Справа № 465/4232/18 Головуючий у 1 інстанції: Мартинишин М.О.
Провадження № 22-ц/811/1536/19 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Савуляка Р.В.,

суддів: Мікуш Ю.Р., Приколоти Т.І.

за участі секретаря: Фейір К.О.

з участю ОСОБА_1 , представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Франківського районного суду м. Львова від 25 березня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів на утримання дитини,-.

ВСТАНОВИЛА:

В липні 2018 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів на утримання дитини, в якому просила суд змінити розмір аліментів, що підлягають стягненню на утримання дитини ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнути з ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП - НОМЕР_1 , зареєстрованого у АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованої у АДРЕСА_2 ) аліменти на утримання сина ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку(доходів), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення позивача до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 25 березня 2019 року позов задоволено.

Збільшено розмір аліментів та стягувати з ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП - НОМЕР_1 , зареєстрованого у АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованої у АДРЕСА_2 ) аліменти на утримання сина ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку(доходів), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення позивача до суду, тобто з 16 липня 2018 р., і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП - НОМЕР_1 , зареєстрованого у АДРЕСА_1 ) судовий збір в сумі 768,40 грн. в дохід держави

Рішення суду оскаржив ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі посилається на те, що позивачкою не підтверджено його спроможність систематично сплачувати аліменти позивачці у заявленому нею розмірі.

Вказує, що квартира АДРЕСА_3 , яка знаходиться у його власності на даний час перебуває під арештом, через це квартира в оренду не здається і не приносить ніяких прибутків, а тільки витрати на оплату комунальних послуг.

Також зазначає, що жодних доходів від тренерської роботи у нього немає, що ніякими доказами не спростовано позивачкою.

Скаржник вважає, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення не було враховано, що станом на день розгляду справи він офіційних заробітків не мав, приватне підприємство, директором якого він був зупинене і доходів від підприємницької діяльності у нього немає.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_1 на підтримання апеляційної скарги, пояснення представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на її заперечення, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення;

Встановлено, сторони є батьками сина ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно з судовим наказом Франківського районного суду м. Львова у справі № 465/3966/17 від 25.07.2017 року було стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_5 до досягнення повноліття у розмірі 50% прожиткового мінімуму.

Статтею 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннямист.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зміни розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Згідно ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого ч. 5 ст. 157 СК України.

Такий принцип рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини ґрунтується на нормах Конституції України, які проголошують, що усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах (ст. 21), громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками (ст. 24).

Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема статтею 180 Сімейного кодексу України на батьків покладено обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття.

Згідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Отже, обов`язок батьків з утримання своїх дітей виникає незалежно від факту реєстрації шлюбу, наявності між ними фактичних шлюбних відносин або спільного проживання. Батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним.

На підставі ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Відповідно до роз`яснень, що викладені у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина.

Згідно ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися, як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, діючої в Україні з 27 вересня 1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей.

Відповідно до вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтею 180 Сімейного кодексу України обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття покладено на обох батьків.

З урахуванням матеріального становища дитини, дохід якої складається із суми сплачених аліментів судовим наказом Франківського районного суду м. Львова у справі № 465/3966/17 від 25.07.2017 року, які є незначними та враховуючи, що прожитковий мінімум на дитину віком від 6 років до 18 років з 01.12.2018 року по 30.06.2018 року становить 2027 грн., 01.07.2018 року по 30.11.2018 року становить 2118 грн., 01.12.2018 року по 31.12.2018 року становить 2218 грн., суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що дитина потребує більше коштів на своє утримання.

Судом враховано, що регулювання відносин батьків і дітей щодо утримання здійснюється відповідно до положень міжнародних правових актів, зокрема Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року, Конвенції про права дитини тощо і погоджується із загальними засадами регулювання сімейних відносин, закріпленими в ст. 7 СК України.

Згідно зі ст.27 Конвенції ООН «Про права дитини» батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Це положення відбите в українському законодавстві.

Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві, покладається законом рівною мірою на обох батьків і такий обов`язок є безумовним. Закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обов`язку батьків з утримання своїх дітей.

Батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання.

Зокрема, при вирішенні такого спору визначальним є обов`язок батьків утримувати своїх дітей незалежно від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання. Тобто такий обов`язок превалює над можливістю платника таке утримання надавати. При цьому, в обов`язковому порядку судом враховуються всі обставини, які впливають на розмір аліментів.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для збільшення розміру аліментів, разом з тим, при ухваленні оскаржуваного рішення судом не було враховано, що рішенням Франківського районного суду м. Львова від 02 жовтня 2018 року стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на користь сина - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 починаючи з 25 жовтня 2017 року до закінчення навчання у вищому навчальному закладі але не довше ніж до 23 років у розмірі 1/4 від заробітку, також не враховано стан здоров`я відповідача на даний час.

Відповідно до ч. 5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

За наведених обставин, колегія суддів дійшла висновку про необхідність зміни рішення Франківського районного суду м. Львова від 25 березня 2019 року та стягнення з ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходів), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення позивача до суду, тобто з 16.07.2018 р., і до досягнення дитиною повноліття.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, ст.ст. 376, 381, 382, 384, 389 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Франківського районного суду м. Львова від 25 березня 2019 року - змінити.

Збільшити розмір аліментів та стягувати з ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП - НОМЕР_1 , зареєстрованого у АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованої у АДРЕСА_2 ) аліменти на утримання сина ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку(доходів), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення позивача до суду, тобто з 16.07.2018 р., і до досягнення дитиною повноліття.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 16 вересня 2019 року.

Головуючий: Савуляк Р.В.

Судді: Мікуш Ю.Р.

Приколота Т.І.