Справа № 583/4175/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2019 року м. Охтирка

Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого - судді Ільченко В.М.

за участі секретаря Верби Н.О.

позивачів ОСОБА_1,

ОСОБА_2,

представника позивачів ОСОБА_3

відповідача ОСОБА_4

представника відповідача ОСОБА_5

представника третьої особи Гмирі В.П.

методиста з психологічної служби Ковпак Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 1 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (АДРЕСА_1), ОСОБА_2 (АДРЕСА_1), ОСОБА_8 (АДРЕСА_1) до ОСОБА_4 (АДРЕСА_2), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: виконавчий комітет Охтирської міської ради Сумської області (орган опіки та піклування) (Україна, Сумська область, м. Охтирка, вул. Незалежності, 11) про усунення перешкод у зустрічах, спілкуванні та прийнятті участі у вихованні неповнолітньої дитини, -

ВСТАНОВИВ:

24.10.2018 відкрито провадження у справі. Свої вимоги позивачі мотивують тим, що відповідачка, яка є матір'ю їх неповнолітньої дочки та онуки ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, створює їм перешкоди у спілкуванні з дитиною, провокує конфлікти з приводу прийняття участі батьком та дідом з бабою у вихованні дитини, що не відповідає інтересам дитини, разом з тим порушує їх права, визначені сімейним законодавством на рівну участь у вихованні дитини, що і стало підставою для звернення до суду із зазначеним позовом. В зв'язку з цим просять усунути перешкоди у спілкуванні з дитиною шляхом визначення участі батька, баби та діда у систематичних зустрічах, спілкуванні та вихованні неповнолітньої ОСОБА_9, а саме: встановити періодичні побачення два рази на місяць першої та третьої середи кожного місяця з 16.00 год. до 20.00 год. з правом відвідування дитячих майданчиків, парків, стадіонів, культурно-масових та розважальних заходів під час побачень без присутності матері ОСОБА_4, з поверненням дитини до матері після закінчення режиму зустрічі за визначеним графіком; періодичні побачення два рази на місяць другої та четвертої п'ятниці, після шкільних занять без присутності матері з правом перебування дитини з ночівлею у квартирі АДРЕСА_1, з поверненням дитини до матері після закінчення режиму зустрічі за визначеним графіком о 19.00 год. у неділю; у канікулярний період під час осінніх, зимових та весняних канікул перші три доби кожних канікул з проживанням дитини у батька, баби та діда у квартирі АДРЕСА_1 без присутності матері дитини; у канікулярний період під час літніх канікул з 1 по 15 червня, з 1 по 15 липня, з 1 по 15 серпня щороку з проживанням дитини у батька, баби та діда у квартирі АДРЕСА_1, з правом переміщення дитини з батьком, бабою та дідом разом, або з кожним окремо по території України з метою спільного відпочинку та оздоровлення без участі матері; за домовленістю з матір'ю дитини, у разі зміни обставин (хвороба, зміна розпорядку шкільних занять та інше) визначений та встановлений порядок може бути змінений у кожному конкретному випадку за обов'язкової умови, щоб загальний встановлений час спілкування батька, баби та діда з дитиною не був зменшений; зобов'язати відповідачку дотримуватися визначеного і встановленого судом способу, режиму і графіку прийняття участі позивачів у зустрічах, спілкуваннях та вихованні неповнолітньої дитини.

12.11.2018 від представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якого вважають позовні вимоги безпідставними та необґрунтованими, посилаючись на те, що з боку ОСОБА_4 не чинилися перешкоди позивачам у їх прагненні спілкуватися з дитиною, а навпаки, сам батько ОСОБА_1, на її пропозиції щодо частішого відвідування їх дочки, не виявляє такого бажання, посилаючись на свою зайнятість, так як дійсно працює за кордоном і не має змоги повноцінно приймати участь у вихованні дитини. Крім того він має іншу сім'ю, в якій народилася малолітня дитина. Щодо участі діда ОСОБА_8 у вихованні дитини, то з його боку ніколи не спостерігалося бажання спілкуватися з онукою, цікавості до неї та прояву родинної турботи. Що стосується спілкування дитини з бабусею, зазначає, що проти цього не заперечувала ніколи, однак не в тому обсязі, в якому прохає позивачка, оскільки це буде обмежувати час дитини на навчання та суперечити її інтересам, крім того у її доньки є ще одна бабуся, яка також бажає спілкуватися з онукою. Разом з тим відповідачка зазначає, що батько дитини проживає не за адресою реєстрації, а окремо зі своєю новою родиною, тому вважає, що дитина має зустрічатися та проводити час з батьком саме за місцем його проживання, а не за місцем проживання його батьків та погоджується на те, щоб донька проживала у батька перший тиждень кожного місяця. При визначенні способу спілкування позивачів з дитиною просить врахувати, перш за все, інтереси дитини.

