Номер справи 220/1466/19
Номер провадження № 2/220/403/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2019 року смт.Велика Новосілка Донецької області

Великоновосілківський районний суд Донецької області у складі:

головуючої-судді Дурач О.А.

за участю секретаря Сербіної І.В.

представника відповідача Селянського (фермерського) господарства «Прометей» Алексєєва С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду смт Велика Новосілка Донецької області цивільну справу за позовом Приватного підприємства «Рондо» до ОСОБА_1 , Селянського (фермерського) господарства «Прометей», третя особа приватний нотаріус Великоновосілківського районного нотаріального округу Кисельова Олена Володимирівна, про визнання недійсним договору іпотеки від 30 листопада 2016 року, -

ВСТАНОВИВ:

06.06.2019 р. позивач звернувся до суду з зазначеним позовом.

Провадження у справі відкрито 18.07.2019 р.

Короткий зміст вимог позовної заяви

Позовні вимоги позивач обґрунтовував наступним.

19 жовтня 2016 року рішенням Господарського суду Донецької області стягнуто на користь ПП «Рондо» із С(Ф)Г «Прометей» борг в сумі 668 113,95 грн, на виконання якого, 15 листопада 2016 року видано наказ № 905/2458/16 про стягнення із С( ОСОБА_2 )Г «Прометей» на користь ПП «Рондо» основного боргу в сумі 658 240,34 грн та 9 873,61 грн судових витрат, представник С(Ф)Г «Прометей», достовірно був обізнаний з висновком суду та визначенням його зобов`язаним перед ПП «Рондо», та необхідністю виконати, в тому числі примусово, це зобов`язання. 30 листопада 2016 року з метою неправомірного приховання майна від звернення стягнення і реалізації його з метою забезпечення виконання боргових зобов`язань перед ПП «Рондо», між ОСОБА_1 та СФГ «Прометей», в особі його голови ОСОБА_3 , начебто на виконання грошового зобов`язання за договорм позики від 05 травня 2016 року, укладено договір іпотеки, предметом якого були автозаправна станція «Янісоль», розташована у АДРЕСА_1 будівля АДРЕСА_2 ларька, розташована у АДРЕСА_1 . Об`єкти знаходяться у Великоновосілківському районі, Донецької області. Договір посвідчено приватним нотаріусом Великоновосілківського районного нотаріального округу Донецької області Кисельовою О.В., яка одночасно наклала заборону відчуження цих об`єктів до припинення чи розірвання договору іпотеки. Вважає даний правочин фіктивним, посилаючись на вимоги ст. 234 ЦК України. 15 листопада 2016 року судом видано наказ про стягнення з СФГ «Прометей» на користь ПП «Рондо» 658240,34 грн. та у відшкодування судових витрат 9 873,61 грн. Зважаючи на те, що ОСОБА_3 , є головою СФГ «Прометей», відповідач ОСОБА_1 є його сином, який проживає разом із батьком, вони були обізнані про матеріальні претензії ПП «Рондо». Так укладаючи договір іпотеки, СФГ «Прометей», в особі його голови ОСОБА_3 , та ОСОБА_1 , були обізнаний про судове рішення про стягнення з СФГ «Прометей» грошових сум на користь ПП «Рондо», отже, могли передбачити негативні наслідки для себе у випадку виконання судового рішення шляхом звернення стягнення на це нерухоме майно та фіктивність цього правочину який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися ним. Отже відповідачі СФГ «Прометей», в особі його голови ОСОБА_3 , та ОСОБА_1 , уклали договір іпотеки, який суперечить вимогам статті 234 ЦК України, оскільки не направлений на реальне настання обумовлених ним правових наслідків, а дії сторін цього правочину направлені на фіктивний перехід права власності, для приховання майна від звернення стягнення і реалізації його з метою забезпечення виконання боргових зобов`язань перед ПП «Рондо». Зазначає, що укладення договору, який за своїм змістом суперечить вимогам закону, оскільки не спрямований на реальне настання обумовлених ним правових наслідків, порушенням частин першої та п`ятої статті 203 ЦК України, що за правилами статті 215 цього Кодексу є підставою для визнання його недійсним відповідно до статті 234 ЦК України. Вказує, що постановою Апеляційного суду Донецької області від 06.03.2018 року у справі № 220/421/17 встановлено вище наведені обставини, а тому вони не підлягають доказуванню в даній справі. Просить визнати недійсним договір іпотеки від 30 листопада 2016 року, укладений між ОСОБА_1 , та Селянським (фермерським) господарством «Прометей», від імені якого діяв ОСОБА_3 , зареєстрований приватним нотаріусом Великоновосілківського районного нотаріального округу Донецької області Кисельовою Оленою Володимирівною, реєстр № 1822 відповідно до статті 234 ЦК України. Стягнути з ОСОБА_1 , ( АДРЕСА_3 (ІПН НОМЕР_1 )) та Селянського (фермерського) господарством «Прометей» (вул.Пушкіна, 36, смт.Велика Новосілка, Донецької області, ()) на користь Приватного підприємства «Рондо», вул.Немировича-Донченка, 6.11, с.Нескучне, Великоновосілківський район, Донецької області, 85582 () сплачений судовий збір у розмірі 1921,00 грн.

