ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 640/4782/15-ц

Провадження № 22-ц/818/1205/19

05 лютого 2019 року

м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: судді Бровченка І.О.

суддів: Бурлака І.В., Кругової С.С.,

за участю секретаря - Прокопчук І.В.,

учасники справи:

заявник - публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра»,

заінтересована особа - ОСОБА_1,

представник заінтересованої особи - ОСОБА_2

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 22 червня 2017 року в складі судді Золотарьової Л.І.,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2017 року публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» (далі - ПАТ «КБ «Надра») звернулось до суду із заявою про видачу дублікату виконавчого листа.

Заява мотивована тим, що заочним рішенням Київського районного суду м. Харкова від 22 травня 2015 року задоволено позов банку до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. За вказаним рішенням суду було видано виконавчий лист, проте виконавчий лист було втрачено.

Посилаючись на те, що оскільки у зв'язку із втратою виконавчого листа до органу виконавчої служби він не пред'являвся та виконавче провадження за вказаним судовим рішенням не відкрито, ПАТ «КБ «Надра» просило суд видати дублікат виконавчого листа № 640/4782/15-ц на підставі заочного рішенням Київського районного суду м. Харкова від 22 травня 2015 року в цивільній справі за позовом ПАТ «КБ «Надра» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 22 червня 2017 року заяву ПАТ «КБ «ПриватБанк» про видачу дубліката виконавчого листа задоволено.

Видано дублікат виконавчого листа № 640/4782/15-ц на підставі заочного рішення Київського районного суду м. Харкова від 22 травня 2015 року в цивільній справі за позовом ПАТ «КБ «Надра» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «Надра» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Задовольняючи заяву, суд першої інстанції виходив з доведеності втрати виконавчого листа та з того, що виконавчий лист банком не пред'являвся для виконання до виконавчої служби.

Разом з тим, виходив з того, що строк для пред'явлення виконавчого листа до виконання стягувачем не пропущено, оскільки у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження» такий строк становить три роки з наступного дня після набрання рішення законної сили.

У липні 2017 року ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2, подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просив скасувати ухвалу суду першої та постановити нову ухвалу про відмову в задоволенні заяви.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не досліджено фактичних обставин справи у їх сукупності, не проведено повного з'ясування обставин справи та не перевірено їх правового обґрунтування. Судом не надано належної оцінки тому факту, що рішення Київського районного суду м. Харкова від 22 травня 2015 року набрало законної сили 14 липня 2015 року. Жодних поважних причин неподання виконавчого листа до виконання у передбачений законом строк заявником не наведено, клопотання про поновлення пропущеного строку подання виконавчого листа не заявлено. Також заявником не було надано будь-яких доказів втрати виконавчого листа та його пред'явлення до виконання.

В запереченнях на апеляційну скаргу ПАТ «КБ «Надра» зазначає, що під час розгляду справи судом першої інстанції в повному обсязі з'ясовано обставини, що мають значення для справи, в процесі розгляду цивільної справи суд не припустився порушення норм матеріального та процесуального права. Обґрунтовує строки пред'явлення виконавчого листа до виконання з посиланням на ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції закону від 2016 року та вважає оскаржувану ухвалу законною. Зазначає, що видача стягувачу дубліката виконавчого листа жодним чином не порушує права відповідача та не покладає на нього якихось додаткових зобов'язань.

У відповідності до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, заперечень на апеляційну скаргу, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що заочним рішенням Київського районного суду м. Харкова від 22 травня 2015 року позовні вимоги ПАТ «КБ «Надра» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «Надра» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ «Надра» загальну заборгованість за кредитом у розмірі 194 238,26 доларів США, що еквівалентно 4016619 грн. 38 коп.

Рішення суду набрало законної сили 14 липня 2015 року.

09 листопада 2015 року представником ПАТ «КБ «Надра» - Виштикалюком В. В. отримано виконавчий лист.

29 червня 2016 року представник ПАТ «КБ «Надра» - Цвєтков В. М. звернувся повторно до суду першої інстанції із заявою про видачу виконавчого листа.

З наданої письмової відповіді судді Київського районного суду м. Харкова від 22 липня 2016 року вбачається, що виконавчий лист за вказаним судовим рішенням 09 листопада 2015 року було видано представнику ПАТ «КБ «Надра».

Згідно даних Єдиного реєстру боржників Міністерства юстиції України, який розміщений у відкритому доступі в мережі Інтернет на офіційному веб-сайті ДП «Національні інформаційні системи» виконавчий лист на виконання заочного рішення Київського районного суду м. Харкова від 22 травня 2015 року не пред'являвся до виконання до виконавчої служби та не перебуває на примусовому виконанні.

Матеріали справи підтверджують посилання представника ПАТ «КБ «Надра» щодо введення 05 лютого 2015 року тимчасової адміністрації та 05 червня 2015 року початку процедури ліквідації ПАТ «КБ «Надра».

