САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/2430/18
Провадження №2/726/55/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.01.2019 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівців у складі: головуючого судді Байцар Л. В., при секретарі Житарь С.А., за участю позивача ОСОБА_1, відповідачки ОСОБА_2, розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в м. Чернівці цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказав, що він з відповідачкою перебуває у шлюбі з 03.03.2008 року. Їхній шлюб зареєстрований 03.03.2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис № 227.

Вказує та не, що від даного шлюбу в них народився син ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1. Зазначає, що він з відповідачкою не знаходять спільного взаєморозуміння щодо їхніх сімейних відносин та виховання дитини. Різниця в поглядах на права та обов'язки подружжя, відсутність взаєморозуміння та поваги один до одного призвели до поступового погіршення взаємовідносин і як наслідок до фактичного припинення шлюбних відносин. Вказує на те, що спору про поділ майна немає.

Просить суд, розірвати між ним та ОСОБА_2 шлюб, зареєстрований 03.03.2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис № 227.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про підтримання позову та розгляду справи у його відсутності. Просить позов задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутності та визнання позову в повному обсязі.

За ч. 1 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Як вказує ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

За ч. 4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому підстав для постановлення ухвали про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовження судового розгляду немає.

Судом повно та всебічно з'ясовані взаємини між подружжям, дійсні причини звернення до суду.

Вивчивши представлені докази, оцінивши і проаналізувавши вищезазначене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюбу серія НОМЕР_2 виданого 03.03.2008 року, сторони по справі зареєстрували шлюб 03.03.2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис № 227.

Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження серія НОМЕР_3 від 22.10.2008 року, актовий запис № 2241 ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 являється сином сторін по справі.

Шлюбні стосунки між ними припинились у зв'язку з тим, вони втратили одне до одного почуття любові та поваги. Сім'я розпалася, вони проживають окремо.

Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення.

Відповідно до ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.

Причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що між сторонами втрачено почуття любові одне до одного. Сім'я розпалася та існує формально. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню.

Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

На підставі ст. 113 СК України особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності,поваги до себе.

Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання.

Судові витрати, згідно ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст.4, 7, 10, 81, 141, 263-266, 280 ЦПК України, ст.ст.109, 110, 112-114 СК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3, який зареєстровано 03.03.2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, про що у книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний, актовий запис № 227 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2, судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 352,40 грн.

Зобов'язати Управління Державної казначейської служби України у м. Чернівці повернути сплачену суму судового збору в розмірі 352 грн. 40 коп. на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 РНОКПП НОМЕР_1, за квитанцією від 26.11.2018 року, № квитанції 13, який було сплачено на р/р 4005, МФО 899998 код 37978173.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції, протягом 30-ти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30-ти з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддя Л. В. Байцар