29.11.2018 від позивачів надійшла відповідь на відзив ОСОБА_4, відповідно до якої вбачається, що між сторонами не вдається досягти згоди щодо участі позивачів у вихованні дитини та порядку їх спілкування.

Представник позивачів ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, висловила незгоду з висновком органу опіки і піклування, так як вважає його таким, що не в повній мірі відповідає інтересам дитини, просила позов задовольнити із зазначених у ньому підстав.

Відповідачка та її представник ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечували проти позовних вимог з підстав відсутності спору між сторонами з приводу спілкування та участі у вихованні дитини, висловили думку щодо мирного врегулювання даного питання, просили відмовити у задоволенні позову.

Малолітня ОСОБА_9, у присутності методиста психологічної служби Ковпак Н.О. в судовому засіданні пояснила, що однаково хоче спілкуватися і з мамою, і з татом, також у неї гарні відносини з бабусею і дідусем, але на даний час мама ображена на тата і не дозволяє спілкуватися з ними. Бабуся приходить до неї у школу раз на тиждень, на літніх канікулах на вихідні дні була з татом, на осінніх та зимових канікулах до тата не їздила. Восени 2018 року за проханням тата, мама дозволила сходити до нього додому. Тато проживає окремо від бабусі з дідом, вона за ними дуже сумує, хоче щоб було, як раніше: тиждень з мамою, а на вихідні з татом.

Представник виконавчого комітету (орган опіки і піклування) Охтирської міської ради Гмиря В.П. в судовому засіданні висловив думку про доцільність встановлення порядку участі батька, баби та діда у вихованні і спілкуванні з малолітньою ОСОБА_9 з урахуванням висновку органу опіки і піклування (виконавчий комітет) Охтирської міської ради, яким в повній мірі враховані інтереси як малолітньої дитини, так і її батьків та баби з дідом.

Свідок ОСОБА_10 суду пояснила, що є дружиною позивача ОСОБА_1 та протягом трьох років, які вони проживають разом, її чоловік кожний другий тиждень забирав до них свою дочку від першого шлюбу ОСОБА_9. У дитини з батьком гарні відносини, ОСОБА_9 охоче і з радістю приходила до них. ОСОБА_1 придбавав для неї іграшки, одяг, ліки, у разі необхідності. Після того, як у них народилася спільна дитина і чоловік подав до суду позов про зменшення розміру аліментів, стягуваних на утримання ОСОБА_9, відповідачка почала чинити перешкоди у спілкуванні дитини з батьком, заблокувала у мобільному телефоні ОСОБА_9 номер батька. Також, зі слів бабусі ОСОБА_2, відповідачка забороняє їй спілкуватися з дитиною, вважаючи, що остання налаштовує її проти матері. В жовтні 2018 року ОСОБА_2 приходила до школи, де навчається її онука, щоб поспілкуватися з нею, однак коли прийшла відповідачка, то вчинила сварку, в зв'язку з чим ОСОБА_2 звернулася до поліції. З літа її чоловік ОСОБА_1 почав їздити до Польщі на роботу, однак кожного місяця він буває вдома. Проживають вони окремо від свекрів, раніше відповідачка перешкод у спілкуванні дитини з її родичами не чинила, до серпня місця 2018 року її чоловік забирав ОСОБА_9 додому, в жовтні 2018 року її чоловік приходив до доньки у школу, в листопаді місяці 2018 року забирав дитину на 2 дні.

