Справа № 308/7399/15-ц
П О С Т А Н О В А

Іменем України

29 січня 2019 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:

головуючого судді: Джуги С.Д.

суддів: Собослоя Г.Г., Куштана Б.П.

при секретарі : Юрочко А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2 на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 27 вересня 2018 року, ухваленого суддею Данко В.Й., у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів,-

в с т а н о в и в :

У червні 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів. Позовні вимоги мотивовано тим, що 23.05.2009 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Мукачево Мукачівського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області. Від даного шлюбу у них народилася донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка на даний час проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Позивач зазначає, що їх спільна з відповідачем донька ОСОБА_4 є школяркою, відвідує різні гуртки, що потребує значних коштів, однак відповідач свій батьківський обов'язок щодо піклування, участі у вихованні та утриманні дітей не виконує. З врахуванням збільшених позовних вимог позивач просила суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої доньки у твердій грошовій сумі у розмірі 1800 грн. починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 27 вересня 2018 року позов ОСОБА_3 - задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1800 грн. щомісяця, починаючи від дня пред'явлення позову до суду з 23 червня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття. Допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць, а також вирішено питання по судовим витратам.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2 просить оскаржуване рішення скасувати і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судом першої інстанції не взято до уваги, що відповідач постійно спілкується з донькою та допомагає утримувати її. За час щомісячного перебування з донькою, у тому числі протягом декількох діб підряд несе витрати з харчування і придбання предметів вжитку. Крім того, відповідач додатково добровільно щомісячно сплачує позивачу кошти в якості аліментів у розмірі не менше 1200 грн.

Апеляційний суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що 23.05.2009 року між сторонами по справі укладено шлюб, який зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Мукачево Мукачівського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.05.2015 року шлюм між сторонами було розірвано.

Від даного шлюбу у сторін народилася дитина ОСОБА_4, 01.03.2011 року, що стверджується копією свідоцтва про народження Серії НОМЕР_1 від 09.03.2011 року (а.с.10).

Згідно довідки Ужгородської спеціалізованої загальноосвітньої школи І-ІІІ ст.№2 з поглибленням вивченням окремих предметів №519 від 22.12.2017 року ОСОБА_4 навчається в 1-В класі даної школи.

Ст. 51 Конституції України та ст.180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 2 статті 150 СК України визначено, що батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно з ч.3ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно із ч.1 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Відповідно до ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7,8 ст.7 СК України, під час вирішення будь - яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей.

Згідно із ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Визначаючи розмір аліментів на утримання дитини щомісячно в розмірі 1800 грн. суд першої інстанції урахував вище зазначені вимоги закону.

Апелянт є молодою працездатною особою і має обов'язок щодо матеріального забезпечення своєї дитини.

Визначений судом розмір аліментів відповідає загальним засадам сімейних відносин - справедливості, розумності, моральності.

Доводи апелянта про те, що судом першої інстанції не взято до уваги, що він добровільно несе витрати на дитину та щомісячно сплачує позивачу кошти в якості аліментів у розмірі не менше 1200 грн. не заслуговують на увагу, оскільки з долучених апелянтом квитанцій вбачається, що платником при поповненні картки є уповноважена ОСОБА_1 - ОСОБА_5, при цьому в даних квитанціях не зазначено хто саме є отримувачем даних коштів та відповідно, що такі кошти перераховані саме позивачу в рахунок аліментів на утримання дитини.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6 ст. 81 ЦПК України).

Таким чином, суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, правильно застосував матеріальний закон, дотримався процедури розгляду справи та вирішив спір у відповідності з чинним законодавством. Рішення суду є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування немає.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З врахуванням наведеного, апеляційний суд дійшов до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст 374,375,381-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

постановив :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 27 вересня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 07 лютого 2019 року.

Головуючий :

Судді: