Справа № 497/1308/19
Провадження № 2/497/826/19
18.12.2019 року Болградський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді - Раца В.А.
секретаря - Божевої І.Д.
розглянувши, у порядку загального позовного провадження, у відкритому судовому засіданні в місті Болграді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -
27.08.2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 та просить визнати відповідачку такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 , мотивуючи тим, що він є власником цього житлового будинку, де на правах члена сім`ї, зареєстрована його колишня дружина ОСОБА_2 , яка з 01 червня 2018 року за місцем реєстрації не проживає. Він 04.12.2018 року розірвав шлюб з відповідачкою, але вона добровільно не знімається з реєстраційного обліку, чим перешкоджає йому, як власнику, у повній мірі користуватися належним йому будинком. Реєстрація відповідачки у будинку є перешкодою у здійсненні позивачем своїх прав.
Позивач ОСОБА_1 до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, наполягає на їх задоволенні та не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідачка ОСОБА_2 до суду не з`явилася, про час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, причину неявки суду не повідомила, із заявою про перенесення слухання справи до суду не зверталася, відзиву на позов не надала, тому суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч.1ст. 280 ЦПК України за відсутності заперечень до того позивача.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Зі ст. 81 ЦПК України вбачається, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1 , видане 06.07.2007 року Олександрівською сільською радою Болградського району, ОСОБА_1 на праві приватної власності належить житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , свідоцтво видане на підставі рішення виконкому Олександрівської сільської ради №212 від 10.10.2006 року (а.с.7).
Також встановлено, що відповідачка ОСОБА_2 за згодою власника вищезазначеного житлового будинку була в ньому зареєстрована 15.06.2010, але в зазначеному домоволодінні не проживає з червня 2018 року, що підтверджується актом від 07.05.2019 року про опитування сусідів ОСОБА_3 проживаючого в АДРЕСА_2 та ОСОБА_4 , проживаючої в АДРЕСА_2 , з якого вбачається що ОСОБА_2 не проживає в будинку, належному позивачу з 01 червня 2018 року по теперішній час.
Також рішення Болградського районного суду від 04.12.2018 року по справі № 497/1610/18 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано. Рішення набрало законної сили (а.с.10-11).
Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і порядку, встановленому законом.
У відповідності до ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.
За змістом ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Згідно зі ст. 156 ЖК України члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. За згодою власника будинку (квартири) член його сім`ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім`ї. До членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в ч.2 ст. 64 цього Кодексу.
Статтею 64 ЖК України встановлено, що до членів сім`ї наймача належить дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.
Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядженням своїм майном.
Судом встановлено, що відповідачка ОСОБА_2 була зареєстрована за вказаною вище адресою на правах членів сім`ї власника будинку, але з 01 червня 2018 року в цьому будинку не проживає.
Враховуючі, що відповідачка більше року не проживає у зазначеному будинку, суд вважає можливим визнати її такою, що втратила право користування вказаним житловим будинком, оскільки реєстрація відповідачки в зазначеному домоволодінні створює перешкоди позивачу, як власнику домоволодіння, у вільному користуванні та розпорядженні належним йому домоволодінням.
Керуючись ст. 321,383,386,391,405 ЦК України, ст.ст. 12, 81, 263, 264, 280 ЦПК України,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування жилим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.А. Раца