Кам`янка-Бузьким районним судом Львівської області від 20 січня 2012 року № 2-1567/11 їй стало відомо лише 24 лютого 2016 року при ознайомленні з матеріалами виконавчого провадження. ОСОБА_1 просила поновити строк на оскарження постанови про стягнення виконавчого збору від 15 грудня 2015 року оскільки вважає, що десятиденний строк для оскарження постанови слід рахувати з дня, коли вона дізналась про постанову та отримала її копію.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 19 жовтня 2017 року скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Поновлено строк для оскарження постанови від 15 грудня 2015 року ВП № 49560894 та постанови від 23 грудня 2015 року ВП № 49717323 головного державного виконавця ВДВС Кам`янка-Бузького РУЮ Гринюх Н. В. про відкриття виконавчого провадження та стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору.

Скасовано постанови головного державного виконавця ВДВС Кам`янка-Бузького РУЮ Гринюх Н. В. від 15 грудня 2015 року ВП № 49560894 про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору в розмірі 17 508,54 грн та від 23 грудня 2015 року про відкриття виконавчого провадження.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що ОСОБА_1 не була вчасно та належно повідомлена про відкриття виконавчого провадження про стягнення боргу та про відкриття виконавчого провадження по стягненню виконавчого збору, про яке дізналася лише 24 лютого 2016 року при ознайомленні з матеріалами виконавчого провадження у ВДВС, не мала змоги добровільно виконати рішення суду, а тому постанови головного державного виконавця ВДВС Кам`янка-Бузького РУЮ Гринюх Н. В. від 15 грудня 2015 року № 49560894 та від 23 грудня 2015 року № 49717323 підлягають скасуванню.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою апеляційного суду Львівської області від 17 липня 2018 року апеляційну скаргу Кам`янка-Бузького районного ВДВС ГТУ у Львівській області задоволено частково. Ухвалу Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 19 жовтня 2017 року скасовано, провадження у вказаній справі закрито.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що вказаний спір підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Узагальнені доводи касаційної скарги

У серпні 2018 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову апеляційного суду Львівської області від 17 липня 2018 року, у якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову апеляційного суду та залишити в силі ухвалу суду першої інстанції.

Касаційну скаргу мотивовано тим, що з 05 жовтня 2016 року спори про оскарження постанов державних виконавців про накладення штрафів, стягнення виконавчих зборів, винагород відноситься до адміністративних судів, а до 05 жовтня 2016 року - відповідно, справи підлягають розгляду судом, який видав виконавчий лист. Тобто, враховуючи, що державним виконавцем постанови приймалися в грудні 2015 року, то відповідно спір підлягав розгляду судом, який видав виконавчий лист, тобто Кам`янка-Бузьким районним судом Львівської області в порядку цивільного судочинства.

Узагальнені доводи відзиву на касаційну скаргу

У жовтні 2018 року Кам`янка-Бузький районний ВДВС ГТУЮ у Львівській області подав відзив на касаційну скаргу ОСОБА_1 , у якому просить зазначену касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін. Указує на те, що оскільки ОСОБА_1 оскаржує дії державного виконавця, апеляційний суд дійшов до правильного висновку, що такий спір підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 19 вересня 2019 року відкрито касаційне провадження в указаній справі і витребувано цивільну справу № 446/500/16-ц з Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області.

Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 23 вересня 2019 року вказану справу призначено до судового розгляду.

Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року справу № 446/500/16-ц передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду на підставі частини шостої статті 403 ЦПК України у редакції, чинній на час постановлення зазначеної ухвали, якою було встановлено, що справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду у всіх випадках, коли учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної чи суб`єктної юрисдикції.

Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 28 жовтня 2019 року справу № 446/500/16-ц повернуто на розгляд колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду на підставі частини шостої статті 404 ЦПК України у редакції Закону України від 02 жовтня 2019 року № 142-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підстав передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду та щодо строків повернення справи».

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Суд установив, що 07 грудня 2015 року головним державним виконавцем ВДВС Кам`янка-Бузького РУЮ Гринюх Н. В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 49560894 про стягнення солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_1 боргу на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» та надано строк для добровільного виконання рішення суду до 14 грудня 2015 року.

У зв`язку із невиконанням боржником добровільно рішення суду у вказаний строк, державним виконавцем 15 грудня 2015 року винесено постанову ВП № 49560894 про стягнення з боржника ОСОБА_1 виконавчого збору в розмірі 17 508,54 грн.

23 грудня 2015 року державним виконавцем ВДВС Кам`янка-Бузького РУЮ Гринюх Н. В. відкрито виконавче провадження № 49717323 з виконання постанови № 49560894 від 15 грудня 2015 року про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору в розмірі 17 508,54 грн.

