Провадження № 4-с/161/2/19
У Х В А Л А

іменем України

30 січня 2019 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі:

головуючого - судді Рудської С.М.

при секретарі Ярмолюк В.С.

за участю:

представника заявника ОСОБА_1

заінтересованої особи ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку справу за скаргою ОСОБА_3 на дії Головного державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби м. Луцька Головного територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_4

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до суду з вищевказаною скаргою на обґрунтування якої вказав, що рішенням Апеляційного суду Волинської області від 12.04.2016 року в цивільній справі № 161/12782/14-ц було вирішено:

-виділити в натурі ОСОБА_2 на праві приватної власності 1/2 частину будинковолодіння по вул. А.Шептицького, 8 (бувша вул. Орджонікідзе, 8) в м. Луцьку, а саме, в житловому будинку кімнату 1-5, кімнату 1-6, господарські будівлі та споруди: літню кухню Б-1, прибудову - б, хлів б2, 1/2 частину огорожі (1), всього вартістю 467938 грн. 98 коп.;

-виділити в натурі ОСОБА_3 на праві приватної власності 1/2 частину будинковолодіння по вул. А.Шептицького, 8 (бувша вул. Орджонікідзе, 8) в м. Луцьку, а саме, в житловому будинку кімнату 1-4, кімнату 1-7, кухню 1-3, коридор 1-1, ванну 1-2, сходи а1, господарські будівлі та споруди гараж В-1, льох з шийкою Г, замощення (з), 1/2 частину огорожі (1), всього вартістю 464505 грн. 02 коп.;

-зобов'язати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 провести будівельні роботи і переобладнання у житловому будинку по влаштуванню двох ізольованих квартир, а саме: закласти цеглою дверні прорізи між приміщеннями 1-6 і 1-7, 1-6 і 1-4, 1-5 і 1-4; влаштувати автономні мережі електропостачання, газопостачання, опалення;

-зобов'язати ОСОБА_2 провести будівельні роботи і переобладнання у житловому будинку, а саме: влаштувати добудову площею 15,3 кв.м. (коридор - 3,6 кв.м., кухня - 8,9 кв.м., санвузол - 2,8 кв.м.) з розмірами, як показано на плані до висновку повторної судової будівельно-технічної експертизи та повторної земельно-технічної експертизи № 0-14 від 26.02.2016 року; влаштувати дверний проріз на місці віконного в не несучій стіні між приміщеннями 1-6 і добудовою; влаштувати індивідуальні мережі водопостачання та каналізації; влаштувати заїзд до своєї частини будинку;

-стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 1716 грн. 98 коп. грошової компенсації за відхилення від вартості, яка приходиться на ідеальні частки будинковолодіння;

-стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 1/2 вартості добудови до житлового будинку в сумі 95626 грн.;

-виділити в натурі ОСОБА_2 на праві приватної власності 1/2 частину земельної ділянки по вул. А.Шептицького, 8 (бувша вул. Орджонікідзе, 8) в м. Луцьку, а саме: земельну ділянку площею 0,0312 га (у розмірах відповідно до додатку № 5 висновку повторної судової будівельно-технічної експертизи та повторної земельно-технічної експертизи № 0-14 від 26.02.2016 року);

-виділити в натурі ОСОБА_3 на праві приватної власності 1/2 частину земельної ділянки по вул. А.Шептицького, 8 (бувша вул. Орджонікідзе, 8) в м. Луцьку, а саме: земельну ділянку площею 0,0296 га (в т.ч. 5 кв.м. сервітут) (у розмірах відповідно до додатку №5 висновку повторної судової будівельно-технічної експертизи та повторної земельно-технічної експертизи № 0-14 від 26.02.2016 року);

-стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 554 грн. 60 коп. та 3392 грн. 80 коп. за проведення судових експертиз.

Зазначає, що всі пункти рішення ним були виконані. Однак, 16.10.2018 року він отримав постанову Головного державного виконавця Другого ВДВС м. Луцька ГТУЮ у Волинській області ОСОБА_4 (далі Державний виконавець) від 10.10.2018 року про накладення на нього штрафу в розмірі 3400 грн. Вважає такі дії Державного виконавця є неправомірними. Так, вищевказане рішення суду було виконано ним в повному обсязі. Розмір накладеного на нього штрафу не відповідає санкції ч. 1 ст. 89 ЗУ «Про виконавче провадження», а строк вчинення певної дії в рамках виконавчого провадження, відповідно до рішення суду та виконавчого документа, Державним виконавцем встановлений не був. На підставі викладеного просить суд визнати дії Державного виконавця неправомірними та зобовязати начальника Другого ВДВС м. Луцька ГТУЮ у Волинській області скасувати постанову про накладення штрафу від 13.09.2018 року у ВП № 509887620.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_3 та його представник скаргу підтримали, надали пояснення аналогічні до викладених у ній, просили скаргу задовольнити.

