Провадження №: 2/752/245/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2019 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Хоменко В.С.

при секретарі Павлюх П.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Голосіївського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів, 3% річних та індексу інфляції за прострочення грошового зобов`язання, -

в с т а н о в и в:

у серпні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом, в якому просила на підставі ст. ст. 1212, 1213, 1216, 1218 ЦК України стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в межах вартості та за рахунок майна, отриманого у спадщину після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , грошові кошти за недійсним договором позики від 05.08.2011 року в загальному розмірі 236 088,50 грн., а також судові витрати у справі.

Свої вимоги мотивувала тим, що 05.08.2011 року ОСОБА_6 , який діяв від її імені на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом КМНО Коноваловою Е.А. 06.07.2011 року за реєстровим номером № 1962, та ОСОБА_5 був укладений договір позики, відповідно до умов якого ОСОБА_5 отримав від неї у позику грошову суму в розмірі 236 088,50 грн., що за курсом продажу АКБ "Правекс-Банк" станом на 05.08.2011 року склало 29 500,00 доларів США строком до 05.02.2012 року.

Того ж дня, приватним нотаріусом КМНО Коноваловою Е.А. з метою забезпечення виконання ОСОБА_5 договору позики, був посвідчений договір іпотеки, за умовами якого останній передав, а вона прийняла в іпотеку нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер. Після його смерті відкрилась спадщина, спадкоємцями померлого є ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4

До спадкового майна увійшла й квартира АДРЕСА_1 .

29.11.2011 року нею було направлено до Другої державної нотаріальної контори письмову вимогу з проханням довести до відома спадкоємців ОСОБА_5 про його обов`язок перед нею.

Спадкоємцями вказана заява-претензія була залишена без відповіді, а рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 22.07.2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 08.10.2014 року, визнано недійсним договір позики та договір іпотеки від 05.08.2011 року.

Оскільки нею договір позики був виконаний та нею було передано грошові кошти у розмірі 236 088,50 грн. ОСОБА_5 , а договір позики був в подальшому визнаний недійсним, то останній набув грошові кошти без достатньої правової підстави, а тому у нього виникло зобов`язання їх повернути. Проте, оскільки ОСОБА_5 помер, то його обов`язок перейшов до його спадкоємців - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Позивач та її представник в судове засідання не з`явились, від останнього надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності та зазначенням того, що позов підтримують в повному обсязі та просять його задовольнити.

У судовому засіданні відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та представник відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 - ОСОБА_7 проти позову заперечили, просили суд відмовити у його задоволенні, посилаючись на його безпідставність та недоведеність. Вказали, що ОСОБА_5 грошові кошти не отримував, а договір позики та договір іпотеки від 05.08.2011 року визнані недійсними з огляду на те, що ОСОБА_5 не усвідомлював та не міг усвідомлювати значення своїх дій через захворювання.

Вислухавши пояснення відповідачів та їх представника, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, у судовому засіданні встановлено, що 05.08.2011 року ОСОБА_6 , який діяв від імені ОСОБА_1 на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом КМНО Коноваловою Е.А. 06.07.2011 року за реєстровим номером № 1962, та ОСОБА_5 був укладений договір позики, відповідно до умов якого ОСОБА_5 отримав від ОСОБА_1 у позику грошову суму в розмірі 236 088,50 грн., що за курсом продажу АКБ "Правекс-Банк" станом на 05.08.2011 року склало 29 500,00 доларів США строком до 05.02.2012 року.

Того ж дня, приватним нотаріусом КМНО Коноваловою Е.А. з метою забезпечення виконання ОСОБА_5 договору позики, був посвідчений договір іпотеки, за умовами якого останній передав, а ОСОБА_1 прийняла в іпотеку нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер. Після його смерті відкрилась спадщина, спадкоємцями померлого є ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (т. 1 а.с. 152-199).

До спадкового майна увійшла й квартира АДРЕСА_1 .

29.11.2011 року ОСОБА_1 було направлено до Другої державної нотаріальної контори письмову вимогу з проханням довести до відома спадкоємців ОСОБА_5 про його обов`язок перед нею.

Спадкоємцями вказана заява-претензія була залишена без відповіді, а рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 22.07.2014 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 08.10.2014 року, визнано недійсним договір позики та договір іпотеки від 05.08.2011 року (т. 1 а.с. 36-46).

За приписом ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Частиною 2 ст. 13 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України передбачено обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 15 ЦПК України).

Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст. 16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно частин 1, 2 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Якщо у зв`язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною особою.

Згідно ч. 1 ст. 1213 ЦК України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі.

Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України.

Стаття 1212 ЦК України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав.

Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) вiдсутнiсть правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань iз набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок iншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або незбiльшення майна у іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна на стороні набувача шляхом зменшення або вiдсутноcтi збільшення на стороні потерпілого; 4) вiдсутнiсть правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб.

За змістом ч. 1 ст. 1212 ЦК України безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 11, ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. До підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, належать договори та інші правочини. Зобов`язанням є правовiдношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися вiд певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

Зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ч. 1 ст. 177 ЦК України об`єктами цивільних прав є, зокрема, речі, у тому числі гроші. Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовiдношення i його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в не заборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками відповідних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов`язків. Зокрема, унаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені ч. 2 ст. 11 ЦК України.

Загальна умова ч. 1 ст. 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, або отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на пiдставi статті 1212 ЦК України тільки за наявності ознаки безпiдставностi такого виконання.

Якщо ж зобов`язання не припиняється з підстав, передбачених статтями 11, 600, 601, 604-607, 609 ЦК України, до моменту його виконання, таке виконання має правові підстави (підстави, за яких виникло це зобов`язання). Набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не є безпідставним.

Разом з тим, у судовому засіданні безперечно встановлено, що спірні грошові кошти не можуть бути визнані судом як безпідставно отримані, й відповідно не може бути задоволений позов ОСОБА_1 з підстав, заявлених в позовній заяві.

Також, відповідно до ч. 9 ст. 158 ЦПК України, у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12,13, 76-81, 141, 158, 259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів, 3% річних та індексу інфляції за прострочення грошового зобов`язання - відмовити.

Скасувати заходи забезпечення позову застосовані ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 12.10.2016 року, а саме скасувати арешт накладений на однокімнатну квартиру під АДРЕСА_1 , жилою площею 16,20 кв.м., загальною площею 34,00 кв.м., що належить на праві власності ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , податковий номер НОМЕР_1 ), померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 , та скасувати заборону ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ), ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) та ОСОБА_4 (картка платника податків НОМЕР_4 ) вчиняти будь-які дії , пов`язані з відчуженням або обтяженням однокімнатної квартири під АДРЕСА_1 , жилою площею 16,20 кв.м., загальною площею 34,00 кв.м.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 20.09.2019 року.

Суддя В.С. Хоменко