ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/544/19
Провадження №2/477/514/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2019 року м. Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого - судді Козаченка Р.В.,

із секретарем - Бітюковою С.В.,

розглянувши в м. Миколаєві у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Жовтневого районного суду Миколаївської області цивільну справу за первісним ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом та за зустрічним позовом ОСОБА_2 про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом

В С Т А Н О В И В:

Позивач за первісним позовом в березні 2019 році первісно звернувся до суду із позовом до Воскресенської селищної ради Вітовського району Миколаївської області про визнання за ним в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , право на земельну частку (пай) розміром 4,13 умовних кадастрових гектарів, яку мав отримати померлий як член АТЗТ « Родіна », розташовану в межах території Воскресенської селищної ради Вітовського району Миколаївської області.

В обґрунтування своїх вимог вказував, що після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на право на земельну ділянку. Однак оформити спадщину він не взмозі через те, що представлений нотаріусу заповіт померлого не відповідав вимогам закону. Вважаючи що спадкодавець в простій письмовій формі склав заповіт на його користь, тобто добровільно заповів йому право на майно, тому просив у судовому порядку визнати за ним право на земельну частку (пай).

Під час розгляду справи, ухвалою суду від 15 жовтня 2019 року, за заявою позивача, первісний відповідач був замінений на належного - ОСОБА_2 , оскільки та проживала з померлим, тому має право на спадкування після смерті ОСОБА_3

19 листопада 2019 року залучена відповідачка ОСОБА_2 подала зустрічну позовну заяву, яка 22 листопада 2019 року була ухвалою суду була прийнята до спільного розгляду з первісним позовом.

Просила встановити факт її перебування як непрацездатної особи на утриманні померлого ОСОБА_3 та визнати за нею в порядку спадкування за законом відповідно до положень ст. 531 ЦК Української РСР 1963 року право на туж земельну частку, розміром 4,13 умовних кадастрових гектарів.

Вказувала, що на час смерті спадкодавця ОСОБА_3 вона була неповнолітньою і перебувала на його утриманні, тому відповідно до положень ст. 531 ЦК Української РСР 1963 року має право на спадщину першої черги за законом.

Сторони подали заяву, відповідно до яких вони не будуть подавати процесуальні документи відповідно до положень ст.ст. 178-180 ЦПК України і просили завершити підготовче провадження.

Ухвалою суду від 22 листопада 2019 року підготовче провадження було завершене і справа призначена для розгляду по суті.

В судове засіданні сторони не з`явилися, про його час та місце була повідомлені належним чином, надали заяву з проханням розглянути справ без її участі, при цьому позивач за первісним позовом підтвердив обґрунтованість зустрічних позовних вимог і визнав їх, хоча заяв про відмову від свого первісного позову або про залишення його без розгляду не подав.

Позивачка за зустрічним позовом в своїй заяві позов свій підтримала та просила задовольнити.

Суд, вважаючи можливим здійснити розгляд справи без участі сторін, дослідивши матеріали та докази справи, в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, дійшов висновку, що зустрічний позов підлягає задоволенню, а в задоволенні первісного позову слід відмовити виходячи з наступних підстав.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_5 , яка на час смерті проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_1 .

Після її смерті відкрилася спадщина, в тому числі право на нерухоме майно у виді права на земельну частку (пай) розміром 4,13 умовних кадастрових гектарів, призначену для товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану в межах території Пересадівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області, яка їй належала відповідно сертифікату серії МК № 0220283, виданого їй Жовтневою районною державною адміністрацією Миколаївської області 11 грудня 2000 року, зареєстрованого 11 грудня 2000 року у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 6252.

Часом відкриття спадщини є день її смерті.

У разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року застосовується чинне на той час законодавство, зокрема відповідні норми ЦК Української РСР 1963 року.

Згідно ст. 549 цього ж Кодексу визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (ч. 2 ст. 548 ЦК Української РСР 1963 року).

Відповідно до ст. 524 цього Кодексу спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Якщо немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом, або жоден з спадкоємців не прийняв спадщини, або всі спадкоємці позбавлені заповідачем спадщини, майно померлого за правом спадкоємства переходить до держави .

Згідно зі ст. 525 та ст. 526 ЦК Української РСР 1963 року часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу; місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місце знаходження майна або його основної частини.

Статтями 529 та 530 того ж Кодексу передбачено хто із осіб відноситься до першої та другої черги спадкоємців за законом, в тому числі до спадкоємців першої черги відносяться дружина та діти померлого. При відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга).

Відповідно до довідки Воскресенської селищної ради Вітовського району Миколаївської області № 772 від 26 липня 2018 року на час смерті з ОСОБА_5 проживав її чоловік ОСОБА_3 , який таким чином прийняв спадщину і він відноситься до спадкоємців першої черги за законом.

В той же час, він помер ІНФОРМАЦІЯ_1 і за свого життя не встиг переоформити спадкове право на земельну частку (пай), отриману в порядку спадкування за законом після смерті дружини.