Свідок ОСОБА_11 суду пояснив, що товаришує з позивачем ОСОБА_1 та товаришував з відповідачкою ОСОБА_8, в період перебування її у шлюбі з позивачем, його дитина спілкується з ОСОБА_9. Як йому відомо, відповідачка раніше будь-яких перешкод у спілкуванні ОСОБА_9 з батьком не чинила, дитина була задоволена спілкуванням, однак, ОСОБА_1 йому говорив, що з донькою востаннє бачився влітку, з вересня ОСОБА_4 не дає йому дитину. Потім розповідали йому про конфлікт у школі, де навчається ОСОБА_9, який стався між ОСОБА_2 та ОСОБА_4, під час якого мали місце погрози і нецензурна лексика.

Свідок ОСОБА_12 суду пояснила, що є класоводом ОСОБА_9, яка є активною дитиною, лагідною, відкритою до спілкування. До другого класу ніякого напруження у відносинах між дитиною та її родичами не було, дівчинку забирали зі школи і мама, і бабуся. С початку другого навчального року, коли приходить бабуся до школи, ОСОБА_9 стала просити її йти раніше, щоб мама не бачила, так як може розсердитись. Зі слів бабусі їй стало відомо про конфлікт між нею та матір'ю дівчинки. Надія говорила, що мама заборонила їй спілкуватися з татом і бабусею, що вона хоче бачитися з татом. Восени ОСОБА_1 приходив до ОСОБА_9 два чи три рази, бабуся приходила щотижня.

Свідок ОСОБА_13 в суді пояснила, що є рідною сестрою ОСОБА_2 та їй відомо, що після розлучення ОСОБА_1 та ОСОБА_8, остання не чинила перешкод у спілкуванні дитини і батька та після того, як ОСОБА_1 подав до суду позов про стягнення аліментів у меншому розмірі на утримання ОСОБА_9, між ними виник конфлікт. Батько спілкувався з дитиною на вихідних, через тиждень. З 01.09.2018 ОСОБА_1 поїхав на заробітки до Польщі, після цього спілкування майже припинилося, так як всі татові родичі не могли додзвонитися до ОСОБА_9, як стало відомо згодом через те, що відповідачка внесла їх до «чорного списку» в телефоні дитини. В листопаді 2018 року ОСОБА_9 приходила з ОСОБА_1 до них у гості і розповідала, що мама змінила номер телефону. Зі слів ОСОБА_1 їй відомо, що по поверненню з Польщі, він телефонував до відповідачки, однак йому ніхто не відповів. Бабуся, щоб поспілкуватися, приходить до онуки до школи. Як їй відомо зі слів ОСОБА_2, в один з таких разів між ОСОБА_2 та відповідачкою стався конфлікт, під час якого остання ображала її нецензурною лайкою, що стало підставою звернення ОСОБА_2 до поліції.

Допитана в судовому засіданні як свідок ОСОБА_2 пояснила, що є бабусею неповнолітньої ОСОБА_9. До 2014 року спілкувалися з нею рідко, так як проживали у м. Севастополь. З 2014 роки переїхали на постійне місце проживання до м. Охтирка, на той час син з відповідачкою вже півтора року були розлучені. Після їх розлучення мало місце звернення до суду з позовом про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, але на той час вдалося врегулювати дане питання добровільно, конфліктів з відповідачкою не було. Ситуація змінилася після того, як син одружився вдруге та у нього народилася друга донька, в зв'язку з чим його матеріальне становище погіршилося і він був змушений подати до суду позов про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої ОСОБА_9. З цього часу відносини з ОСОБА_8 погіршилися, вони в усній формі погодили графік спілкування з дитиною, але у визначені та узгоджені дні відповідачка дитину їй не давала, як згодом їй стало відомо через те, що її син подав позов про зменшення аліментів. Вона змушена була приходити до школи, щоб побачитися з онукою, яка їй повідомила, що мама забороняє їм зустрічатися. 05.10.2018 вона прийшла до ОСОБА_9 до школи, онука просила йти раніше, щоб мама не сердилася та вона все ж таки вирішила затриматися, щоб поспілкуватися з відповідачкою. Коли прийшла ОСОБА_4, то була розгнівана, ображала її. Про це вона повідомила вчителів та звернулася до поліції з даного приводу. Наступного дня їй зателефонували з поліції і повідомили, що викликали ОСОБА_4 на бесіду. Коли вони з сином прийшли до ОСОБА_9 в школу, дитина була перелякана і розповіла, що мама, коли прийшла з поліції, сварилася, звинувачувала її у тому, що сталося, через порушення її заборони на побачення з бабою. У вересні місяці 2018 року у ОСОБА_9 був День народження та вона зі своєю сестрою приходили її привітати, подарувати іграшку, яку дитина просила. Зустрівши їх, ОСОБА_9 розплакалась.

