У Х В А Л А

про забезпечення позову

09 вересня 2019 року місто Київ

Подільський районний суд м. Києва у складі судді Ларіонової Н.М., розглянувши заяву представника позивача - адвоката Клименка Микити Сергійовича про забезпечення позову за матеріалами цивільної справи за позовом Спілки дизайнерів України до ОСОБА_1 , Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Разумової Ольги Іванівни, третя особа: Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві в особі Головного територіального управління юстиції у місті Києві про скасування рішення ,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до районного суду з позовною заявою, в якій просить скасувати рішення від 03.11.2017 р. про державну реєстрацію прав та запис про реєстрацію права власності ОСОБА_1 на групу приміщень №3 літ «А» площею 289,9 кв. м, № 2 літ. «А» площею 270,8 кв. м., №1 літ. «А» площею 629,2 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1 .

Провадження у справі відкрито ухвалою від 27.08.2019 р. з призначенням розгляду справи в порядку загального позовного провадження.

Через канцелярію суду надійшла заява представника позивача - адвоката Клименка М.С. про забезпечення позову, в якій позивач просив накласти арешт на приміщення, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 1 189,9 кв.м., а сама: групу приміщень №3 літ «А» площею 289,9 кв. м, №2 літ. «А» площею 270,8 кв. м., №1 літ. «А» площею 629,2 кв. м.

Заява обґрунтована тим, що як зазначалося у позовній заяві, Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 12 квітня 2011 року у справі №22-4498/2011 визнано недійсним Договір купівлі-продажу нежитлової будівлі по АДРЕСА_1 від 24.02.2009р., укладений між ОСОБА_1 та Приватним підприємством «ВІЗА і К», посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гарбузовим В.Г., реєстровий номер Г- 319 житлову будівлю (літ. А) загальною площею 1 145,8 кв. м по АДРЕСА_1 передано у користування та на баланс Спілки дизайнерів України. У цій же справі були вжиті заходи забезпечення позову та накладено арешт на спірну будівлю. Незважаючи на вищезазначене Рішення Апеляційного суду міста Києва від 12 квітня 2011 року та Ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 09 листопада 2009 року, Відповідачем 1 таке рішення не визнається та не виконується, більш того Відповідачем 1 та особами, що представляються як його представники, вчиняються дії, спрямовані на заволодіння та незаконне використання та розпорядження спірним майном. Так, Відповідач 1 на підставі визнаного недійсним правовстановлюючого документу (визнаного недійсним договору купівлі-продажу нежитлової будівлі по АДРЕСА_1 від 24.02.2009р.), достеменно знаючи, що не набув право власності на Будівлю, в подальшому розділив її на частини, не зважаючи на заборону вчиняти дії щодо арештованого майна. Тобто з нежитлового приміщення загальною площею 1 189,9 кв.м зробив три окремих групи приміщень площею: 289,9 кв.м, 270,8 кв.м та 629,2 кв.м відповідно, що істотно утруднює виконання рішення суду. Крім того, Відповідач 1 неодноразово звертався до різних судів з заявами та позовами, спрямованими на зняття арешту з будівлі або заволодіння нею. Також, Відповідач 1, посилаючись на наявність у нього права власності на Будівлю, та достеменно знаючи, що не є власником арештованого майна, подає до державних органів неправдиві відомості щодо наявності права власності на арештоване майно, з метою відведення йому земельної ділянки для його експлуатації та обслуговування, а також порушення благоустрою для ремонту даху, щоб унеможливити для Спілки дизайнерів України користування будівлею. Крім того, у травні 2018 року, Відповідач 1 та особи, що представляються як його представники (на підставі Довіреностей), перегородили бетонними плитами та автомобілем Газель, а згодом заклали цеглою, єдиний проїзд до спірного приміщення, у зв`язку з чим представники Позивача викликали поліцію та фіксували ці незаконні дії. У подальшому у липні 2019 року, Відповідач 1 та інші особи, що представляються як його представники, надіслали Позивачу Претензію щодо заключення договору оренди, де зокрема зазначено, що Відповідач 1 є власником нежитлової будівлі загальною площею 1 189, 9 кв.м і, що у Позивача відсутні законні підстави знаходженні у вказаній будівлі, та, у випадку не підписання договору оренди, погрожували застосувати заходи примусового виселення Позивача із будівлі. Усі вищезазначені обставини свідчать про явні незаконній дії Відповідача 1, і про те, що невжиття заходів забезпечення позову у вигляді арешту на спірні приміщення можуть призвести до суттєвого утруднення виконання судового рішення у даній справі, у випадку задоволені позовних вимог, а також до збільшення розміру позовних вимог та відповідачів, у випаді відчуження спірних приміщень третім особам.

