Справа №718/492/18
Провадження №2/718/205/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.12.2019 року м. Кіцмань Чернівецька область

Кіцманський районний суд Чернівецької області у складі: головуючого судді Масюк Л.О., секретаря Лакусти В.С. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Кіцмань цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна об`єктом права спільної сумісної власності подружжя та відшкодування витрат понесених на ремонт та будівництво майна,-

з участю представника позивача- ОСОБА_3 ,

представника відповідача - ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання майна об`єктом права спільної сумісної власності подружжя та відшкодування витрат понесених на ремонт та будівництво майна, мотивуючи свої вимоги тим, що вона із ОСОБА_2 перебувала в зареєстрованому шлюбі з 02.10.1983 року. Після одруження вони оселилися проживати в господарстві батьків відповідача, що розташоване по АДРЕСА_1 , де і була зареєстрована. ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилася донька ОСОБА_5 та ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_6 . Діти також були зареєстровані в зазначеному господарстві.

Вказує, що господарство на той час відносилося до колгоспного двору, його головою була матір відповідача ОСОБА_7 та яке складалося із житлового будинку загальною площею 80 кв.м., 1965-1968 років побудови, кухні, стайні, стодолі та підвалу, 1972 року побудови. В зв`язку із тим, що житловий будинок потребував покращення житлових умов, ними, як подружжям, з дозволу матері відповідача, в 1990 році позаду житлового будинку літ. А по всій його довжині було добудовано прибудову літ. А1, яка складалася із житлової кімнати, кухні, коридору, ванної кімнати та сауни.

Зазначає, що рішенням виконавчого комітету Глиницької сільської ради народних депутатів №40/7 від 24.07.1996 року було визнано право власності на житловий будинок по АДРЕСА_2 (описка в рішенні), в с. Глиниця за ОСОБА_7 , а рішенням виконавчого комітету Глиницької сільської ради народних депутатів №41/7 від 24.07.1996 року було узаконено самовільне будівництво жилого будинку літ. А, літньої кухні Б, Д, сараю В, Г, Є З, сараю И, К, Л, гаража Й у вказаному господарстві. Згодом, а саме 05.08.1996 року на ім`я

ОСОБА_7 видано свідоцтво про право приватної власності на житловий будинок, що розташований в АДРЕСА_2 (описка в рішенні), Кіцманського району Чернівецької області.

Згодом, впродовж 19982009 років, подружжям в зазначеному господарстві в житловому будинку літ.А зроблено ремонт, а саме проведено газопостачання, водопостачання та водовідведення, електрифікацію, в коридорі стіни облицьовано керамічною плиткою та пластиком, підлогу покрито ламінатом, ванну кімнату оздоблено облицювальною керамічною плиткою, влаштовано сантехніку (унітаз, умивальник, душова кабіна, ванна), газовий котел, в житлових кімнатах підлогу зроблено з паркету, частково з ламінату; в кухні підлогу оздоблено облицювальною плиткою; стіни оздоблено пластиком; здійснено заміну покрівлі одноксатного даху з шиферу на металеву; в сауні стіни та стеля обшито вагонкою з дерева; влаштовано ковані дашки на входах в будинок, решітки на вікнах, ковані перила на боковому вході в будинок літ.А.

По господарських спорудах виконано також ряд робіт: в підвалі літ.Пг, Вх поміняно металопластикові двері та два вікна; в жилій літній кухні літ.Б поміняно металопластикові двері та три металопластикові вікна; підведено газопостачання; в літній кухні літ.Д поміняно два металопластикові вікна; викопано криницю №3 та вигрібні ями №4 і №5; облаштовано огорожу та ворота з хвірткою №1 та №2; побудовано убиральню літ.У та облаштовано убиральні літ.У, Ж керамічною плиткою; здійснено зовнішню штукатурку житлового будинку літ.А, літньої кухні літ.Б, сараїв літ.В, Г, літньої кухні літ.Д, сараю літ.Е; здійснено будівництво гаража літ.К, подвір`я облаштовано декоративною плиткою.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 , адвокат Гірчак Н.А., уточнені, згідно висновку експерта №68/09-19 від 30.09.2019 року, встановленого під час проведення судової оціночно-будівельної експертизи, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позові, та просили суд їх задовольнити: визнати об`єктом права спільної сумісної власності колишнього подружжя ОСОБА_8 та Івана будівельні матеріали, вироби, конструкції та виконані будівельні роботи, вартістю прямих витрат 648 570 грн. в господарстві по АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_2 та визначити частки кожного із них в грошовому виразі по 324 285 грн.; визнати об`єктом права спільної сумісної власності колишнього подружжя ОСОБА_8 та Івана будівельні матеріали та виконані роботи по будівництву самочинно збудованого житлового будинку літ.З-І, МЗ в домоволодінні по АДРЕСА_1 , вартістю 307 659 грн. та визначити частки кожного в грошовому виразі по 153 829 грн. 50 коп.; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 478 114 гривень 50 копійок у відшкодування витрат, витрачених на ремонт та будівництво в господарстві по АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_2 .