У судове засідання позивач свого представника не направив, згідно заяви від 02.09.2019 р., позивач, в інтересах якого діє адвокат Верченко О.О., надав заяву, згідно якої позовні вимоги підтримують, просять позов задовольнити у повному обсязі, провести розгляд справи за відсутністю позивача ПП «Рондо» та адвоката Верченко О.О. (а.с. 102), про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином (а.с. 100,101).

Відповідач ОСОБА_1 також не з`явився у судове засідання, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи (а.с. 98), заяви про розгляд справи за його відсутністю або відкладення розгляду справи суду не надав.

Третя особа, ОСОБА_4 , яка визначена у позовній заяві, як приватний нотаріус, у судове засідання не з`явилась, згідно відомостей Головного територіального управління юстиції у Донецькій області № 4-5-1048 від 29.08.2019 р., відповідно до наказу головного управління від 14.05.2019 р. № 243/2 «Про припинення приватної діяльності приватного нотаріуса Великоновосілківського районного територіального округу Кисельової О.В.», діяльність приватного нотаріуса Великоновосілківського районного нотаріального округу Кисельової О.В., припинена з 15.05.2019 р.; архів нотаріальних документів приватного нотаріуса Кисельової О.В. передано на зберігання до Донецького обласного державного нотаріального архіву; за даними Єдиного реєстру нотаріусів станом на 29.08.2019 р. ОСОБА_4 приватну нотаріальну діяльність не здійснює, на посаду державного нотаріуса не призначалась (а.с. 86). Таким чином, рішення суду не може впливати на права та обов`язки ОСОБА_4 , оскільки на теперішній час вона нотаріальну діяльність не здійснює, місцезнаходження даної особи невідомо.

Суд вважає можливим, враховуючи думку представника відповідача Селянського (фермерського) господарства «Прометей» Алексєєва С.О., розглянути справу без участі позивача, його представника, відповідача ОСОБА_1 , оскільки вони належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, та третьої особи ОСОБА_4 , на підставі наявних матеріалів справи, враховуючи, що вони містять достатньо даних про права та взаємовідносини сторін на теперішній час.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_5 (а.с. 103-108), позовні вимоги не визнав, зазначив, що права позивача договором іпотеки не порушено, даний договір не є фіктивним, та взагалі у представника позивача Верченко відсутні повноваження для звернення до суду з даною заявою, довіреність та інші документи, надані нею на підтвердження повноважень, не відповідають вимогам законодавства.

Фактичні обставини, встановлені судом

Дослідивши матеріали справи, оглянувши оригінал справи № 220/421/17 у 4 томах, судом фактично встановлено наступне.

