Справа № 446/1203/19
УХВАЛА

СУДОВОГО ЗАСІДАННЯ

12.12.2019 року м.Кам"янка-Бузька

Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Бакай І. А.

секретаря судового засідання Михайлишин О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янка-Бузька справу за поданням головного державного виконавця Кам"янка-Бузького районного відділу ДВС ГТУЮ у Львівській області Мазуркевич У.С. про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа,

в с т а н о в и в :

26.06.2019 р. головний державний виконавець Кам`янка-Бузького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Мазуркевич У.С. звернулася до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу до виконання зобов`язань.

В обґрунтування подання покликається на те, що в неї як державного виконавця на виконанні перебуває виконавче провадження АСВП №57140253 з виконання виконавчого листа №454/2152/17, виданого 31.07.2018 року про стягнення з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 5000,00 грн., моральної шкоди, 53616,00 грн., матеріальної шкоди. Боржник не з`являється на виклики державного виконавця, не виконує покладених на нього обов`язків відповідно до ст. 19 ЗУ "Про виконавче провадження", що свідчить про його ухилення від виконання зобов`язань, покладених на неї рішенням суду.

За змістом ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Враховуючи зазначену норму закону, факт повідомлення державного виконавця про час та місце слухання справи у спосіб визначений ч. 6 ст. 74 ЦПК України, а також те, що у матеріалах справи є заява про розгляд даного подання без участі державного виконавця, суд вважає можливим розглянути вказане подання за наявними матеріалами справи.

Вирішуючи питання по суті даного подання, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що на виконанні Кам`янка-Бузького районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області перебуває виконавче провадження АСВП №57140253 з виконання виконавчого листа №454/2152/17, виданого 31.07.2018 року про стягнення з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 5000,00 грн., моральної шкоди, 53616,00 грн., матеріальної шкоди.

Постановою державного виконавця від 04.09.2018 відкрито виконавче провадження з виконання вищезгаданої постанови, що доводиться копією відповідної постанови.

Як видно з матеріалів виконавчого провадження, таке рішення на даний час не виконано, а примусові заходи, що вжиті державним виконавцем, не призвели до реального виконання рішення суду.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , неодноразово перетинала державний кордон України, що підтверджується повідомленням Державної міграційної служби України від 05.06.2019 року. Згідно даного повідомлення боржник має паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 .

Зі змісту ч.3 ст.441 ЦПК України вбачається, що суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Підстави для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон визначені Законом України «Про порядок виїзду і в`їзду в Україну громадян України».

Стаття 6 зазначеного Закону передбачає декілька видів обмеження у виїзді громадян України за кордон, зокрема: громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорту та тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у певних випадках, що визначені в цій статті.

Відповідно до п.5, ч.1 та ч.2, ст. 6 зазначеного Закону громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи) до виконання зобов`язань.

З вищенаведених норм права суд дійшов до висновку, що особі, яка має паспорт громадянина України для виїзду за межі України, може бути тимчасово обмежено у виїзді за кордон у випадку ухилення від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, до виконання цих зобов`язань.

Оцінюючи факт ухилення боржника від виконання його зобов`язань, суд виходив із наступного.

Як роз`яснено у Листі Верховного Суду України від 01.02.2013р. ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань є оціночним поняттям. Теоретично їх невиконання може бути зумовлене об`єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, важкої хвороби тощо. Однак воно може мати й принципово інше походження, суб`єктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання - має змогу виконати зобов`язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.

Матеріалами справи та матеріалами виконавчого провадження стверджується, що боржник ОСОБА_1 проживає по АДРЕСА_1 .

Однак, на виклики державного виконавця, що направляються за місцем проживання боржника остання не реагує.

Згідно з відповідями реєструючих органів за боржником не зареєстровано транспортних засобів, нерухомого майна. Боржник неодноразово перетинає державний кордон України, що підтверджується повідомленням від 05.06.2019р.

Вказані обставини у своїй сукупності, на переконання суду, свідчать про ухилення боржника від виконання своїх зобов"язань по сплаті грошових коштів, а тому, ураховуючи, що вжиті державним виконавцем заходи, спрямовані на виконання виконавчих документів, виявилися безрезультатними, суд дійшов висновку про наявність підстав для тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України до виконання своїх зобов"язань.