Допитаний як свідок ОСОБА_1 суду пояснив, що є батьком неповнолітньої ОСОБА_9. Шлюбні стосунки з відповідачкою припинені, на утримання дитини він сплачував аліменти, погодили, що він буде приймати участь у житті дитини. З часу як дитині виповнилося 2,5 роки він забирав її до себе додому. В 2014 році відповідачка перестала давати доньку, в зв'язку з чим він звернувся до суду з відповідним позовом, але на той час це питання вдалося врегулювати мирним шляхом, в усній формі вони погодили графік, жодних непорозумінь не виникало. Однак, після того як він одружився та у нього народилася друга дитина, його матеріальний стан погіршився та він звернувся до суду з позовом про зменшення розміру стягуваних з нього аліментів на утримання доньки ОСОБА_9. Після цього відносини з відповідачкою погіршилися. У період його перебування у Польщі йому зателефонувала його мати і повідомила, що їй не дають зустрітися з онукою. У вересні місяці 2018 року та 29.12.2018 він телефонував до ОСОБА_8 та до доньки, але не міг до них додзвонитися, звертався до органу опіки і піклування виконавчого комітету Охтирської міської ради, але це не дало бажаного результату і лише після того, як подав зазначений позов до суду, відповідачка змінила свою поведінку.

Суд проаналізував матеріали справи, вислухав пояснення осіб, які беруть участь у справі, покази свідків, дослідив письмові докази, дійшов наступного висновку.

Спірні правовідносини підлягають врегулюванню відповідно до положень Конституції України, Сімейного кодексу України та інших нормативно-правових актів, що регулюють права та інтереси дитини.

Так, відповідно до ст.ст. 51, 52, 55 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою, діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. Права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої Україною 27.02.1991, що набрала чинності для України 27.09.1991, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно із ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї.

Судом встановлено, що з 24.04.2010 по 20.05.2013 ОСОБА_1 та ОСОБА_4 перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася ОСОБА_9, що підтверджується свідоцтвом про її народження НОМЕР_5, виданим 19.10.2010 відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Охтирка Охтирського міськрайонного управління юстиції у Сумській області.

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 24.09.2018 змінено розмір аліментів, які стягувалися з ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2 та призначено до стягнення аліменти в розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходу) але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно.

Також судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_8 є бабою і дідом неповнолітньої ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_1, виданим 12.12.1987 відділом РАЦС Охтирського міськвиконкому Сумської області.

Сторони не оспорюють, що відповідачка разом з дитиною проживає за адресою: АДРЕСА_2 ОСОБА_1 проживає окремо від батьків разом зі своєю сім'єю за іншою адресою, ОСОБА_2 та ОСОБА_8 проживають за адресою: АДРЕСА_1

Як встановлено, між сторонами виникла конфліктна ситуація в зв'язку з неможливістю дійти згоди щодо участі позивачів у вихованні дитини.

З матеріалів справи вбачається, що упродовж жовтня 2018 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 двічі зверталися до служби у справах дітей Охтирської міської ради з питання перешкод у спілкуванні з неповнолітньою донькою ОСОБА_9, які створює відповідачка ОСОБА_4

Сторони не оспорюють, що протягом певного часу вони домовлялися про участь батька, баби і діда у спілкуванні з неповнолітньою ОСОБА_9, відповідачка не заперечувала проти перебування дитини у позивачів.

Однак, з осені 2018 року між сторонами почали виникати конфліктні ситуації в зв'язку з неможливістю дійти згоди щодо участі позивачів у її вихованні.

Ці обставини підтвердили як позивачі, допитані як свідки, так і свідки ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13

Також про ці обставини пояснила і малолітня ОСОБА_9

З висновку дільничного офіцера поліції Охтирського ВП ГУНП в Сумській області від 06.10. 2018 вбачається, що 05.10.2018 об 11 год.30 хв. в м. Охтирка по вул. Гоголя на території ЗОШ №8, між ОСОБА_2 та її колишньою невісткою ОСОБА_4 виникла конфліктна ситуація з приводу побачення з онукою ОСОБА_9, 2010 року народження. ОСОБА_2 пояснила, що колишня невістка ображала її нецензурною лайкою та погрожувала фізичною розправою, в свою чергу ОСОБА_4 даний факт заперечувала. Свідків даної події не було. З ОСОБА_4 проведено профілактичну бесіду щодо не вчинення правопорушень, подальшу перевірку по даній заяві припинено.