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 , адвокат Пустовіт Ю.О., позовні вимоги не визнав та просив суд у їх задоволенні відмовити вказуючи, що позовні вимоги є безпідставними і такими, що не підлягають задоволенню, оскільки відповідач став власником житлового будинку літ.»А-1,а»,

літньої кухні літ. «Б,б», літня кухня літ.»Д», сараїв літ.»В,Г,г», сараїв літ.»Л,Е», гаражу літ «К», погребу літ. «Пг», убиральні літ. «У, Ж», огорожі літ. «1 - 2», колодязю літ. «З», ями вигрібної літ. «4» у порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 його матері ОСОБА_7 , а тому вважає, що у даному випадку ч. 4 ст. 368 ЦК України не може бути підставою для задоволення позову. Крім того вказує, що позивачем не доведено того, що вона приймала участь у будівництві та реконструкції господарства, суму такої допомоги та що така допомога надавалася за наявності договірних відносин. Вважає, що, у відповідності до ст. 1131 ЦК України, такий договір мав укладати виключно у письмовій формі.

Крім того, вказує, що вартість робіт та будівельних матеріалів використаних при реконструкції будинку літ. З-І, МЗ становить 384574 грн.52 коп. без врахування 20% зносу, а тому вважає, що вартість робіт по реконструкції та матеріалів, використаних при цьому, позивачем завищена на 139708 грн. 38 коп.

Суд, заслухавши в судовому засіданні представників позивача та відповідача, розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини у справі, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках

Так в судовому засіданні встановлено, що згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, ОСОБА_9 після реєстрації шлюбу 02.10.1983 року з ОСОБА_2 змінила прізвище на « ОСОБА_10 » (Том.1 а.с.11).

Згідно довідки виданої Глиницькою сільською радою №98 від 05.10.2011 року та по господарських книг, вбачається, що власником житлового будинку по АДРЕСА_1 являється ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , а забудовниками являються померлі ОСОБА_11 та ОСОБА_7 , які були зареєстровані та проживали у вказаному будинку з 1969 року (Том.1 а.с.12-30).

Відповідно до заочного рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 04.08.2016 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано (Том.1 а.с. 31).

Відповідно до Акту обстеження умов господарства по

АДРЕСА_1 від 17.05.2017 року встановлено обсяг ремонтно-будівельних робіт, виконаних сторонами за час шлюбу у вказаному господарстві.( Том.1 а.с.32-33).

Згідно рішення №41/7 від 24.07.1996 року, яке видане Глиницькою сільською радою Кіцманського району, вбачається, що було узаконено самовільне будівництво житлового будинку літ. «А», літньої кухні літ.»Б», сараїв літ.» Д»,»В», «Г», «Є», «З», сараїв «И, К, Л», гаража літ «Й» в господарстві ОСОБА_7 (Том.1 а.с.37).

Відповідно до рішення № 40/7 від 24.07.1996 року, яке видане Глиницькою сільською радою Кіцманського району за ОСОБА_7 визнано право особистої власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 (Том.1 а.с.38).

З свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок від 05.08.1996 року вбачається, що житловий будинок по АДРЕСА_1 належить ОСОБА_7 .( Том.1 а.с.39).

Згідно висновку №17056 експертного будівельно-оціночного дослідження від 04.12.2017 року визначено ринкову вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , що становить 671774 грн.; вартість будівництва житлового будинку літ. З, МЗ у вказаному господарстві, що становить 447368 грн. та вартість прямих витрат на виконання будівельних робі 594816 грн.(Том 1 а.с.53-94).

Встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 08.12.2016 року ОСОБА_2 передано у спадщину житловий будинок по АДРЕСА_1 ( Том.1 а.с.137) та відповідно до витягу про реєстрацію у спадковому реєстрі № 46080489 зареєстрована спадкова справа за ОСОБА_2 ( Том.1 а.с.138).

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, зареєстровано право власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 (Том.1 а.с.139-140).

Відповідно до висновку №61/05-18 від 11.05.2018 року оціночно-будівельного дослідження вбачається, що вартість ремонтно-будівельних робіт, виконаних сторонами за час шлюбу у господарстві по АДРЕСА_1 , а саме використаних в будівництві житлового будинку літ.З-І, МЗ у складі вказаного будинковолодіння становить 307 659 грн. (Том.1 а.с.165-168).

Відповідно до рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 09.08.2018 року, залишеним без змін постановою Чернівецького апеляційного суду від 04.12.2018 року, у задоволення позову ОСОБА_2 , від імені якого висупає ОСОБА_12 , до ОСОБА_1 , третя особа -Глиницька сільська рада Кіцманського району Чернівецької області, про визнання права власності на будівельні матеріали в порядку спадкування за законом, відмовлено (Том.1 а.с.207-213).

Встановлено також, що, відповідно до висновку №68/09-19 від 30.09.2019 року судової оціночно-будівельної експертизи, вартість прямих витрат на виконання ремонтно-будівельних робіт в господарстві, розташованому по АДРЕСА_1 складає 648 570 гривень.( Том.2 а.с.2-16).