Суд також відзначає, що згідно пункту 1 статті 2 Протокол №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави, має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території.

Пунктами 3 та 4 цієї статті передбачено, що на здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб. Права, викладені в пункті 1, також можуть у певних місцевостях підлягати обмеженням, що встановлені згідно із законом і виправдані суспільними інтересами в демократичному суспільстві.

У справі «Гочев проти Болгарії» («Gochev v. Bulgaria» від 26.11.2009 року) Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) сформулював загальні стандарти щодо права на свободу пересування, зазначивши, що таке обмеження має відповідати одразу трьом критеріям: по-перше, має ґрунтуватися на законі, по-друге, переслідувати одну з легітимних цілей, передбачених у ч. 3 ст. 2 Протоколу №4 до Конвенції, і по-третє, знаходитися в справедливому балансі між правами людини та публічним інтересом (тобто бути пропорційним меті його застосування).

Щодо критерію законності, то такий в даній справі дотримано виходячи із мотивації наведеної судом вище та з огляду на наявність відповідних норм національного закону, а саме Закону України «Про порядок виїзду і в`їзду в Україну громадян України»

Оцінюючи легітимну мету, яку переслідує таке обмеження, суд відзначає, що легітимною метою, яка визначена у пункті 3 статті 2 Протоколу №4 до Конвенції є зокрема підтримання публічного порядку та запобігання злочину, так як борг у ОСОБА_3 виник внаслідок неодноразового притягнення його до адміністративної відповідальності та не сплати штрафу, що йому був визначений компетентним державним органом.

А оскільки виконавче провадження пов`язане власне із підтриманням публічного порядку та запобігання злочину, то таке обмеження переслідує легітимну мету.

Оцінюючи третій критерії, який є необхідний для обмеження права особи на свободу пересування, суд враховує таке.

Як зазначено у згаданому вище рішенні ЄСПЛ «Гочев проти Болгарії», при цьому при вирішенні питання про пропорційність обмеження даного права з метою стягнення неоплачених боргів слід пам`ятати, що таке обмеження може бути виправдано лише тоді, коли воно дійсно сприятиме погашенню заборгованості; проте навіть якщо зазначене обмеження свободи пересування було виправданим на самому початку, воно може стати непропорційним і таким, що порушує права людини, якщо воно автоматично продовжуватиметься протягом тривалого періоду.

Суд оцінюючи фактичні обставини справи дійшов до висновку, що обмеження права на свободу пересування боржника за межі держави сприятиме погашенню заборгованості, так як інші заходи вжиті державним виконавцем не дали позитивного результату. Водночас, суд враховує неодноразовість невиконання боржником обов"зку зі сплати боргу, вжиття державним виконавцем інших заходів до виконання рішення. А тому, враховуючи ці обставини, а також той факт, що таке обмеження не є безстроковим, а обмежується часом до виконання обов"зку зі сплати боргу, суд вважає, що таке втручання є пропорційним меті його застосування.

За вищенаведених обставин та мотивів, подання головного державного виконавця Кам"янка-Бузького РВДВС ГТУЮ у Львівській області про обмеження виїзду ОСОБА_1 у праві виїзду за кордон підлягає до задоволення.

На підставі вищенаведеного та керуючись Законом України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України", ст.441 ЦПК України,

ухвалив:

Подання головного державного виконавця Кам`янка-Бузького районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Мазуркевич У.С. про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника за межі України без вилученням паспортного документа задоволити повністю.

Тимчасово обмежити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , у праві виїзду за межі України без вилученням паспорта громадянина України для виїзду за кордон до виконання нею своїх зобов`язань по виконанню виконавчого провадження АСВП №57140253 з виконання виконавчого листа №454/2152/17, виданого 31.07.2018 року про стягнення з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 5000,00 грн., моральної шкоди, 53616,00 грн., матеріальної шкоди.

Копію ухвали надіслати ОСОБА_1 та до Державної прикордонної служби України.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На ухвалу може бути подано апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області через Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області протягом п`яти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Бакай І.А.