06.06.2019 р. до суду звернувся позивач - Приватне підприємство «Рондо», представник позивача ОСОБА_6 (а.с. 12-17). Позовна заява підписана ОСОБА_6 , яка є адвокатом та діє на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги ПП «Рондо» (а.с. 18), та довіреності від 02.03.2019 р., яка зазначена у ордері (а.с. 19) та згідно положенням якої ОСОБА_6 наділена усіма правами, які надано законом стороні по справі, в тому числі підписувати, подавати, доповнювати позовні заяви та інші передбачені законом документи. Питання про підстави представництва адвокатом Верченко О.О. у даному провадженні вирішувалось судом під час прийняття позовної заяви до розгляду, а також у підготовчому судовому засіданні. Встановлено, що позов підписано уповноваженою особою, направлено до суду, у межах наданих їй повноважень.

Як вбачається з 5.05.2016 р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в простій письмовій формі укладений договір позики, відповідно до якого ОСОБА_1 передав у власність ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 750 000 грн., які останній зобов`язався повернути до 02.12.2016 р. (т.1 а.с. 179 справи № 220/421/17).

30.11.2016 р. між ОСОБА_1 та СФГ «Прометей» в особі його голови ОСОБА_3 на виконання грошового зобов`язання за договором позики від 05.05.2016 р. укладений договір іпотеки, предметом якого є автозаправна станція «Янісоль», розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та будівля тарного ларька, розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Предмет іпотеки оцінений сторонами у 800 000 грн. (т.1 а.с.175-177 справи № 220/421/17).

Відповідно до п. 3.1 договору іпотеки іпотекодержатель має право звернути стягнення та реалізувати предмет іпотеки у випадку, якщо у момент настання строку виконання основного зобов`язання за договором позики воно не буде виконано належним чином, а саме: при повному або частковому неповерненні грошей у встановлені строки за договором позики, укладеним 05.05.2016 р. між іпотекодержателем та боржником у простій письмовій формі.

Відповідно до п. 3.4 договору іпотеки звернення стягнення на предмет іпотеки може бути здійснено іпотекодержателем на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя (позасудове врегулювання), яким вважатиметься застереження, що міститься у п. 4 цього договору. Порядок реалізації предмета іпотеки для погашення заборгованості за основним договором визначається іпотекодержателем та може здійснюватися як із залученням іпотекодавця, так і без цього, всіма можливим засобами, зокрема, але не обмежуючись, через аукціони (прилюдні торги), біржі тощо.

Відповідно до п. 4.2 договору іпотеки звернення стягнення на предмет іпотеки у порядку досудового врегулювання може здійснюватися шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки у рахунок виконання основного зобов`язання, у порядку, встановленому ст. 37 Закону України «Про іпотеку». У цьому випадку право власності на предмет іпотеки переходить від іпотекодавця до іпотекодержателя з дня, наступного за останнім днем строку, визначеного для виконання порушеного основного зобов`язання та/або умов цього договору у вимозі про усунення порушень, яка буде надіслана іпотекодержателем згідно зі ст.. 35 Закону України «Про іпотеку»; при цьому, у разі прийняття іпотекодержателем рішення про звернення стягнення у спосіб, зазначений у цьому пункті, у вимозі про усунення порушень іпотекодержателем зазначається дата переходу права власності на предмет іпотеки. Суд звертає увагу, що копія договору, надана позивачем (а.с. 20-25) є неповною, тому судом досліджувався саме належним чином завірений повний текст договору іпотеки від 30.11.2016 р., який міститься в матеріалах провадження справи № 220/421/17 (а.с. 175-177 т. 1).

Постановою Верховного Суду від 27.03.2019 р. по справі № 220/421/17 (а.с. 122-133 т. 4 справи № 220/421/17) постанову Апеляційного суду Донецької області від 06.03.2018 р. в частині визнання недійсним договору іпотеки та зняття заборони відчуження майна за зустрічним позовом «Рондо» скасовано; рішення Великоновосілківського районного суду Донецької області від 22.11.2017 р. в частині відмови у визнанні недійсним договору іпотеки та зняття заборони відчуження майна за зустрічним позовом приватного підприємства «Рондо» залишено в силі. Підставою для скасування рішення апеляційного суду Донецької області від 06.03.2018 р. стало те, що вимог про визнання недійсним договору іпотеки з приводу неправомірного приховання майна від звернення стягнення і реалізації його з метою забезпечення боргових зобов`язань перед ним (стаття 234 ЦК України), про що на власний розсуд зазначено судом апеляційної інстанції, позивач не ставив. Суд звертає увагу, що, підставою даного позову є саме визнання договору іпотеки від 30.11.2016 р. недійсним відповідно до ст. 234 ЦК України.

