Справа № 388/1441/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.12.2019 року Долинський районний суд Кіровоградської області

у складі: головуючого судді Баранського Д.М.,

за участю секретаря Поліщук Т.І.,

розглянув у відкритому судовому засіданні, у приміщенні суду в м. Долинській цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Гурівської сільської ради Долинського району Кіровоградської області про визнання права на отримання земельної ділянки у порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з цим позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , яка була її бабою.

Розпорядженням голови Долинської районної державної адміністрації Кіровоградської області № 279-р від 24 квітня 2002 року ОСОБА_2 включено до списку членів Колективного сільськогосподарського підприємства «Маяк» Гурівської сільської ради Долинського району Кіровоградської області, вирішено питання про видачу їй сертифікату на земельну частку (пай), ділянка № НОМЕР_1 площею 7,68 га за рахунок земель колишнього Колективного сільськогосподарського підприємства «Маяк» та про передачу земельної ділянки у приватну власність.

Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 березня 2005 року встановлено факт постійного проживання ОСОБА_1 разом із спадкодавцем ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 на час відкриття спадщини.

Постановою приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Саяпіної І.Г. від 2 квітня 2019 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку площею 7,68 га, що знаходиться на території Гурівської сільської ради Долинського району Кіровоградської області за відсутності правовстановлюючого документа це цю земельну ділянку.

Зважаючи, що ОСОБА_1 є єдиною спадкоємицею майна після смерті ОСОБА_2 , яка прийняла спадщину, оскільки остання не отримала правовстановлюючого документа про право на земельну частку (пай), позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 на земельну частку (пай), відповідно за позивачкою має бути визнано право на отримання земельної ділянки ( частки паю).

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась, однак її представник ОСОБА_3 надіслав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує.

Представник відповідача Гурівської сільської ради Долинського району Кіровоградської області в судове засідання не з`явився, повідомлявся про місце та час розгляду справи, однак надіслав до суду заяву згідно з якою не заперечує проти позову, просить справу розглянути за його відсутності.

Представник Долинської районної державної адміністрації Кіровоградської області у судове засідання не з`явився, повідомлявся про місце та час розгляду справи, про причину неявки не повідомив.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку про задоволення позову з таких підстав.

Судом установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Кривому Розі Дніпропетровської області померла ОСОБА_2 (а. с. 13).

Розпорядженням голови Долинської районної державної адміністрації Кіровоградської області № 279-р від 24 квітня 2002 року затверджено схему поділу земель колективної власності. Включено до списку членів Колективного сільськогосподарського підприємства «Маяк» ОСОБА_2 та вирішено видати сертифікат на земельну частку (пай). Передано у приватну власність земельні частки (паї) за рахунок земель колишнього Колективного сільськогосподарського підприємства «Маяк» для ведення товарного сільськогосподарського виробництва громадянам власникам сертифікатів на право на земельну частку (пай), зокрема, ОСОБА_2 , ділянка № НОМЕР_1 площею 7,68 га (а. с. 12).

Отже, ОСОБА_2 за життя мала право на земельну частку (пай) площею 7,68 га, ділянка № НОМЕР_1 із земель колишнього Колективного сільськогосподарського підприємства «Маяк» Гурівської сільської ради Долинського району Кіровоградської області.

Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 березня 2005 року встановлено факт постійного проживання ОСОБА_1 спільно з спадкодавцем ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 на час відкриття спадщини. Визнано право власності у порядку спадкування за заповітом за спадкоємцем ОСОБА_1 на домоволодіння розташоване по АДРЕСА_1 , що належало спадкодавцю на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 6 червня 1990 року Першою криворізькою державною нотаріальною конторою за № Р 1-2467 та зареєстрованого у Криворізькому БТІ у реєстрову книгу 211-275, запис 47995. Визнано право власності у порядку спадкування за законом за спадкоємцем ОСОБА_1 на земельну ділянку розміром 0,0636 га, що розташована по АДРЕСА_1 , переданої спадкодавцю для обслуговування домоволодіння згідно з Державним актом на право приватної власності на змелю за номером 15398 від 28 серпня 2002 року (а. с. 15).

Отже, вищезазначеним рішення суду від 10 березня 2005 року встановлено факт постійного проживання онуки ОСОБА_1 разом із своєю бабою ОСОБА_2 з 1998 року до дня смерті останньої за адресою: АДРЕСА_1 .

З матеріалів спадкової справи приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Саяпіної І.Г. № 25-2019 від 2 квітня 2019 року вбачається, що будь-хто окрім ОСОБА_1 спадщину після смерті ОСОБА_2 не прийняв.

Отже, можливо стверджувати, що позивачка ОСОБА_1 є єдиною спадкоємицею за законом, яка після смерті ОСОБА_4 прийняла спадщину.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Згідно з ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

За змістом чч. 1-3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Постановою приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Саяпіної І.Г. від 2 квітня 2019 року № 192/02-31, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) із земель колишнього Колективного сільськогосподарського підприємства «Маяк» для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що не була виділена у натурі за життя спадкодавцю, а саме ділянку № НОМЕР_1 площею 7,68 га за відсутності правовстановлюючого документа на спадкове майно та неможливістю його поновлення (а. с. 16).

Згідно з абзацом 3 пункту 23 ПОСТАНОВИ Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Таким чином, оскільки позивачка ОСОБА_1 єдина спадкоємиця після смерті ОСОБА_2 , яка прийняла спадщину, спадкодавець за життя набула право на земельну частку (пай) із земель колишнього Колективного сільськогосподарського підприємства «Маяк» Гурівської сільської ради Долинського району Кіровоградської області площею 7,68 га, номер ділянки 284, відповідно позивачка набула право на цю земельну частку (пай), а тому за встановлених у справі обставин за нею має бути визнано право на її отримання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1216-1218, 1220, 1221, 1222, 1261, 1268 ЦК України, ст. ст. 4, 12, 13, 19, 42, 48, 76, 81, 82, 83, 95, 133, 141, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов ОСОБА_1 до Гурівської сільської ради Долинського району Кіровоградської області про визнання права на отримання земельної ділянки у порядку спадкування.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (проживає за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 ) право на отримання земельної ділянки (частки паю) площею 7,68 га, номер ділянки 284 із земель колишнього Колективного сільськогосподарського підприємства «Маяк» Гурівської сільської ради Долинського району Кіровоградської області, право на яку мала спадкодавець ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Кривому Розі Дніпропетровської області.

Апеляційна скарга подається до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Долинського районного суду Д. М. Баранський