Постановою Верховної Ради України № 1377-VIII від 19 травня 2016 року «Про перейменування окремих населених пунктів та районів» Жовтневий район Миколаївської області перейменовано на Вітовський.

Також, рішенням Мішково-Погорілівської сільської ради Вітовського (Жовтневого) району Миколаївської області № 9 від 24 травня 2016 року АДРЕСА_2 .

Згідно зі спадковою справою, заведеною після смерті ОСОБА_3 , спадщину після його смерті прийняв за заповітом ОСОБА_1 . Однак з тексту заповіту спадкодавця вбачається, що ним було заповідано тільки належне йому право на земельну частку (пай), тобто земельна частка (пай), успадкована після смерті дружини, заповітом не охоплена. До спадкоємців за законом після смерті ОСОБА_3 ОСОБА_1 не відноситься.

Відповідно до довідки тієї ж селищної ради від 26 липня 2018 року, наданої позивачкою за зустрічною позовом під час розгляду справи, на час смерті

ОСОБА_3 з ним фактично проживала неповнолітня ОСОБА_2 , тобто позивачка за зустрічним позовом.

В своїй позовній зустрічній заяві вона зазначила, що з листопада 2000 року перебувала на утриманні ОСОБА_3 і до часу його смерті, так як батьки мали скрутне фінансове становище і перебували на заробітках, тому він її повністю матервально забезпечував.

Відповідно до ст. 531 ЦК Української РСР 1963 року до числа спадкоємців за законом належать непрацездатні особи, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. При наявності інших спадкоємців вони успадковують нарівні з спадкоємцями тієї черги, яка закликається до спадкоємства

Тобто позивачці за зустрічним позовом потрібно підтвердити факт прийняття спадщини шляхом підтвердження перебування нею як непрацездатної особи на утриманні ОСОБА_3 .

Згідно зі ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для

охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи і про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України).

З положень ст. 316 ЦПК України вбачається, що у разі справи про окреме провадження повинні розглядатися спільно в одному провадженні разом з позовними вимогами. Які стосуються визнання права власності на майно. Тобто позивачкою правомірно заявлено до суду прохання встановити факт родинних відносин разом з вимогою визнати за нею право власності на спадкове майно.

Виходячи з паспортних даних позивачки вона народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 . Тобто на час смерті спадкодавця ОСОБА_3 в 2002 році вона була неповнолітньою і непрацездатною особою.

В довідці Воскресенської селищної ради Вітовського району Миколаївської області від 26 липня 2018 року зазначено, що на час смерті ОСОБА_3 з ним проживала фактично онука ОСОБА_2 , тобто позивачка в справі за зустрічним позовом, яка знаходилася на утриманні подружжя ОСОБА_3 .

Таким чином із представлених даних слід констатувати що вона перебувала на утриманні померлого спадкодавця як непрацездатна особа і прийняла спадщину після його смерті відповідно до положень ст. 531 ЦК Української РСР.

Судом встановлено, що земельна частка АТ «Родіна» належала первісно ОСОБА_5 .

Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК Української РСР 1963 року прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Аналогічні положення виписані і в нині діючому ЦК України 2003 року, в якому у ст.1218 ЦК України вказано, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Положення ч. 1 ст. 15 та ст. 392 ЦК України вказують, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

В результаті, дослідженими під час розгляду справи доказами підтверджено, що право на земельну частку (пай) належало законно ОСОБА_5 і це право після її смерті в порядку спадкування за законом перейшло до чоловіка ОСОБА_3 та входило до складу спадщини після його смерті, а тому в порядку спадкування воно повинно відійти спадкоємцям, які прийняли спадщину, тобто позивачці за зустрічним позовом як спадкоємиці за законом відповідно до ст. 531 ЦК Української РСР 1963 року з врахуванням визнання позову відповідачем.

Враховуючи, що іншим способом, окрім судового порядку, вона не може захистити своє спадкове майнове право, тому відповідно до ст. 16 ЦК України воно підлягає захисту шляхом визнання за нею права на нерухомість в порядку спадкування за законом.

За викладеного, керуючись ст. ст. 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Зустрічний позов ОСОБА_2 - задовольнити повністю.

Встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , право на земельну частку (пай), розміром 4,13 умовних кадастрових гектарів, яка розташовувалася в межах території Воскресенської (раніше територія Пересадівської) сільської ради Вітовського (раніше - Жовтневого) району Миколаївської області, яку він успадкував після смерті дружини ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , а їй належала як члену АТЗТ "Родіна" на підставі сертифікату на земельну частку (пай) серії МК №0220283 , виданого 11 грудня 2000 року Жовтневою ( тепер - Вітовською) районною державною адміністрацією Миколаївської області, зареєстрованого 11 грудня 2000 року у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 6252.

В задоволенні первісного позову ОСОБА_1 - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду через Жовтневий районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складання повного тексту рішення.

В судовому засіданні було проголошено вступну та резолютивну частину рішення, його повний текст складено на 19 грудня 2019 року.

Суддя Р.В. Козаченко