У Х В А Л А

про прийняття позовної заяви до розгляду

та відкриття провадження у справі

"25" вересня 2019 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Катющенко В.П., перевіривши виконання вимог ст.ст. 175, 177 ЦПК України у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ), ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 ), про визнання недійсним договору дарування нерухомого майна,-

В С Т А Н О В И В :

09 вересня 2019 року до Дніпровського районного суду м. Києва, надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання недійсним договору дарування нерухомого майна, яка 10 вересня 2019 року була передана в провадження судді Катющенко В.П. у відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Відповідно до заявлених позовних вимог, позивач просить суд: визнавши недійсним договір дарування квартири № 1-1571 від 19 вересня 2018 року, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , стягнути з відповідачів на користь позивача усі судові витрати.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що 22 грудня 2017 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 було укладено договір позики. ОСОБА_5 отримав від ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 1 529 000,00 гривень, що за офіційним курсом Національного банку України станом на момент підписання цього договору еквівалентно 55 000 доларів США. Згідно п.2 договору позики зазначену суму грошей в еквіваленті до суми позики в доларах США 55 000 за офіційним курсом Нацбанку України станом на момент повернення, позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві готівкою в гривнях в строк до 01 липня 2018 року. Факт отримання грошових коштів підтверджується розпискою ОСОБА_5 від 22 грудня 2017 року. З метою забезпечення виконання договору позики 22 грудня 2017 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , яка є дружиною позичальника, був укладений договір поруки. Згідно п.1 договору поруки - поручитель поручається перед кредитором за виконання ОСОБА_5 , свого обов`язку за договором позики, укладеним 22 грудня 2017 року. Відповідно до п.2 договору позики - у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Боржник - ОСОБА_5 свого обов`язку перед позивачем щодо повернення грошових коштів не виконав. 19.07.2018 року та 10.08.2018 року рекомендованими цінними листами № 934 та № 442 ОСОБА_1 надсилались вимоги до поручителя - ОСОБА_2 про погашення боргу, в яких було зазначено, що у випадку не погашення боргу він змушений буде звернутися до суду для стягнення боргу у примусовому порядку. Листи були повернуті за закінченням терміну зберігання. 12.07.2018 року боржник ОСОБА_5 ознайомився під розпис із письмовою вимогою ОСОБА_1 про погашення боргу. Після звернень ОСОБА_1 до боржників із вимогою про погашення боргу ОСОБА_2 , яка є дружиною позичальника ОСОБА_5 19.092018 року здійснила відчуження свого нерухомого майна, а саме квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , подарувавши її у рівних частках рідним донькам: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Даний договір дарування № 1-1571 від 19.069.2018 року посвідчений нотаріусом КМНО Гасс В.Ю. У жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_5 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики. Рішенням від 04.03.2019 року № 755/14966/18 вимоги ОСОБА_1 були задоволені., стягнуто з ОСОБА_5 та ОСОБА_2 солідарно на користь ОСОБА_1 1529000,00 гривень за договором позики від 22.12.2017 року. ОСОБА_1 стало відомо, що між ОСОБА_2 та її рідними доньками ОСОБА_3 та ОСОБА_4 укладений договір дарування квартири, яка належала відповідачу - ОСОБА_5 на праві приватної власності, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Право власності на зазначену квартиру перейшло до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у рівних частинах. Цей договір є фіктивний, бо вчинений без наміру створення реальних правових наслідків, і лише з метою унеможливити виконання судового рішення щодо стягнення на користь ОСОБА_1 грошової заборгованості з ОСОБА_5 Відповідачі є близькими родичами. Вони всі проживають однією сім`єю в зазначеній квартирі, яка до вчинення договору дарування № 1-1571 від 19.09.2018 року належала відповідачу - ОСОБА_5 на праві приватної власності. Іншого нерухомого майна ОСОБА_5 не має. Усвідомлюючи можливість судового звернення ОСОБА_1 і примусового звернення стягнення на зазначену квартиру, відповідачі умисно уклали фіктивний договір дарування квартири між собою з метою унеможливлення стягнення заборгованості з позичальника ОСОБА_5 та поручителя ОСОБА_2 за рахунок зазначеної квартири.

У відповідності до вимог ч.6 ст. 187 Цивільного процесуального кодексу України, судом витребувана інформація про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідачів.

Позовна заява віднесена до предметної, суб`єктної, інстанційної та територіальної юрисдикції Дніпровського районного суду м. Києва.

Підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, відмови в відкритті провадження у справі, відсутні.

За таких обставин, враховуючи вимоги ст.ст. 189, 274 Цивільного процесуального кодексу України, суддя приходить до висновку, що вказана справа підлягає розгляду в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання.

Керуючись ст. ст. 175, 177, 187, 189-193, 261, 274, 353 ЦПК України, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Відкрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ), ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 ), про визнання недійсним договору дарування нерухомого майна.

Розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження.

Призначити підготовче судове засідання з повідомлення учасників справи в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва (вул. Сергієнка, 3, каб.39) на 25.10.2019 року на 12:00 годину.

Встановити строк для подання відповідачем відзиву на позов протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. У зазначений строк відповідач має право надіслати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України, і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 178 ЦПК України, одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду, копія відзиву та доданих до нього документів відповідач зобов`язаний надіслати іншим учасникам справи. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 8 ст. 178 ЦПК України).

Відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Встановити позивачу п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, яка має відповідати вимогам частини третьої - п`ятої ст. 178 Цивільного процесуального кодексу України, в якій позивач викладає свої пояснення, міркування і аргументи щодо наведених відповідачем у відзиві заперечень і мотиви їх визнання або відхилення.

Встановити відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення, яке має відповідати вимогам частини третьої - п`ятої ст.178 ЦПК України, в якому відповідач викладає свої пояснення, міркування і аргументи щодо наведених позивачем у відповіді на відзив пояснень, міркувань і аргументів і мотиви їх визнання або відхилення.

Інформацію по справі можна отримати на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі інтернет http://court.gov.ua/sud2604.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд міста Києва у зв`язку з порушенням правил підсудності протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а саме Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя: