Рішення

Іменем України

24 вересня 2019 року м. Теребовля районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді Малярчук В.В.

при секретарі Зіньковській Н.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Теребовля цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Теребовлянської міської ради про визнання права власності на спадкове майно, -

встановив:

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулися до суду із позовною заявою до Теребовлянської міської ради про визнання права власності на спадкове майно, в якій просять визнати право власності за ОСОБА_1 на 1/5 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що у АДРЕСА_1 , як за членом колишнього колгоспного двору, ОСОБА_2 на 1/5 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що у АДРЕСА_1 , як за членом колишнього колгоспного двору, ОСОБА_3 на 1/5 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що у АДРЕСА_1 , як за членом колишнього колгоспного двору мотивуючи тим, що вони не можуть отримати у нотаріальній конторі свідоцтва про право власності на дане майно, а тому змушені звернутися з позовом до суду.

Позивачі в судове засідання не з`явилися, однак в позовній заяві вказали про те щоб слухати справу без їх участі позов підтримують.

Представник відповідача Теребовлянської міської ради в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про слухання справи без представника Теребовлянської міської ради, позов визнав та не заперечив проти його задоволення.

У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Відповідно до довідки виданої Теребовлянським бюро технічної інвентаризації № 426 від 23 грудня 2016 року про те, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , належить на підставі Свідоцтва про право власності виданого 20 лютого 1990 року виконавчим комітетом Теребовлянської районної Ради Тернопільської області (рішення № 305 від 11 грудня 1989 року), дійсно належить колгоспному двору, що складається з 5-х членів, головою якого був ОСОБА_4 .

Відповідно до пунктів 4 та 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України до цивільних відносин, які виникли до набрання чинності вказаного Закону (до 1 січня 2004 року), застосовуються норми, що діяли раніше.

Так, відповідно до частини 1 статті 17 Закону України "Про власність", майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім`ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними.

Відповідно до підпункту "а" та "б" пункту 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", положення статей 17, 18 Закону України "Про власність" щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року).

До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Відповідно до частини 1 статті 120 Цивільного кодексу України (редакція 1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Враховуючи вище наведене слідує, що власниками домоволодіння, що на АДРЕСА_1 , були ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 із врахуванням рівності їх часток відповідно до частини 2 статті 123 Цивільного кодексу України (редакція 1963 року).

Таким чином, із вищевказаного вбачається, що кожному із власників домоволодіння, що в АДРЕСА_1 , які проживали в ньому станом на 15 квітня 1991 року із врахуванням їх часток відповідно до частини 2 статті 123 Цивільного кодексу України (редакція 1963 року), належало на праві спільної сумісної власності, з яких ОСОБА_4 , як голові колишнього колгоспного двору належало 1/5 частка вищевказаного будинковолодіння, іншим співвласникам - належало по 1/5 частці вищевказаного будинковолодіння.

Згідно довідки № 09-04/13-202 виданої 24 липня 2017 року виконкомом Теребовлянської міської ради Теребовлянського району Тернопільської області про те, що головою колгоспного двору на 1989 рік в АДРЕСА_1 являється ОСОБА_4 в житловому будинку проживали та були зареєстровані: дружина ОСОБА_1 - 1939 року народження, дочка - ОСОБА_2 , 1969 року народження, дочка - ОСОБА_6 , 1970 року народження, дочка - ОСОБА_3 1973 року народження.

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 ОСОБА_3 уклала шлюб з ОСОБА_8 , після реєстрації шлюбу змінила своє прізвище з « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_3 ».

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 ОСОБА_2 уклала шлюб з ОСОБА_11 , після реєстрації шлюбу змінила своє прізвище з « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_2 ».

Рішенням Теребовлянського районного суду 07 вересня 2017 року виділено ОСОБА_6 2/5 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 , з яких: на 1/5 частини вона має право як член колишнього колгоспного двору, а 1/5 частини - в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про смерть серія НОМЕР_3 ). Визнано право власності за ОСОБА_6 на 2/5 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 , з яких: на 1/5 частки вона має право як член колишнього колгоспного двору, а 1/5 частки - в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про смерть серія НОМЕР_3 ).

Як вбачається з постанови приватного нотаріуса Теребовлянського районного нотаріального округу Мєшкової Н.Ф.. № 473/02-31 від 21 квітня 2017 року у справах приватного нотаріуса знаходиться спадкова справа номер 112-2016, заведена 23 листопада 2016 року щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 . Спадкоємцем, що має право на обов`язкову частку у спадщині, що передбачено ст. 1241 Цивільного кодексу України, являється дружина померлого - ОСОБА_1 , котра відмовилась від обов`язкової частки у спадщині, подавши нотаріусу відповідну заяву.

Відповідно до постанови виданої приватним нотаріусом Теребовлянського районного нотаріального округу Мєшковою Н.Ф.. № 473/02-31 від 21 квітня 2017 року відмовлено ОСОБА_6 у вчинені нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що в АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_4 померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з тим, що домоволодіння є колгоспним двором, що складається з 5-х членів, головою якого був ОСОБА_4 .

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи вище наведене, суд дійшов до переконання, що позовні вимоги слід задовільнити, виділивши ОСОБА_1 1/5 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 , на яку вона має право як член колишнього колгоспного двору, та визнати право власності за ОСОБА_1 на вказане майно, ОСОБА_2 1/5 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 , на яку вона має право як член колишнього колгоспного двору, та визнати право власності за ОСОБА_2 на вказане майно, ОСОБА_3 1/5 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 , на яку вона має право як член колишнього колгоспного двору, та визнати право власності за ОСОБА_3 на вказане майно.

Керуючись ст. ст. 4, 10, 12, 13, 76, 80, 258, 259, 263-265, 268, 273, 355 ЦПК України, ст.ст. 120, 123 ЦК Української РСР, ст. 392, 1223, 1268 ЦК України від 16 січня 2003 року, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити.

Виділити ОСОБА_1 1/5 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 , на яку вона має право як член колишнього колгоспного двору.

Визнати право власності за ОСОБА_1 1/5 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 , на яку вона має право як член колишнього колгоспного двору.

Виділити ОСОБА_2 1/5 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 , на яку вона має право як член колишнього колгоспного двору.

Визнати право власності за ОСОБА_2 1/5 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 , на яку вона має право як член колишнього колгоспного двору.

Виділити ОСОБА_3 1/5 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 , на яку вона має право як член колишнього колгоспного двору.

Визнати право власності за ОСОБА_3 1/5 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 , на яку вона має право як член колишнього колгоспного двору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження- якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Розяснити учасникам справи, що інформацію щодо справи що розглядалася вони можуть отримати на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет - http://tr.te.court.gov.ua.

Головуючий В.В.Малярчук