Справа № 302/53/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(в повному обсязі)

29.01.2019 смт.Міжгір'я

Міжгірський районний суд Закарпатської області

в особі головуючого судді Гайдур А. Ю

з участю секретаря с/з ОСОБА_1,

позивача ОСОБА_2,

представник позивача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні смт. Міжгір'ї справу за позовом ОСОБА_2 до Річківської сільської ради Міжгірського району Закарпатської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини за законом,-

В С Т А Н О В И В:

1 0.01.2019 р. позивач звернувся в суд з цим позовом.

В заяві зазначено, що 23 лютого 2017 року померла баба позивачки по батьківській лінії ОСОБА_4. При житті ОСОБА_4 склала заповіт посвідчений секретарем Річківської сільської ради Міжгірського району Закарпатської області ОСОБА_5 від 21.06.2007 року, яким належний їй житловий будинок № 25 у селі Річка Міжгірського району, земельні ділянки, які складаються із 4 автономних земельних ділянок загальною площею 0,5766 га, право власності на які посвідчуються державним актом на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗК № 031007 від 18 червня 2003 року,а також все майно, що буде їй належати на день смерті заповіла у рівних частках двом своїм синам, а саме по ? частині ОСОБА_6 та ОСОБА_7. Однак після смерті ОСОБА_4 жоден із її синів у визначений законом строк спадщину не прийняв, підтвердженням чому є Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру. Відповідно до довідки виконкому Річківської сільської ради Міжгірського району від 23.10.2018 року на день смерті спадкодавці ОСОБА_4 разом з нею ніхто не проживав.

Батько позивачки ОСОБА_6, який у заповіті ОСОБА_4 був вказаний як один із двох спадкоємців, не прийнявши спадщину останньої, помер через рік після її смерті 13 січня 2018 року. Другий спадкоємець по заповіту ОСОБА_7 з 1980 років постійно проживає у Латвійській Республіці. Отже, після смерті ОСОБА_4 минуло майже два роки, спадщину за її заповітом жоден із її синів не прийняв. Однак за увесь період після смерті ОСОБА_4 саме позивачка, яка є єдиною онучкою баби, разом із своєю сімєю постійно проживає у с. Річка, доглядала і продовжує надалі доглядати за спадковим майном останньої.

Позивачка після смерті її батька ОСОБА_6 звернулася у нотаріальну контору для прийняття спадщини як спадкоємцем за законом першої черги і їй було розяснено її право на звернення до суду із позовом до суду за визначенням їй додаткового строку для прийняття спадщини за законом як спадкоємцю 5-ої черги. Тому позивачка ОСОБА_2 просить визначити їй додатковий строк для прийняття спадщин.

Позивач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_3 при розгляді справи позовні вимоги підтримали, просять такі задоволити, і суду пояснили, що з метою недопущення, щоб належне майно бабі, зокрема житловий будинок земельні ділянки, після її смерті залишилися безхазяйними, просить надати додатковий строк на прийняття спадщини за законом.

Відповідач на розгляд справи не зявився, подав суду письмову заяву про те, що з позовом згідний, заперечень не має, просить розглянути справу у його відсутності.

Перевіривши матеріали справи, з'ясувавши повно і всебічно обставини, на які позивач посилався, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає позов задовольнити, виходячи з наступного.

Як вбачається з свідоцтва про смерть серії І-ФМ № 223017, видане виконавчим комітетом Річківської сільської ради Міжгірського району, актовий запис № 03, 23 лютого 2017 року померла ОСОБА_4. Батько позивачки ОСОБА_6 померл 13 січня 2018 року, що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФМ № 241107. Після смерті ОСОБА_4 батько позивачки не приймав спадщину за ОСОБА_4.

Статтею 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкодавців).

Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

З матеріалів справи вбачається, що після смерті батька позивачка ОСОБА_2 подала до приватного нотаріуса заяву про прийняття спадщини, і їй було розяснено права на звернення з позовом до суду за визначенням їй додаткового строку для прийняття спадщини за законом 5-ої черги, який може бути продовжений тільки на підставі рішення суду.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму ВСУ від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування",- особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст.1272 ЦК України. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом.

Як зазначено в ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Приймаючи до уваги вищевказані обставини, а також те, що ОСОБА_2 не зверталася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті баби ОСОБА_4, яка померла 23.02.2017, протягом встановленого шестимісячного строку з тієї причини, що їй не було відомо про те, чи звертався її батько до нотаріальної контори про прийняття спадщини за заповітом, а тільки стало їй відомо після смерті її батька ОСОБА_6, який помер 13.01.2018 року, а також з метою недопущення визнання майна безхазяйнім, оскільки є спадкоємці по закону, зокрема ОСОБА_8, термін пропуску строку нетривалий, тому суд вважає можливим визнати поважною причину пропуску позивачем шестимісячного строку для прийняття спадщини, встановленого ст. 1270 ЦК України та визначити їй додатковий строк в один місяць для подання заяви про прийняття спадщини.

Перевіривши, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, що вимога позивача грунтується і відповідає вимогам ст.ст. 1216-1218, 1220, 1222, 1223, 1268 Цивільного кодексу України, підтверджується належними доказами в справі, то суд вважає, що є підстава, передбачена п. 4 ст. 206 ЦПК України для задовольнення позову.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивач довів ті обставини, на які посилався, як на підставу своїх позовних вимог.

Виходячи з наведеного, суд вважає за можливе визнати поважною причину пропуску позивачем строку для прийняття спадщини та визначити додатковий строк в один місяць для подання заяви про її прийняття.

Судових витрат до стягнення чи повернення не має.

Керуючись ст.ст. 142, 200, 206, 263-265, 282 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Визнання позову відповідачем прийняти.

Позов ОСОБА_2 задовольнити.

Визначити ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає у с. Річка, 86, Міжгірського району, Закарпатської області, ідн. код. НОМЕР_1) додатковий строк для прийняття спадщини в один місяць з дня набрання рішення законної сили для звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом пятої черги, яка відкрилася після смерті ОСОБА_4, яка померла 23 лютого 2017 року.

Судових витрат не має.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано в Закарпатський апеляційний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення , - протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили згідно з ст. 273 ЦПК України.

Дата складання повного заочного судового рішення 01.02.2019.

Суддя: ОСОБА_9