Справа № 161/5917/14-ц
Провадження № 6/161/515/19
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

10 грудня 2019 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого-судді Пахолюка А.М.,

при секретарі Турук І.Р.,

за участю:

представника заявника ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку цивільну справу за заявою представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_1 про зміну порядку виконання рішенняЛуцького міськрайонного суду Волинської області від 20.05.2014 року в цивільній справі № 161/5917/14-ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про звернення стягнення за договором позики на предмет іпотеки,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернулася в суд в інтересах ОСОБА_1 із заявою про зміну порядку виконання рішенняЛуцького міськрайонного суду Волинської області від 20.05.2014 року в цивільній справі № 161/5917/14-ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про звернення стягнення за договором позики на предмет іпотеки.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 травня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено повністю, а саме: в рахунок погашення заборгованості з ОСОБА_3 , звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме: двохкімнатну квартиру АДРЕСА_1 , та вказано порядок реалізація предмета іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження.

Вказує, що на даний час рішення суду не виконується у зв`язку з незрозумілим для виконавця порядком його виконання та неможливістю виконати шляхом реалізації іпотечного майна з метою задоволення вимог стягувача, внаслідок наявності реєстрації неповнолітньої особи у спірному майні.

На підставі наведеного, просить суд, змінити порядок виконання рішенняЛуцького міськрайонного суду Волинської області від 20.05.2014 року, про звернення стягнення на предмет іпотеки двокімнатну квартиру АДРЕСА_2 загальною площею 43,7 кв. м., яка належить на праві приватної власності ОСОБА_3 шляхом внесення ОСОБА_3 на рахунок ОСОБА_4 грошових коштів в сумі 453 770 (чотириста п`ятдесят три тисячі сімсот сімдесят) грн. 41 коп.

Представник заявника заяву підтримала з підстав наведених у ній. Просила суд заяву задовольнити.

Представник позивача Лавренчук О.В. заперечив щодо задоволення заяви.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що заява не підлягає до задоволення.

Згідно з ч. 1 ст. 435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Частиною 3 статті 435 ЦПК України, підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Судом встановлено, що заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 травня 2014 року, яке набрало законної сили, позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено повністю, а саме: в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , за нотаріально посвідченим договором позики від 15.07.2011 року, який укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в розмірі 454 770 грн. 41 коп. (в тому числі: сума позики 240 000 грн., заборгованість по несплачених відсотках 204 000 грн., 3% річних 10 770,41 грн.), звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме: двохкімнатну квартиру АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу, ВАР№482809, посвідченого 10.10.2003 року державним нотаріусом Першої Луцької державної нотаріальної контори Прокопчук В.І. зареєстрованим №4-2934. Запропоновано реалізувати предмет іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України Про виконавче провадження з дотриманням вимог Закону України Про іпотеку із початковою ціною, що встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій та стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 3654 грн. судового збору (а.с. 33-34 том 1).

Виконавчий лист по даній справі перебуває на виконанні у Першому відділі Державної виконавчої служби м. Луцьк Головного територіального управління юстиції (а.с. 17 том 2).

Із заяви ОСОБА_3 вбачається, що виконання вищезазначеного рішення суду від 20.05.2014 року, не є можливим через реєстрацію у спірному нерухомому майні неповнолітньої дитини.

Судом встановлено, що постановою Апеляційного суду Волинської області від 20.03.2018 року скасовано заочне рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17.10.2017 року про задоволення позову ОСОБА_4 щодо виселення зі спірного приміщення ОСОБА_3 та її неповнолітньої дитини ОСОБА_5 та прийнято нове рішення, яким: в позові ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , третя особа на стороні відповідача орган опіки та піклування Служба у справах дітей Луцької міської ради про виселення відмовлено (а.с. 10-16 том 2).

Згідно з п. 28 розділу VІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 N 512/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 2 квітня 2012 р. за N 489/20802 (далі Інструкція), у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону. Якщо такий дозвіл не надано, виконавець продовжує виконання рішення за рахунок іншого майна боржника, а в разі відсутності такого майна повертає виконавчий документ стягувачу з підстави, передбаченої пунктом 2 частини першої статті 37 Закону.

Таким чином, для проведення реалізації спірного нерухомого майна на прилюдних торгах для задоволення вимог стягувача, необхідно отримати дозвіл органу опіки та піклування як обов`язкової процедури перед такою реалізацією.

Відповідно до ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання.

Проте, в даному випадку суд не вбачає таких обставин, які б утруднювали виконання постанови суду та вважає, що відсутність коштів, нерухомого майна та іншого майна, на яке може бути звернуто стягнення для задоволення вимог кредитора, не є перешкодою для виконання рішення суду і дана обставина не може бути причиною невиконання зобов`язань чи зміни способу та порядку виконання судового рішення.

При цьому, під зміною способу і порядку виконання рішення розуміється прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими. Тобто зі змісту вказаної норми випливає, що суд за наявності обґрунтованих підстав та належних доказів, може змінити спосіб та порядок виконання рішення суду або ж відмовити по даному питанню, не змінюючи при цьому його змісту. Однак, як слідує із поданої заяви, заявник фактично просить змінити не порядок і спосіб виконання рішення, а сам його зміст.

Предметом позову ОСОБА_4 до ОСОБА_3 було звернення стягнення за договором позики на предмет іпотеки.

В даному випадку заявник ставить питання про внесення нею на рахунок ОСОБА_4 грошових коштів в сумі 454 770 (чотириста п`ятдесят чотири тисячі сімсот сімдесят) грн. 41.коп., що фактично призводить до зміни як змісту рішення Луцького міськрайонного суду від 20 травня 2014 року так і його резолютивної частини.

Таким чином, суд приходить до висновку, що викладені заявником вимоги до задоволення не підлягають, оскільки вони стосуються вчинення відповідних дій, які у випадку їх задоволення, можуть істотно змінити зміст резолютивної частини судового рішення, що у відповідності з діючим законодавством є недопустимим.

Приймаючи до уваги наведене, суд не вбачає підстав для зміни порядку виконання рішення суду.

Керуючись ст. ст. 10-13, 259, 260, 261, 268, 353, 354, 435 ЦПК України, Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 N 512/5, суд, -

у х в а л и в:

В задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_1 про зміну порядку виконання рішенняЛуцького міськрайонного суду Волинської області від 20.05.2014 року в цивільній справі № 161/5917/14-ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про звернення стягнення за договором позики на предмет іпотеки відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до п.п.15.5) п. 1 Розділу ХШ Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_3 ;

Відповідач ОСОБА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_4 .

Повний текст ухвали суду складено 19 грудня 2019 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Пахолюк А.М.