Справа № 495/7632/19
рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

29 листопада 2019 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді: Мишко В.В.

при секретарі судового засідання: Охримчук А.В.

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 495/7632/19

за позовом ОСОБА_1

до Руськоіванівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області

про визнання права власності в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

21.09.2019 року ОСОБА_1 (далі по тексту позивач) звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовною заявою до Руськоіванівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області (далі по тексту відповідач) про визнання права власності в порядку спадкування(а.с.2-5).

Так, позивач просить суд:

- визнати сертифікат на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 , виданий 16.01.1997 року на підставі рішення Білгород-Дністровської районної державної адміністрації № 698/96 - втраченим;

- визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ), як спадкоємця за заповітом після смерті ОСОБА_2 , право власності на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Дружба народів» село Руська Іванівка Білгород-Дністровського району Одеської області, розміром 4,2 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі на місцевості згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 , виданого 16.01.1997 року на підставі рішення Білгород-Дністровської районної державної адміністрації № 689/96.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 21.08.2019 року відкрито загальне позовне провадження по справі № 495/7632/19 за позовом ОСОБА_1 до Руськоіванівської СР про визнання права власності в порядку спадкування. Справу призначено до розгляду (а.с.21-22).

Позивач ОСОБА_1 , в судове засідання не з`явився, але подав до суду заяву, згідно якої заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити та розглянути справу за його відсутністю (а.с.45).

Представник відповідача Руськоіванівської СР в судове засідання не з`явився, але подав до суду заяву, згідно якої зазначив, що з позовними вимогами ОСОБА_1 згоден. Просив справу розглянути за відсутністю представника Руськоіванівської СР (а.с.42, 44).

Відповідно до ч.3 ст.211 Цивільного процесуального кодексу України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Враховуючи викладені обставини, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників судового процесу, на підставі наявних та достатніх для розгляду матеріалів справи.

У відповідності до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши позовну заяву, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно із ч.1 ст.4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Так, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Руськоіванівської СР про визнання права власності в порядку спадкування.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2 , про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3 від 15.07.1998 року, актовий запис № 20 (а.с.8).

Після смерті ОСОБА_2 , відкрилась спадщина у вигляді земельної частки (паю) у землі, яка перебувала у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Дружба народів» село Руська Іванівка Білгород-Дністровського району Одеської області, розміром 4,2 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі на місцевості, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 , виданого 16.01.1997 року на підставі рішення Білгород-Дністровської районної державної адміністрації № 689/96 (а.с.16).

18.06.1998 року, ОСОБА_2 було складено заповіт № 38 на ім`я ОСОБА_1 , посвідчений секретарем Руськоіванівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області Нетребенко Л.В. Згідно якого, померла ОСОБА_2 заповіла все своє майно ОСОБА_1 (а.с.9).

ОСОБА_1 постійно проживав з померлою ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , вів спільне господарство, доглядав померлу, проводив її поховання.

Факт постійного проживання ОСОБА_1 з померлою ОСОБА_2 підтверджується довідкою Руськоіванівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області № 75 від 06.03.2019 року та заявами свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які підтвердили факт їх спільного проживання (а.с. 10, 12-15).

10.04.2019 року, приватним нотаріусом Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Одеської області Іваницьким О.Ю., позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у звязку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу, про що свідчить повідомлення № 93/02-17 від 10.04.2019 року (а.с.11).

Однак позивач зазначає, що оригінал вказаного сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 , виданий 16.01.1997 року на підставі рішення Білгород-Дністровської районної державної адміністрації № 689/96 втрачений, що підтверджує оголошенням в газеті «Торнадо» № 23 (1221) від 06.09.2019 року 9 (а.с. 17)..

Дані обставини і стали підставою для звернення ОСОБА_1 до суду із позовною заявою про визнання права власності в порядку спадкування.

Відповідно до пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб.

Згідно із ст.1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкоємство здійснюється за заповітом і за законом (ст.1217 ЦК України).

Згідно із ст.1258 Цивільного кодексу України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування по черзі. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у випадку відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

Відповідно до ст.1261 Цивільного кодексу України, в першу чергу на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з чоловіка і жінки, що пережив і батьки. Спадкоємцем першої черги за законом являються позивачка.

Згідно із ч.ч. 1, 5 ст.1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

У відповідності до ч.1 ст.328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, а спадкування за законом є однією з підстав набуття права власності.

Як встановлено матеріалами справи та підтверджено в ході судового засідання, єдиною спадкоємицею померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , який претендує на спадщину за заповітом є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, розглянувши справу в межах заявлених вимог та наданих сторонами доказів, які оцінені судом в їх сукупності, суд, за своїм внутрішнім переконанням, дійшов до висновку прозаконність, обґрунтованість та правомірність позовних вимог ОСОБА_1 до Руськоіванівської СР про визнання права власності в порядку спадкування, у зв`язку з чим такий позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 15-16, 328, 1216-1217, 1223, 1233-1235, 1258, 1261, 1268-1269 Цивільного кодексу України, ст.ст. 2, 12-13, 76-81, 247, 258-259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Руськоіванівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про визнання права власності в порядку спадкування задовольнити.

Визнати сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ОД НОМЕР_4 , виданий 16.01.1997 року на підставі рішення Білгород-Дністровської районної державної адміністрації № 698/96 - втраченим.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ), як спадкоємця за заповітом, після смерті ОСОБА_2 право власності на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Дружба народів» село Руська Іванівка Білгород-Дністровського району Одеської області, розміром 4,2 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі на місцевості згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 , виданого 16.01.1997 року на підставі рішення Білгород-Дністровської районної державної адміністрації № 689/96.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя В.В. Мишко