Державний виконавець в судовому засіданні скаргу не визнав, суду пояснив, що на підставі виконавчого листа, виданого за рішенням Апеляційного суду Волинської області від 12.04.2016 року в цивільній справі № 161/12782/14-ц було відкрито виконавче провадження, про що повідомлено сторони. Заявник стверджує, що ним виконано вищевказане рішення у повному обсязі, однак будь-яких доказів, які б підтверджували зазначене суду не надає. Спірна земельна ділянка, яка підлягає виділенню в натурі, має бути зареєстрована ОСОБА_3, однак останній такі дії вчиняти відмовляється. Крім того, заявник та його представник посилаються на норми ЗУ «Про виконавче провадження» в редакції від 24.09.1998 року, який на час винесення оскаржуваної постанови втратив чинність. ЗУ «Про виконавче провадження» в редакції від 02.06.2016 року статтю 89 не містить. Оскаржувана заявником постанова винесена в межах та у спосіб, визначений чинним законодавством України. Просить суд у задоволенні скарги відмовити.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що вважає скаргу такою, що не підлягає до задоволення. Заявник свідомо ухиляється від виконання рішення Апеляційного суду Волинської області від 12.04.2016 року. Виконавче провадження, відкрите на підставі вказаного рішення в 2016 року, проте до теперішнього часу не виконано. Для виділення часток земельної ділянки в натурі необхідна згода двох власників. У 2017 року він таку згоду надав, однак через відсутність згоди ОСОБА_3 та відповідної бездіяльності останнього, земельна ділянка і по даний час йому не виділена. Оскільки належна частина виділеної земельної ділянки підлягає державній реєстрації, відсутність такої реєстрації не дає йому змоги зробити добудову до виділеної йому частини будинку та провести комунікації. На даний час йому належить 1/2 частина земельної ділянки, проте без зазначення її розмірів. Стверджує, що заявник свідомо не реєструє свою частину земельної ділянки. Крім того, Апеляційним судом Волинської області було розяснено порядок виконання рішення суду. Вважає доводи заявлені ОСОБА_3 безпідставними та такими, які не підлягають задоволенню.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного висновку.

Як вбачається з рішення Апеляційного суду Волинської області від 12.04.2016 року, у справі № 161/12783/14-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного часткового майна в натурі, було вирішено:

-виділити в натурі ОСОБА_2 на праві приватної власності 1/2 частину будинковолодіння по вул. А.Шептицького, 8 (бувша вул. Орджонікідзе, 8) в м. Луцьку, а саме, в житловому будинку кімнату 1-5, кімнату 1-6, господарські будівлі та споруди: літню кухню Б-1, прибудову - б, хлів б2, 1/2 частину огорожі (1), всього вартістю 467938 грн. 98 коп.;

-виділити в натурі ОСОБА_3 на праві приватної власності 1/2 частину будинковолодіння по вул. А.Шептицького, 8 (бувша вул. Орджонікідзе, 8) в м. Луцьку, а саме, в житловому будинку кімнату 1-4, кімнату 1-7, кухню 1-3, коридор 1-1, ванну 1-2, сходи а1, господарські будівлі та споруди гараж В-1, льох з шийкою Г, замощення (з), 1/2 частину огорожі (1), всього вартістю 464505 грн. 02 коп.;

-зобов'язати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 провести будівельні роботи і переобладнання у житловому будинку по влаштуванню двох ізольованих квартир, а саме: закласти цеглою дверні прорізи між приміщеннями 1-6 і 1-7, 1-6 і 1-4, 1-5 і 1-4; влаштувати автономні мережі електропостачання, газопостачання, опалення;

-зобов'язати ОСОБА_2 провести будівельні роботи і переобладнання у житловому будинку, а саме: влаштувати добудову площею 15,3 кв.м. (коридор - 3,6 кв.м., кухня - 8,9 кв.м., санвузол - 2,8 кв.м.) з розмірами, як показано на плані до висновку повторної судової будівельно-технічної експертизи та повторної земельно-технічної експертизи № 0-14 від 26.02.2016 року; влаштувати дверний проріз на місці віконного в не несучій стіні між приміщеннями 1-6 і добудовою; влаштувати індивідуальні мережі водопостачання та каналізації; влаштувати заїзд до своєї частини будинку;

-стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 1716 грн. 98 коп. грошової компенсації за відхилення від вартості, яка приходиться на ідеальні частки будинковолодіння;

-стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 1/2 вартості добудови до житлового будинку в сумі 95626 грн.

