Справа № 460/1894/19 Головуючий у 1 інстанції: Карпин І.М.
Провадження № 22-ц/811/1995/19 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2019 року м.Львів

Справа № 460/1894/19
Провадження № 22ц/811/1995/19

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Приколоти Т.І.,
суддів : Мікуш Ю.Р., Савуляка Р.В.,
секретар Іванова О.О.
з участю: ОСОБА_1

розглянув апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_1
на ухвалу Яворівського районного суду Львівської області, постановлену у м. Яворові 24 квітня 2019 року (суддя Карпин І.М.),
у справі
за заявою ОСОБА_2 , з участю заінтересованої особи: Санаторій «Прикордонник-Немирів» (військова частина НОМЕР_1 ), про встановлення факту, що має юридичне значення,-
встановив:

15 квітня 2019 року ОСОБА_2 звернувся з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 24 квітня 2019 року відмовлено у відкритті провадження.

Ухвалу суду оскаржує представник ОСОБА_2 ОСОБА_1 . В апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Зазначає, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про наявність спору про право. Вказує, що єдиним способом підтвердити факт, що має юридичне значення, а саме дислокацію військової частини НОМЕР_2 на час проходження ОСОБА_2 військової служби з 29 жовтня 1990 року по 16 грудня 1996 року у віддаленій місцевості колишнього СРСР (Мурманська область, м. Сєвероморськ, нп. Щукозеро, РФ), від якого залежить виникнення, зміна особистих та майнових прав заявника є встановлення такого факт у судовому порядку.

Заслухавши суддю-доповідача, представника заявника, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; а також питання щодо розподілу судових витрат, допуску рішення до негайного виконання, скасування заходів забезпечення позову.

Згідно із ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч.4 ст. 315 ЦПК України, суд відмовляє у відкритті провадження по справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд виходив з того, що із заяви ОСОБА_2 вбачається спір про право.

Однак, з таким висновком суду колегія суддів не може погодитися з наступних мотивів.
Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до положень ст.19 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 звернувся з заявою, про встановлення факту проходження військової служби у період з 29 жовтня 1990 року по 16 грудня 1996 року у військовій частині НОМЕР_2 , місцем дислокації якої була віддалена місцевість колишнього СРСР (Мурманська область м.Сєвероморськ н.п.Щукозеро, РФ). У заяві не зазначено, що існує спір про право, хоч про це зазначено у оскаржуваній ухвалі. Заявник заперечує наявність спору про право та зазначає, що встановлення такого факту йому потрібно для призначення пенсії та зарахування до вислуги років у кратному порядку періоду військової служби із 29 жовтня 1990 року до 16 грудня 1996 року у військові частині НОМЕР_2 .

Висновки суду першої інстанції є передчасними, оскільки на стадії відкриття провадження у справі суд не з`ясував у чому полягає спір про право цивільне, якщо такий наявний.

З урахуванням встановленого, суд першої інстанції прийшов до передчаснорго висновку про відмову у відкритті провадження у справі з підстав існування спору про право.

Ухвала суду перешкоджає руху по справі і підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. 367, п.6 ч.1 ст.374, ст.ст. 379, 381-384, 388-391 ЦПК України, суд, -
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Яворівського районного суду Львівської області від 24 квітня 2019 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Повний текст постанови складено 24 вересня 2019 року.
Головуючий

Судді