Ухвала

04 лютого 2019 року

м. Київ

справа № 2-4688/11

провадження № 22-ц/824/4341/2019

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ КравецьВ.А., перевіривши відповідність вимогам статті 356 ЦПК України апеляційної скарги представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 17 грудня 2018 року за поданням державного виконавця Франківського відділу державної виконавчої служби м. Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області - Калинець Христини Романівни про визначення частки майна боржника у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину та стягнення додаткових витрат на утримання дитини, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2010 року ОСОБА_5 подала до суду позов про стягнення аліментів на неповнолітню дитину та стягнення додаткових витрат на утримання дитини.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 14 червня 2011 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини в розмірі 1 100,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 01 листопада 2010 року.

На виконання вказаного рішення суду видано виконавчий лист від 14 червня 2011 року та 03 квітня 2014 року відкрито виконавче провадження №42781885.

У жовтні 2018 року державний виконавець Франківського відділу державної виконавчої служби м. Львів ГТУЮ у Львівській області - Калинець Х.Р. звернулася до суду з поданням про визначення частки майна боржника.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 17 грудня 2018 року подання задоволено. Визначено частку майна боржника ОСОБА_2 у приватному спільному сумісному майні, а саме: квартири АДРЕСА_1, загальною площею 58,2 кв.м., житловою площею 31,5 кв.м., зареєстрованої за ОСОБА_2 та ОСОБА_6 як Ѕ частку.

Не погоджуючись з ухвалою, 08 січня 2019 року представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 звернувся до суду з апеляційною скаргою.

Згідно вимог статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом 15 днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Отже, апелянтом пропущено строк на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції.

Як убачається з матеріалів справи, копію повного тексту ухвали апелянт отримав 26 грудня 2018 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення апелянту (а.с. 171 Том 5).

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 354 ЦПК України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Разом з тим, представником апелянта ОСОБА_3 не порушується питання про поновлення строку на апеляційне оскарження ані безпосередньо в апеляційній скарзі, ані у відповідному клопотанні.

Згідно частини третьої статті 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею в заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Окрім того, при поданні апеляційної скарги не було сплачено судовий збір.

Так, у відповідності до пункту 3 частини 4 статті 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідні документи подаються до суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, а також платіжне доручення, яке за формою не відповідає наведеним вимогам, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

За загальними правилами цивільного судочинства судовий збір належить до судових витрат, які несуть суди усіх рівнів, коли розглядають позовну заяву, апеляційну, касаційну скаргу чи заяву про перегляд судових рішень Верховним Судом.

Обов'язок осіб, які звертаються до суду, сплачувати судовий збір - це процесуальний обов'язок, визначений нормами процесуального права.

Відповідно до частини другої статті 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Таким спеціальним законом є Закон України від 8 липня 2011 року № 3674-VІ «Про судовий збір».

Згідно зі статтею 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством; за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення тощо.

В статті 4 Закону України «Про судовий збір» зазначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Апелянт відповідно до положень статті 5 Закону України «Про судовий збір» не звільняється від сплати судового збору.

Згідно із п.п. 9 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання апеляційної скарги на ухвалу суду фізичною особою сплачується 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» з 1 січня 2019 року встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб - 1 921,00 грн.

Отже, апелянту за подання апеляційної скарги на ухвалу суду необхідно сплати судовий збір у розмірі 384,20 грн. (1 921,00 грн.*0,2)на реквізити Київського апеляційного суду:

Отримувач коштівУК у Солом. р-ні/Соломян. р-н/22030101 Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38050812 Банк отримувача Казначейство України (ЕАП) Код банку отримувача (МФО) 899998 Рахунок отримувача 0024 Код класифікації доходів бюджету 22030101 Адреса суду м. Київ, вул. Солом'янська, 2-А
Окрім того, в апеляційній скарзі зазначено лише апелянта та його представника, проте не зазначено повного найменування або ім'я інших учасників справи, їх місцезнаходження або місце проживання чи перебування.

Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 356 ЦПК України в апеляційній скарзі мають бути зазначені: повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб).

З матеріалів справи вбачається, що іншими учасниками даної справи є: Франківський відділ державної виконавчої служби м. Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області та ОСОБА_5.

З огляду на викладене, апелянту на виконання вищевказаних положень закону необхідно надіслати на адресу апеляційного суду клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, при цьому навести поважні причини пропуску строку та надати відповідні докази на підтвердження поважності причин пропуску цього строку, адже безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободщодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова визначеність (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нешев проти Болгарії» від 28 жовтня 2004 року), оригінал квитанції про сплату судового збору, який буде відповідати вищевказаним нормам закону, та нову редакцію апеляційної скарги із зазначенням усіх учасників справи та копії апеляційної скарги відповідно до кількості учасників справи.

Відповідно до вимог частини другої статті 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

За вказаних обставин, апеляційну скаргу слід залишити без руху та надати строк для усунення недоліків.

Керуючись ст. ст. 185, 354, 356, 357 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 17 грудня 2018 року - залишити без руху.

Надати апелянту строк до 04 березня 2019 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали, для надіслання на адресу апеляційного суду клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження та відповідних доказів на підтвердження поважності причин пропуску цього строку, оригіналу квитанції про сплату судового збору та нової редакції апеляційної скарги із зазначенням усіх учасників справи та копій апеляційної скарги відповідно до кількості учасників справи.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені статтею 357 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з дня її постановлення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя: В.А. Кравець