Частинами 4, 5, 6 ст. 19 СК України передбачено,що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Як вбачається з висновку органу опіки і піклування - виконавчого комітету Охтирської міської ради від № 0113/3552 від 16.11.2018 орган опіки та піклування, обстеживши умови проживання позивачів, розглянувши питання на засіданні комісії з питань захисту прав дитини, вважає можливим визначити спосіб участі у спілкуванні та вихованні ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_8 з малолітньою ОСОБА_9 шляхом періодичних побачень два рази на місяць другої та четвертої п'ятниці кожного місяця, після шкільних занять без присутності матері ОСОБА_4 з правом перебування дитини у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 з поверненням дитини до матері після закінчення зустрічі за визначеним графіком о 19.00 год. у неділю; у канікулярний період під час осінніх, зимових та весняних канікул кожні три доби кожних канікул з проживанням малолітньої дитини у сім'ї ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 без присутності матері ОСОБА_4; у канікулярний період під час літніх канікул в один із літніх місяців строком на 30 днів щороку з проживанням малолітньої дитини у сім'ї ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 без присутності матері ОСОБА_4 з правом переміщення дитини з батьком, бабусею, дідусем разом або з кожним окремо по території України з метою спільного відпочинку та оздоровлення без участі та присутності матері ОСОБА_4

Крім того, матеріали справи містять акт обстеження житлово-побутових умов проживання сім'ї ОСОБА_4, яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 від 20.11.2018, згідно якого комісія прийшла до висновку, що ОСОБА_4, яка проживає за вказаною адресою з ОСОБА_14, ОСОБА_9, ОСОБА_15 забезпечує належні умови для проживання та розвитку малолітньої дитини ОСОБА_9

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідачкою заперечується факт створення перешкод позивачам у спілкуванні з дитиною, однак така її позиція спростовується наведеними доказами.

Також в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження тієї обставини, що спілкування дитини з позивачами за місцем їх проживання та перебування там дитини в нічний час перешкоджатиме нормальному розвитку дитини, оскільки протягом тривалого часу саме такий графік був визначений сторонами раніше.

Виходячи з положень частини першої статті 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року), батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Положеннями ст.ст. 141, 151, 153, 155 Сімейного кодексу України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Частинами 2, 3 ст. 157 Сімейного кодексу України передбачено, що той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею; той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Відповідно до положень ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів; батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Відповідно до статті 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Оскільки встановлено недосягнення між батьком та матір'ю дитини згоди щодо участі батька, який проживає окремо, у вихованні дитини, суд дійшов висновку про необхідність встановлення способу участі батька у вихованні та спілкуванні з дитииною.

Щодо вирішення позову в частині участі баби і діда у вихованні онуки, суд зазначає, що згідно зі статтею 257 СК України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення.

Таким чином, діюче сімейне законодавство України встановлює право баби та діда на спілкування з онуками та прийняття участі у їх вихованні, батьки не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, своїх прав щодо виховання внуків.

Відповідно до статті 263 СК України спір щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 цього Кодексу.

Вирішуючи даний спір суд приймає до уваги висновок органу опіки та піклування, оскільки вважає його достатньо обґрунтованим та таким, що не суперечить інтересам дитини.

Суд також приймає до уваги ту обставину, що малолітня ОСОБА_9 звикла до спілкування з позивачами, відчуває до них прихильність, у добровільному порядку вирішити питання участі позивачів у спілкуванні з дитиною не вдалося можливим, тому з урахування висновку органу опіки і піклування виконавчого комітету Охтирської міської ради, дійшов висновку про наявність підстав для зобов'язання відповідача не чинити перешкод у спілкуванні позивачів з дитиною та, з урахуванням інтересів дитини, для визначення способу участі позивачів у спілкуванні з ОСОБА_9.

