Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/2465/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

17.09.2019 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючий - суддя Леньо В.В. секретар судового засідання Дорда Д.В., за участі позивачки ОСОБА_1 , її представника ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Виноградів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про виселення із житлового будинку,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_3 , про виселення із житлового будинку.

Позовні вимоги мотивує тим, що на підставі договору купівлі-продажу від 13.06.2018 року вона є власником квартири АДРЕСА_1 а також є власницею квартири АДРЕСА_2 . Після придбання квартири АДРЕСА_1 , вона довідалася, що в ній протиправно без її згоди проживає відповідачка ОСОБА_3 Наразі позивач проживає лише в квартирі АДРЕСА_3 проживати неможе, оскільки там проживає відповідачка. Відповідач робить перешкоди позивачці у користуванні належній їй квартирі. Згоди на проживання відповідача у вказаній квартирі позивач не давала. Відповідачка веде аморальний спосіб життя, викидає сміття на вулицю, в подвір`я, кричить на сусідів та перехожих, ображає та кричить на дітей, виражається нецензурною лайкою, погрожує фізичною розправою, за що неодноразово притягувалася до адміністративної та кримінальної відповідальності. Позивач не бажає, щоб у її квартирі проживала відповідач. У добровільному порядку ОСОБА_3 не бажає виселитися, а тому позивач звернулася до суду з вимогою про примусове виселення відповідача.

Представник позивача адвокат Нечаєв В.В. в судовому засіданні просив суд задовольнити позовні вимоги, з підстав наведених в позовній заяві

Допитана у судовому засіданні ОСОБА_1 показала, що вона купила квартиру АДРЕСА_4 у попереднього власника. Однак там рвніше була приписана відповідачка. Незважаючи на те, що вона новий власник, в квартиру вона зайти не може, оскільки відповідачка неадекватно себе поводить. Квартиру не доглядаЄ, вона у запущеному стані.

Свідок ОСОБА_4 дав аналогічні почснення. .

Відповідач у судове засідання без поважних причин не з`явилася, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи. Розгляд справи проведено в порядку визначеному ст.ст. 280, 281 ЦПК України з ухваленням заочного рішення.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 також є власницею квартири АДРЕСА_2 . Її право власності підтверджується витягом про державну реєстрацію прав 127607430 від 14.06.2018 року та витягом з державного реєстру правочинів № 9544037 від 28.01.2011 року.

У належній позивачці квартирі та без згоди позивача, як власника, проживає ОСОБА_3 , колишній чоловік доньки позивачки. Проживання відповідача у квартирі належній позивачці порушує право останньої на вільне володіння, користування, розпоряджання своїм майном на власний розсуд.

У відповідності до ст. 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ч.1 ст. 319 ЦК України), і має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону (ч.1 ст. 319 ЦК України).

Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 до Конвенції» від 17.07.1997 року № 475/97-ВР, якими закріплено принцип непорушності права приватної власності, що означає право особи на безперешкодне користування своїм майном, право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, незалежно від волі інших осіб (статті 316, 317, 319, 321 ЦК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 116 ЖК України осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення.

Згідно вимог ст.156 ЖК України члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Члени сім`ї власника будинку зобов`язані дбайливо ставитися до житлового будинку. Повнолітні члени сім`ї власника зобов`язані брати участь у витратах по утриманню будинку і придомової території та проведенню ремонту. Статтею 157 ЖК України встановлено, що членів сім`ї власника жилого будинку може бути виселено у випадках, передбачених частиною першою ст.116 цього кодексу. Виселення проводиться в судовому порядку без надання іншого жилого приміщення.

Відповідно до вимог ст.116 ЖК України виселення особи без надання іншого жилого приміщення можливе у випадку систематичного порушення громадянином правил співжиття, які роблять неможливим для інших проживання з ним в одній квартирі, а заходи громадського впливу виявились безрезультатними. Систематичним порушенням є здійснення відповідачем двох або більше порушень правил співжиття протягом останнього року.

З поданих позивачкою доказів вбачається, що відповідач ОСОБА_3 неодноразово притягувався до відповідальності за ст.173 КУпАП (дрібне хуліганство), а також Вироком Виноградівського районного суд увід 21.11.2014 року притягувалась до кримінальної відповідальності за ч.2 ст.125 КК України (умисне легке тілесне ушкодження).

Згідно довідки Виноградівського РВ ГУ ДМС України в Закарпатській області № 2101.30-1567/2114.1-19 від 08.08.2019 року відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 значиться зареєстрованим за адресою АДРЕСА_5 , тобто проживає в будинку позивачки.

В судовому засіданні не встановлені обставини, які б вказували на те, що відповідач ОСОБА_3 має право на користування належною позивачу квартирою.

Таким чином, заявлені позивачем вимоги про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом виселення підлягають задоволенню.

Судові витрати понесені позивачем в сумі 768, 40 грн. на підставі ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст.141, 258, 259, 263, 265, 267, 268, 280, 284, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Виселити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 із квартири АДРЕСА_4 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 768,40 гривень (сімсот шістдесят вісім гривень 40 копійок) судового збору.

Відповідач може подати заяву про перегляд заочного рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Виноградівського районного суду Закарпатської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня вручення копії рішення суду.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 17.09.2019 року.

ГоловуючийВ. В. Леньо