Враховуючи наведене, посилання у позовній заяві позивача на те, що постановою Апеляційного суду Донецької області від 06.03.2018 р. у справі № 220/421/17 встановлено вищенаведені обставини (щодо фіктивності правочину), а тому вони не підлягають доказуванню у даній справі, є безпідставним, оскільки вказане рішення Апеляційного суду Донецької області від 06.03.2018 р. в цій частині скасовано Верховним судом.

Мотиви, з яких виходить суд і застосовані норми права

Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Ст.16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За змістом частини п`ятої статті 203 ЦК України правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно зі статтею 234 ЦК України фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним.

Для визнання правочину фіктивним суди повинні встановити наявність умислу в усіх сторін правочину. При цьому необхідно враховувати, що саме по собі невиконання правочину сторонами не означає, що укладено фіктивний правочин. Якщо сторонами не вчинено будь-яких дій на виконання такого правочину, суд ухвалює рішення про визнання правочину недійсним без застосування будь-яких наслідків.

У фіктивних правочинах внутрішня воля сторін не відповідає зовнішньому її прояву, тобто обидві сторони, вчиняючи фіктивний правочин, знають заздалегідь, що він не буде виконаний, тобто мають інші цілі, ніж передбачені правочином. Такий правочин завжди укладається умисно.

Отже, основними ознаками фіктивного правочину є: введення в оману (до або в момент укладення угоди) іншого учасника або третьої особи щодо фактичних обставин правочину або дійсних намірів учасників; свідомий намір невиконання зобов`язань договору; приховування справжніх намірів учасників правочину.

Укладення договору, який за своїм змістом суперечить вимогам закону, оскільки не спрямований на реальне настання обумовлених ним правових наслідків, є порушенням частин першої та п`ятої статті 203 ЦК України, що за правилами статті 215 цього Кодексу є підставою для визнання його недійсним відповідно до статті 234 ЦК України.

У справі, яка переглядається, встановлено, що в 2016 році між СФГ «Прометей» і ПП «Рондо» виник спір, що змусило приватне підприємство у серпні 2016 року звернутися до суду з позовом до СФГ «Прометей» про стягнення грошових коштів.

19 жовтня 2016 року Господарським судом Донецької області було винесено рішення у справі за позовом ПП «Рондо» до СФГ «Прометей» про стягнення 658 240,34 грн. і позовні вимоги ПП «Рондо» були задоволені. 15 листопада 2016 року судом видано наказ про стягнення з СФГ «Прометей» на користь ПП «Рондо» 658 240,34 грн. та у відшкодування судових витрат 9 873,61 грн., зазначений факт сторонами не оспорюються та не потребує додаткового доказування.

Позивачем, на підтвердження позовних вимог у позовній заяві зазначено, що зважаючи на те, що ОСОБА_3 , є головою СФГ «Прометей», відповідач ОСОБА_1 є його сином, який проживає разом із батьком, вони були обізнані про матеріальні претензії ПП «Рондо»; укладаючи договір іпотеки, СФГ «Прометей», в особі його голови ОСОБА_3 , та ОСОБА_1 , були обізнаний про судове рішення про стягнення з СФГ «Прометей» грошових сум на користь ПП «Рондо», отже, могли передбачити негативні наслідки для себе у випадку виконання судового рішення шляхом звернення стягнення на це нерухоме майно та фіктивність цього правочину який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися ним.

