Провадження №: 4-с/755/146/19
Д О Д А Т К О В А У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"29" листопада 2019 р. Дніпровський районний суд у складі:
головуючої судді Яровенко Н.О.,
при секретарі Локотковій І.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника скаржника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про стягнення витрат на правову допомогу по цивільній справі скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва ГТУЮ у місті Києві Гапонової І.Є,
В провадженні Дніпровського районного суду м. Києва перебувала цивільна справа за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва ГТУЮ у місті Києві Гапонової І.Є.
Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 14 листопада 2019 року Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва ГТУЮ у місті Києві Гапонової І.Є. задоволено. Визнано дії державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва ГТУЮ у місті Києві Гапонової І.Є. щодо складання розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 27.05.2019 року у виконавчому провадженні № 56999324 неправомірними. Скасовано розрахунок заборгованості зі сплати аліментів від 27.05.2019 року у виконавчому провадженні № 56999324.
20 листопада 2019 року представник скаржника ОСОБА_2 подала заяву про відшкодування судових витрат на правову допомогу, в якій просила стягнути з Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві на користь ОСОБА_1 шляхом списання коштів з відповідного рахунку на сплату витрат на правову допомогу в розмірі десяти тисяч гривень.
Відповідно до ч. 4 ст. 270ЦПК України, у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Сторони в судове засідання не викликалися.
Суд, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи поданої заяви, приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 258 ЦПК України, судовими рішеннями є: ухвали, рішення, постанови, судові накази.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до змісту ч.3, ч.4 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення увалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання.
Відповідно до ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
14 листопада 2019 року в судовому засіданні, до виходу суду в нарадчу кімнату, представником скаржника була подана заява на виконання ч.8 ст. 141 ЦПК України.
Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Так, ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч.1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до ч. 3, 4 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Частиною 5 статті 137 ЦПК України встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до наданого акту - розрахунку надання послуг № 35-1 від 14 листопада 2019 року, адвокатом Чучковською А.В. було витрачено 10 годин роботи, що відповідно до п. 1 з розрахунку вартості однієї години роботи складає 10 000,00 гривень.
Крім цього, представник скаржника вказує, що вона витратила чотири години на участь в судових засіданням з урахування необхідного часу для прибуття до суду, однак, з матеріалів справи вбачається, що адвокат Чучковська А.В. приймала участь в таких судових засіданнях: 09 серпня 2019 року з 12 години 00 хвилин по 12 годину 19 хвилин, 04 жовтня 2019 року з 12 години 00 хвилин по 12 годину 17 хвилин, 22 жовтня 2019 року з 14 години 30 хвилин по 14 годину 48 хвилин та 14 листопада 2019 року з 14 години 00 хвилин по 15 годину 21 хвилину. Таким чином, адвокатом було витрачено всього 129 хвилин, що дорівнює 2 годинам 9 хвилин на чотири судові засідання, а в розрахунку 1 година - 1 тисяча гривень, всього складає 2 150,00 гривень. Щодо часу, який було витрачено для прибуття до суду, то суд зауважує наступне, що адвокатом Чучковською А.В. не надано суду будь-яких доказів, що саме такий час, як вказано в акті - рахунку нею було витрачено на прибуття до суду.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що заява представника скаржника ОСОБА_2 про відшкодування витрат на правову допомогу знайшли, тому підлягає задоволенню частково.
Відповідно до ст. 452 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.
Керуючись ст. 131, 137, 141, 270, 452 ЦПК України , Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» суд,
п о с т а н о в и в:
представника скаржника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про стягнення витрат на правову допомогу по цивільній справі скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва ГТУЮ у місті Києві Гапонової І.Є. - задовольнити частково.
Додаткова ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Дніпровський районний суд м. Києва суд, шляхом подачі апеляційної скарги на додаткову ухвалу у суду в п`ятнадцятиденнний строк з дня отримання додаткової ухвали в повному обсязі.
Додаткова ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги на додаткову ухвалу, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження, набрання законної сили рішення за наслідками апеляційного провадження, закінчення апеляційного розгляду справи.
Повний текст складено 29 листопада 2019 року.
Суддя Н. О. Яровенко