Справа № 362/2483/16-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" грудня 2019 р. Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого - судді Кравченко Л.М.,

за участю секретаря судового засідання - Шаблій Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Василькові Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Технологічна Аграрна Компанія Об`єднана», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: реєстраційна служба Обухівського міськрайонного управління юстиції Київської області про визнання договорів оренди землі недійсними,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулись до суду з позовом до відповідача, в якому просять визнати недійними договори оренди землі, що були укладені ПрАТ «Технологічна аграрна компанія об`єднана» із ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , та скасувати державну реєстрацію вказаних договорів оренди землі.

Представник відповідача подав до суду клопотання про закриття провадження у справі з тих підстав, що ухвалою Господарського суду Львівської області від 15.06.2015 р. у справ №914/1721/15 порушено провадження у справі про банкрутство ПАТ «ТАКО», на даний час триває ліквідаційна процедура, і дані вимоги не можуть бути розглянуті в межах цивільного судочинства, а підлягають розгляду в порядку господарського судочинства.

Представник позивачів в судовому засіданні заперечив проти вказаного клопотання, вказуючи, що вказаний позов перебуває в провадженні суду ще з 2016 р., сторони - фізичні особи, які мають немайнові вимоги, оскільки вказані договором оренди і земельні ділянки не є активами боржника, тому просить в задоволенні клопотання відмовити.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Положеннями п.1,3 ч.1 ст.15 ЦПК України передбачено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

У статті 19 ЦПК України (у редакції Закону № 2147-VIII) визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне, а по-друге - суб`єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

19 січня 2013 року набрав чинності Закон України від 22 грудня 2011 року № 4212-VI «Про внесення змін до Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (за винятком окремих його положень) (далі - Закон № 4212-VI), яким останній викладено в новій редакції.

У пункті 11 розділу X «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2343-XII визначено, що положення цього Закону застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких порушено після набрання чинності цим Законом.

Провадження у даній справі відкрито 22.07.2016 р.

Під час розгляду справи суд встановив, що ухвалою Господарського суду Львівської області від 10.06.2015 р. порушено провадження в справі про банкрутство Приватного акціонерного товариства «Технологічна аграрна компанія об`єднана»

Відповідачем заявлено клопотання про закриття провадження у справі обґрунтоване тим, що спір має розглядатися в межах провадження про відновлення платоспроможності боржника у порядку господарського судочинства.

Умови та порядок відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом та застосування ліквідаційної процедури з метою повного або часткового задоволення вимог кредиторів передбачені Законом № 2343-XII «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Частиною четвертою статті 10 вказаного Закону визначено, що суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов`язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

Указана норма кореспондується з положеннями пункту 7 частини першої статті 12 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України; у редакції, чинній на час розгляду справи судами попередніх інстанцій), яким визначено, що господарським судам підвідомчі справи у всіх майнових спорах з вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство, зокрема у спорах про стягнення заробітної плати, та застосовується незалежно від суб`єктного складу сторін.

Крім названих у статті 10 Закону № 2343-XII справ у спорах, пов`язаних із майновими вимогами до боржника, передбачено також спори про визнання права власності, витребування майна з чужого незаконного володіння, спори, пов`язані з майновими вимогами учасників (акціонерів) до боржника.

Справи у відповідних спорах відносяться до виключної підсудності того господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (частина дев`ята статті 16 ГПК України). Такі майнові спори розглядаються та вирішуються господарським судом за правилами позовного провадження, передбаченими ГПК України, з урахуванням особливостей, встановлених Законом № 2343-XII, у межах провадження у справі про банкрутство без порушення нових справ.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, враховуючи, що, порушено провадження у справі про банкрутство відповідача, предметом розгляду даної справи є вимоги про визнання недійсними правочинів, внаслідок чого суд приходить до висновку висновок про наявність підстав, передбачених п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України для закриття провадження у цій цивільній справі, яка не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а повинна розглядатися господарським судом, який розглядає справу про банкрутство.

За наявності порушеної господарським судом справи про банкрутство відповідача цивільна справа за позовом до такого відповідача не може бути порушена, а у випадку її порушення - підлягає закриттю. Якщо при розгляді цивільної справи з`ясується, що стосовно відповідача у справі порушено провадження про його банкрутство господарським судом, провадження у цивільній справі підлягає закриттю за пунктом 1 частини першої статті 255 ЦПК України , у зв`язку з тим, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного та керуючись ст. 255 ЦПК України суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Технологічна Аграрна Компанія Об`єднана», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: реєстраційна служба Обухівського міськрайонного управління юстиції Київської області про визнання договорів оренди землі недійсними,- закрити у зв`язку з тим, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.М.Кравченко