Проте, позивачем не доведено факт сумісного проживання голови СФГ «Прометей» ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , при цьому сам по собі факт сумісного проживання осіб та наявність родинних зв`язків не доводить того, що сторони договору іпотеки були обізнані про матеріальні претензії ПП «Рондо» та того факту, що укладаючи договір іпотеки, СФГ «Прометей», в особі його голови ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , були обізнані про судове рішення про стягнення з СФГ «Прометей» грошових сум на користь ПП «Рондо». Сам лише факт сумісного проживання сторін договору та наявність родинних зв`язків між ними також не може довести того, що сторони договору могли передбачити негативні наслідки для себе у випадку виконання судового рішення шляхом звернення стягнення на це нерухоме майно та фіктивність цього правочину, що правочин вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися ним.

Також позивачем не доведено, що сторони договору іпотеки не передбачали реальне настання правових наслідків, обумовлених спірним правочином, що дії сторін договору не були спрямовані на реальне настання обумовлених цим договором правових наслідків.

У судовому засіданні також не встановлено наявність умислу в усіх сторін правочину на укладення фіктивного правочину.

Таким чином, позивачем не доведено факту фіктивності договору іпотеки від 30.11.2016 р. у контексті ст. 234 ЦК України, в зв`язку з чим відсутні підстави для визнання такого правочину недійсним.

Крім того, як було вище встановлено, 19.10.2016 року рішенням Господарського суду Донецької області, яке набрало законної сили 04.11.2016 року, було стягнуто на користь ПП «Рондо» з СФГ «Прометей» борг в сумі 668 113,95 грн., про що було видано Наказ Господарського суду Донецької області, на підставі якого 06.12.2016 р. Великоновосілківським РВ ДВС ГТУЮ у Донецькій області було відкрито виконавче провадження за номером ВП № 53047620 та накладено арешт на майно СФГ «Прометей», в тому числі автозаправну станцію «Янісоль», розташовану за адресою: АДРЕСА_1 . АДРЕСА_1 , та будівля тарного ларька, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 . Предмет іпотеки оцінений сторонами у 800 000 грн. 30.11.2016 р. між ОСОБА_1 та СФГ «Прометей» в особі його голови ОСОБА_3 укладений договір іпотеки, предметом якого є автозаправна станція ««Янісоль», розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та будівля тарного ларька, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та внесено запис про обтяження.

Відповідно до ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження» для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернено у разі, якщо:

1) право застави виникло після ухвалення судом рішення про стягнення з боржника коштів;

2) вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю;

3) наявна письмова згода заставодержателя.

Отже, оскільки право застави виникло після ухвалення рішення господарським судом Донецької області, ПП «Рондо» має право на задоволення своїх вимог за рахунок заставленого майна в межах процедури його реалізації.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позивачем також не доведено порушення його прав при укладанні договору іпотеки, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні вимог позовної заяви.

Висновки суду за результатами розгляду позову

Таким чином, в судовому засіданні не встановлено факту фіктивності договору іпотеки від 30.11.2016 р. у контексті ст. 234 ЦК України, в зв`язку з чим відсутні підстави для визнання такого правочину недійсним, а також не встановлено факту порушення прав позивача при укладанні даного договору іпотеки.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволенні позовних вимог Приватного підприємства «Рондо» до ОСОБА_1 , Селянського (фермерського) господарства «Прометей», третя особа приватний нотаріус Великоновосілківського районного нотаріального округу Кисельова Олена Володимирівна, про визнання недійсним договору іпотеки від 30 листопада 2016 року.

Щодо розподілу судових витрат

Оскільки суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, судові витрати не підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 10, 12, 13, 19, 60, 79-81, 174, 235, 247, 258-259, 263-265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог Приватного підприємства «Рондо» до ОСОБА_1 , Селянського (фермерського) господарства «Прометей», третя особа приватний нотаріус Великоновосілківського районного нотаріального округу Кисельова Олена Володимирівна, про визнання недійсним договору іпотеки від 30 листопада 2016 року відмовити.

Виготовлення повного тексту рішення суду відкласти до 20 вересня 2019 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Донецького апеляційного суду через Великоновосілківський районний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлено 20.09.2019 р.

Суддя: О.А. Дурач