Відповідно до листа начальника філії Львівського обласного управління АТ «Ощадбанк» станом на 21 грудня 2015 року оплату боргу у розмірі 175 085,42 грн здійснив ОСОБА_4 згідно рішення Кам`янка-Бузького районного суду від 05 грудня 2011 року у справі № 2-1567/11 про стягнення солідарно з ОСОБА_4 , ОСОБА_1 суми кредитної заборгованості.

22 грудня 2015 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №49560894, постанова про стягнення виконавчого збору виведено в окреме провадження.

2.Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII«Про виконавче провадження» та зміни до ЦПК України, внесені відповідно до цього Закону.

На час виникнення спірних правовідносин (винесення постанови ВП № 49560894 від 15 грудня 2015 року про стягнення з боржника ОСОБА_1 виконавчого збору та звернення заявника до суду з указаною скаргою) чинним був Закон України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 606-XIV), згідно зі статтею 1 якого виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У пунктах 1, 7 частини другої статті 17 цього Закону передбачено виконавчі документи, які підлягали виконанню державною виконавчою службою, серед яких указано виконавчі листи, що видаються судами, і накази господарських судів, у тому числі на підставі рішень третейського суду та рішень Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті і Морської арбітражної комісії при Торгово-промисловій палаті; постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу.

Тобто примусовому виконанню підлягали не лише виконавчі документи, видані судами в передбачених законом випадках на виконання судових рішень, але й постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу.

Гарантією прав фізичних і юридичних осіб у виконавчому провадженні є можливість оскарження дій або бездіяльності державних виконавців.

У статті 383 ЦПК України 2004 року (тут і далі - у редакції, що була чинною на час звернення зі скаргою) передбачалося, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

У частині другій статті 384 ЦПК України 2004 року вказано, що така скарга подається до суду, який видав виконавчий документ.

Справи за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи посадової особи державної виконавчої службирозглядаються судом за загальними правилами ЦПК України з особливостями, встановленими статтею 386 цього Кодексу, за участю державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення, дія чи бездіяльність якої оскаржуються.

За результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу (частина перша статті 387 ЦПК України 2004 року).

Тобто і право на звернення зі скаргою, і порядок її розгляду та постановлення ухвали пов`язані з наявністю судового рішення, ухваленого за правилами ЦПК України, та його примусовим виконанням.

Частиною першою статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України; у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду з позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

У частині шостій статті 181 КАС України (в указаній редакції) роз`яснено, що справи з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, передбачених пунктами 1?4 частини першої статті 18 цього Кодексу, розглядаються місцевим загальним судом як адміністративним судом, який видав виконавчий лист.

Згідно із частиною четвертою статті 82 Закону № 606-XIV рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, ? до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Суд установив, що на виконання рішення Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 05 грудня 2011 року у справі № 2-1567/11 за позовом ПАТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про солідарне стягнення заборгованості 07 грудня 2015 року головним державним виконавцем ВДВС Кам'янка-Бузького РУЮ Гринюх Н. В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 49560894 про солідарне стягнення з ОСОБА_4 та ОСОБА_1 на користь банку 175 085,42 грн кредитної заборгованості, встановлено строк до 14 грудня 2015 року для добровільного виконання.

15 грудня 2015 року головним державним виконавцем ВДВС Кам`янка-Бузького РУЮ Гринюх Н. В. у виконавчому провадженні № 49560894 прийнято постанову про стягнення із ОСОБА_1 виконавчого збору в розмірі 17 508,54 грн.

23 грудня 2015 року головним державним виконавцем ВДВС Кам`янка-Бузького РУЮ Гринюх Н. В. прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 49717323 про стягнення із ОСОБА_1 виконавчого збору в розмірі 17 508,54 грн.

Не погодившись із прийняттям державним виконавцем указаних постанов, у березні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області, який видав виконавчий лист, зі скаргою в порядку ЦПК України, у якій просилавизнати дії державного виконавця незаконними, а його постанови скасувати.

На час прийняття державним виконавцем оскаржуваних постанов та звернення ОСОБА_1 зі скаргою відповідно до частини четвертої статті 82 Закону № 606-XIV та статей 383, 384 ЦПК України 2004 року такі скарги мали розглядатися в порядку цивільного судочинства.

Такий правовий висновок викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 13 червня 2018 року у справі № 307/1451/15-ц (провадження № 14-177цс18), від 13 березня 2019 року у справі № 320/4537/16-ц (провадження № 14-581цс18).

Відповідно до частини четвертої статті 411 ЦПК України справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

Оскільки висновок апеляційного суду про закриття провадження у справі закріплює правову невизначеність щодо порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця, порушує принцип єдності виконавчого провадження, то постанова суду апеляційної інстанції не може вважатися законною й обґрунтованою, підлягає скасуванню, а справа - направленню до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Керуючись статтями 400, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову апеляційного суду Львівської області від 17 липня 2018 року скасувати, справу направити до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська
Судді С. Ю. Бурлаков

А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко

В. М. Коротун