-виділити в натурі ОСОБА_2 на праві приватної власності 1/2 частину земельної ділянки по вул. А.Шептицького, 8 (бувша вул. Орджонікідзе, 8) в м. Луцьку, а саме: земельну ділянку площею 0,0312 га (у розмірах відповідно до додатку № 5 висновку повторної судової будівельно-технічної експертизи та повторної земельно-технічної експертизи № 0-14 від 26.02.2016 року).

-виділити в натурі ОСОБА_3 на праві приватної власності 1/2 частину земельної ділянки по вул. А.Шептицького, 8 (бувша вул. Орджонікідзе, 8) в м. Луцьку, а саме: земельну ділянку площею 0,0296 га (в т.ч. 5 кв.м. сервітут) (у розмірах відповідно до додатку №5 висновку повторної судової будівельно-технічної експертизи та повторної земельно-технічної експертизи № 0-14 від 26.02.2016 року);

-стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 554 грн. 60 коп. та 3392 грн. 80 коп. за проведення судових експертиз.

Рішення суду набрало законної сили та є чинним (а.с. 6-8).

Згідно п. 1 Постанови Пленуму ВССУ України з розгляду цивільних і кримінальних справ 07.02.2014 № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» (далі - Постанова), - відповідно до частини п'ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду. Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов'язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Судом встановлено, що на підставі рішення Апеляційного суду Волинської області від 12.04.2016 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області 26.04.2016 року було видано виконавчий лист по справі № 161/12783/14-ц.

Вищевказаним виконавчого листа зобовязано виділити ОСОБА_2 в натурі на праві приватної власності 1/2 частину будинковолодіння по вул. А. Шептицького, 8 (бувша вул. Орджонікідзе, 8) в м. Луцьку, а саме, в житловому будинку кімнату 1-5, кімнату 1-6, господарські будівлі та споруди: літню кухню Б-1, прибудову - б, хлів б2, 1/2 частину огорожі (1), всього вартістю 467938 грн. 98 коп. та виділити ОСОБА_2 в натурі на праві приватної власності 1/2 частину земельної ділянки по вул. А. Шептицького, 8 (бувша вул. Орджонікідзе, 8) в м. Луцьку, а саме: земельну ділянку площею 0,0312 га (у розмірах відповідно до додатку № 5 висновку повторної судової будівельно-технічної експертизи та повторної земельно-технічної експертизи № 0-14 від 26.02.2016 року).

Боржником за вказаним виконавчим документом є ОСОБА_3, стягувачем ОСОБА_2 (а.с. 5).

Судом також встановлено, що за невиконання вищевказаного рішення суду від 12.04.2016 року, в рамках виконавчого провадження № 50988720, Державним виконавцем 10.10.2018 року було винесено постанову про накладення штрафу в розмірі 3400 грн. відносно боржника ОСОБА_3 Дана постанова була винесена на підставі ст. ст. 63, 75 ЗУ «Про виконавче провадження» (а.с. 5).

Відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон) боржник зобов'язаний утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення.

Частинами 1, 2 ст. 63 Закону встановлено порядок виконання рішень, за якими боржник зобов'язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, а саме, за рішеннями, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Частиною 1 ст. 75 Закону визначено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Отже, підставою для накладення штрафу на боржника є невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення суду, що зобов'язує боржника виконати певні дії.

У оскаржуваній постанові державного виконавця не зазначено, за яке конкретно діяння (дію чи бездіяльність) накладено штраф на боржника, лише констатовано, що рішення суду не виконано і боржником не вчиняються дії щодо виконання рішення суду.

Таким чином, суд приходить до висновку, що постанова про накладення штрафу винесена державним виконавцем без додержання вимог чинного законодавства, оскільки в порушення вимог ст. 75 Закону у постанові про накладення штрафу не зазначено, які саме дії не виконав боржник без поважних причин у встановлений виконавцем строк.

Заявник просить суд визнати дії державного виконавця неправомірними та зобов'язати начальника Другого ВДВС м. Луцька ГТУЮ у Волинській області скасувати постанову про накладення штрафу, проте в даному випадку найбільш ефективним способом захисту прав заявника буде скасування судом постанови державного виконавця, а тому його скарга підлягає до задоволення частково.

Керуючись ст. ст. 447-451 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_3 на дії Головного державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби м. Луцька Головного територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_4 задовольнити частково.

Постанову Головного державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби м. Луцька Головного територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_4 від 10.10.2018 року у ВП № 50988720 про накладення на боржника ОСОБА_3 штрафу у розмірі 3400 грн. скасувати.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення, а у разі складення ухвали відповідно до ч. 6 ст. 259 ЦПК України - з дня складення ухвали в повному обсязі.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги на ухвалу суду. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала в повному обсязі складена 04 лютого 2019 року.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області ОСОБА_5