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму ВСУ№7 від 04.10.1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» зазначено, що згідно ст.12 Закону України «Про власність» у приватній власності громадян можуть знаходитись жилі будинки, збудовані на відведеній у встановленому порядку земельній ділянці або придбані на законних підставах, наприклад, за договором купівлі-продажу, міни, дарування, за правом спадщини.

Також вказується, що оскільки згідно зі ст.17 ЗК і ст.14 Закону України

«Про власність» земельна ділянка для будівництва жилого будинку і господарських будівель надається громадянину у приватну власність, участь інших осіб у будівництві не створює для них права приватної власності на жилий будинок, крім випадків, коли це передбачено законом.

Згідно зі статтями 16 і 17 Закону України «Про власність», таке право, зокрема, виникає, коли будівництво велось подружжям в період шлюбу - жилий будинок у зв`язку з цим є їх спільною сумісною власністю, або велось за рахунок спільної праці членів сім`ї - жилий будинок стає їх спільною сумісною власністю, якщо інше не було встановлено письмовою угодою між ними.

Інші особи, які приймали участь у будівництві жилого будинку (його купівлі) не на підставі угоди про створення спільної власності, яка відповідає законодавству, вправі вимагати не визнання права власності на будинок, а відшкодування своїх затрат на будівництво (купівлю будинку), якщо допомогу забудовнику (покупцю) вони надавали не безоплатно.

Таке ж право за цих умов належить членам сім`ї власника жилого будинку, якщо вони приймали участь лише у будівництві підсобних будівель (літньої кухні, сараю, тощо) і підсобних приміщень або коли їх затрати на ремонт жилого будинку перевищували покладений на них ст.156 ЖК обов`язок.

Відповідно до ст.22 КпШС (який діяв на час виникнення правовідносин) майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю.

Відповідно до ст.28 КпШС в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними.

Відповідно до ст.29 КпШС якщо між подружжям не досягнуто згоди про спосіб поділу спільного майна, то за позовом одного з них суд може присудити майно в натурі одному з подружжя, з покладенням на нього обов`язку компенсувати другому з подружжя його частку грішми.

Відповідно до ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Майном, відповідно до ч.1 ст.190 та ст.179 ЦК України, є окремі речі, сукупність речей як предметів матеріального світу, щодо яких можуть виникати цивільні права та обов`язки.

Відповідно до ст.331 ч.2 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва. Якщо законом передбачено

прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Таким чином, новостворене нерухоме майно набуває юридичного статусу житлового будинку після прийняття його до експлуатації і з моменту державної реєстрації права власності на нього. Однак, до цього, не будучи житловим будинком з юридичної точки зору, об`єкт незавершеного будівництва є сукупністю будівельних матеріалів, тобто речей як предметів матеріального світу, щодо яких можуть виникати цивільні права та обов`язки, відтак є майном, яке за умов, передбачених законом, може належати на праві спільної сумісної власності подружжю.

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Отже, суд, проаналізувавши наведені норми закону, вважає твердження представника відповідача ОСОБА_2 , адвоката Пустовіт Ю.О., про відсутність підстав для задоволення позову в частині визнання об`єктом права спільної сумісної власності колишнього подружжя ОСОБА_8 та Івана будівельних матеріалів, виробів, конструкцій та виконаних будівельних робіт у вказаному господарстві, оскільки відповідач став власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 у порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 його матері ОСОБА_7 , помилковими.

Таким чином, враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку що позовні вимоги позивачки ОСОБА_1 про визнання майна об`єктом права спільної сумісної власності подружжя та відшкодування витрат понесених на ремонт та будівництво майна слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 15,179,190ч.1,331 ч.2 ЦК України, ст..ст. 12,14,16,17 ЗУ «Про власність», ст..ст. 22,23,28 КпШС, ст.ст. 60,70 СК України, ст.ст. 4, 10, 12, 13, 81, 263-265, 354 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна об`єктом права спільної сумісної власності подружжя та відшкодування витрат, понесених на ремонт та будівництво майна задовольнити.

Визнати об`єктом права спільної сумісної власності колишнього подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 будівельні матеріали, вироби, конструкції та виконані будівельні роботи, вартістю прямих витрат 648 570 гривень в господарстві по АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_2 та визначити частки кожного із них в грошовому виразі по 324 285 гривень.

Визнати об`єктом права спільної сумісної власності колишнього подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 будівельні матеріали та виконані роботи по будівництву самочинно збудованого житлового будинку літ.З-І, МЗ в домоволодінні по АДРЕСА_1 , вартістю 307 659 гривень та визначити частки кожного в

грошовому виразі по 153 829 гривень 50 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , (ІПН НОМЕР_1 ) 478 114 гривень 50 копійок у відшкодування витрат, затрачених на ремонт та будівництво в господарстві по АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду через Кіцманський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Масюк Л.О.