З огляду на викладене, враховуючи обставини справи, вік дитини, відносини, які склались між позивачами та малолітньою ОСОБА_9, потреби дитини, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог та визначення участі позивачів у зустрічах, спілкуванні та вихованні малолітньої ОСОБА_9 шляхом: періодичних побачень два рази на місяць другої та четвертої п'ятниці кожного місяця, після шкільних занять без присутності матері ОСОБА_4 з правом перебування дитини у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 з поверненням дитини до матері після закінчення зустрічі за визначеним графіком о 19.00 год. у неділю; у канікулярний період під час осінніх, зимових та весняних канікул кожні три доби кожних канікул з проживанням малолітньої дитини у сім'ї ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 без присутності матері ОСОБА_4; у канікулярний період під час літніх канікул в один із літніх місяців строком на 30 днів щороку з проживанням малолітньої дитини у сім'ї ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 без присутності матері ОСОБА_4 з правом переміщення дитини з батьком, бабусею, дідусем разом або з кожним окремо по території України з метою спільного відпочинку та оздоровлення без участі та присутності матері ОСОБА_4

Суд вважає, що дитина не може бути заручником неприязних стосунків сторін по справі і останні повинні знайти підстави для унеможливлення психологічного травмування малолітньої дитини, яка повинна виховуватися у любові до близьких і відчувати цю любов від них, тому зазначений порядок відповідатиме як інтересам малолітньої ОСОБА_9, яка матиме змогу спілкуватися з батьком, дідом та бабою з боку батька у звичному для неї режимі та, водночас, розвиватися згідно її віку, відвідуючи школу та гуртки, так і інтересам позивачів, які матимуть достатньо часу для спілкування з дочкою і онукою.

Такий порядок не суперечить інтересам дитини та не позбавляє відповідачку можливості виховувати та розвивати її.

На підставі ст. 141 ЦПК України, судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При подачі позову до суду позивачами був сплачений судовий збір у розмірі 704,80 грн. кожним, що підтверджується відповідними квитанціями.

Також позивачами були понесені витрати на правову допомогу, що підтверджується розрахунковими квитанціями від 08.10.2018 про сплату кожним із них 2000 грн. за надання правової допомоги.

Таким чином, з відповідача підлягають сплаті на користь позивачів судові витрати по 2704,80 грн. кожному.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 19, 159, 257, 263 Сімейного кодексу України, Конвенцією про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1989 року (ратифікована 27.02.1991 року),Законом України «Про охорону дитинства», ст.ст. 12, 13, 77-81, 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_8 задовольнити частково.

Визначити порядок участі батька ОСОБА_1, баби ОСОБА_2 та діда ОСОБА_8 у вихованні та спілкуванні із малолітньою дитиною ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, шляхом:

періодичних зустрічей з дитиною два рази на місяць другої та четвертої п'ятниці після шкільних занять за відсутності матері ОСОБА_4 з правом перебування малолітньої дитини у квартирі АДРЕСА_1, з поверненням дитини до матері після закінчення зустрічі за визначеним графіком о 19.00 год. у неділю;

у канікулярний період під час осінніх, зимових та весняних канікул кожні три доби кожних канікул з проживанням малолітньої дитини у батька, баби та діда у квартирі за адресою: АДРЕСА_1, без присутності ОСОБА_4;

у канікулярний період під час літніх канікул в один із літніх місяців строком на 30 днів щороку з проживанням малолітньої дитини у батька, баби та діда у квартирі за адресою: АДРЕСА_1, з правом переміщення дитини з батьком, бабою та дідом разом або з кожним окремо по території України з метою спільного відпочинку та оздоровлення без участі та присутності ОСОБА_4.

Зобов'язати ОСОБА_4 дотримуватися визначеного та встановленого судом способу, режиму і графіку прийняття участі батька ОСОБА_1, баби ОСОБА_2 та діда ОСОБА_8 у зустрічах, спілкуваннях та вихованні малолітньої дитини ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1 та в разі неможливості участі у вихованні та спілкуванні з дитиною внаслідок об'єктивних обставин (хвороби дитини, зміни розпорядку шкільних занять та іншого) надати інший день замість встановленого графіком.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 (АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_2), ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_3), ОСОБА_8 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_4) в рахунок відшкодування понесених судових витрат по 2704,80 грн. кожному.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішенн я складене 08 лютого 2019 року.

Суддя Охтирського міськрайсуду

Сумської області В.М. Ільченко