Відповідно до частини першої статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент набрання законної сили заочним рішенням Київського районного суду м. Харкова від 22 травня 2015 року) виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

У пункті 1 частини другої статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент набрання законної сили заочним рішенням Київського районного суду м. Харкова від 22 травня 2015 року) передбачалося, що строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.

Конституція України закріпила принцип незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів (частина перша статті 58). Це означає, що дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом (пункт 4 Рішення Конституційного Суду України від 05 квітня 2001 року у справі № 3-рп/2001).

05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02 червня 2016 року.

Згідно пункту 5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02 червня 2016 року виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред'являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Тлумачення пункту 5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02 червня 2016 року свідчить, що він застосовується тільки до виконавчих документів, строк пред'явлення до виконання за якими не сплинув на час набрання чинності законом № 1404-VIII від 02 червня 2016 року. Для пункту 5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення не передбачено зворотної дії в часі і можливості застосування норм закону № 1404-VIII від 02 червня 2016 року до виконавчих документів, пред'явлення до виконання за якими сплинув на час набрання ним чинності.

Аналогічний по суті висновок зроблений і в постановах Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 28 березня 2018 року у справі № 905/6977/13 та від 02 травня 2018 року у справі № 5016/149/2011(17/6) та у постанові Верховного суду у складі колегії Касаційного цивільного суду від 01 серпня 2018 року у справі № 553/1951/14-ц.

Враховуючи, що рішення суду набрало законної сили 14 липня 2015 року, згідно вимог статті 22 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції на час видачі виконавчого листа, строк виконання визначено до 15 липня 2016 року, з заявою про видачу дублікату виконавчого листа ПАТ «КБ «Надра» звернулось у квітні 2017 року, матеріали справи не містять судового рішення про поновлення строку пред'явлення виконавчого листа до виконання та вказані вимоги не були предметом розгляду у справі № 640/4782/15-ц (провадження № 6/640/142/17), суд першої інстанції неправильно застосував пункт 5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02 червня 2016 року і дійшов помилкового висновку про задоволення заяви про видачу дублікату виконавчого листа.

Крім того, відмовляючи у задоволені заяви про видачу дублікату виконавчого листа, апеляційний суд враховує, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази підтверджуючі втрату оригіналу виконавчого листа.

Враховуючи наведені обставини, суд першої інстанції прийшов до необґрунтованого висновку про наявність підстав для видачі дубліката виконавчого листа.

При цьому колегія суддів відхиляє, як необґрунтовані доводи стягувача, викладені ним у запереченнях на апеляційну скаргу про те, що під час розгляду даної справи слід керуватися положеннями Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, яка діє на даний час, зокрема, нормами ст. 12, якою встановлено трьох річний строк пред'явлення виконавчих документів до виконання, оскільки з урахуванням п. 5 Розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» в редакції від 02 червня 2016 року № 1404-VIII (який набрав чинності 5 жовтня 2016 року) цей строк застосовується тільки до виконавчих документів, строк пред'явлення до виконання за якими не сплинув на час набрання чинності (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 01 серпня 2018 року у справі № 553/1951/14-ц (провадження № 61-20552св18). Аналогічний по суті висновок зроблений і в постановах Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 28 березня 2018 року у справі № 905/6977/13 та від 02 травня 2018 року у справі № 5016/149/2011(17/6). По даній справі, цей строк сплинув до дати набрання чинності Законом № 1404-VIII, а саме 15 липня 2016 року.

Посилання у запереченнях на апеляційну скаргу на висновок викладений в постанові Верховного суду України від 20 січня 2016 року у справі № 6-711цс15, висновків суду апеляційної не спростовує. Верховний Суд України у постанові від 20 січня 2016 року у справі № 6-711цс15 зазначив, що суд має право поновити пропущений строк пред'явлення виконавчого листа до виконання за наявності відповідного клопотання стягувача та поважності причин пропуску цього строку. З заявою про поновлення пропущеного строку пред'явлення виконавчого листа до виконання стягувач не звертався.

Частинами 1, 2 статті 376 ЦПК України передбачено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку, що оскаржувана ухвала постановлена без додержання норм матеріального права. Колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, оскаржувану ухвалу скасувати, а в задоволені заяви про видачу дублікату виконавчого листа відмовити.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України апеляційний суд здійснює розподіл судових витрат у зв'язку з розглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 369, 376, 379, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - задовольнити.

Ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 22 червня 2017 року скасувати, постановити нову.

В задоволені заяви публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» про видачу дублікату виконавчого листа по справі № 640/4782/15-ц за позовом ПАТ «КБ «Надра» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Стягнути з публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» на користь ОСОБА_1 320 грн. на відшкодування сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 05 лютого 2019 року.

Головуючий І.О. Бровченко

Судді І.В. Бурлака

С.С. Кругова