Відповідно до ст.153 ч.3 ЦПК України заява розглянута без виклику представника позивача.

Відповідно до ст.с.149 ч., 150 ч.1 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має на звернутися до суду.

Пункт 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 р. № 9 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначає, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Постановою Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» встановлено, що забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Згідно ст.150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема: забороною вчиняти певні дії (ч.1 п.2)

Згідно ст.150 ч.3 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз`яснення Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів представника відповідача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходів, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів, суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Встановлено, що між сторонами дійсно існує спір щодо права власності на нерухоме майно - групу приміщень №3 літ «А» площею 289,9 кв. м, № 2 літ. «А» площею 270,8 кв. м., №1 літ. «А» площею 629,2 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1 , в з`язку з чим позивачем оспорюється рішення від 03.11.2017 та від 02.11.2017 р.р. про державну реєстрацію прав та запис про реєстрацію права власності на цю нерухомість ОСОБА_1 . А відтак не забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення в разі задоволення позову, оскільки відповідач може у будь-який час відчужити спірне майно.

Відповідно до ст.153 ч.9 ЦПК України ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.149-150, 258-260, 353 ЦПК України,-

У Х В А Л И В :

Заяву адвоката Клименка М.С. про забезпечення позову - задовольнити.

Накласти арешт на: приміщення, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 1 189, 9 кв.м., а саме : групу приміщень №3 літ. "А" площею 289,9 кв.м.; групу приміщень №2 літ. А, площею 270,8 кв.м.; групу приміщень №1 літ. А, площею 629,2 кв.м.

Заборонити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) та особам, що мають повноваження державного реєстратора, вчинення дій, спрямованих на відчуження, розпорядження та (або) реєстрацію, приміщення, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 1 189, 9 кв.м., а саме : групу приміщень №3 літ. "А" площею 289,9 кв.м.; групу приміщень №2 літ. А, площею 270,8 кв.м.; групу приміщень №1 літ. А, площею 629,2 кв.м., також вчиняти будь-які дії щодо приміщення, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 1 189, 9 кв.м., а саме : групу приміщень №3 літ. "А" площею 289,9 кв.м.; групу приміщень №2 літ. А, площею 270,8 кв.м.; групу приміщень №1 літ. А, площею 629,2 кв.м. та будь-які дії щодо внесення записів про припинення/зміну/скасування/поновлення та інші дії, у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон і відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна.

За даною ухвалою є: стягувач - Спілка Дизайнерів України (м.Київ, вул.Петропавлівська, буд.34 А, ); боржник - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Копію ухвали скерувати позивачу для пред`явлення в установленому законом порядку для виконання і внесення відомостей до Державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого та рухомого майна.

Копію ухвали після її виконання направити відповідачу - для відмова

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Строк пред`явлення ухвали до виконання - протягом розгляду цивільної справи № 758/10758/19.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду з подачею апеляційної скарги через Подільський районний суд м.Києва протягом 15 днів з дня складання ухвали.

Учасник справи, якому копія ухвали не була вручена в день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому копії ухвали.

СуддяН. М. Ларіонова