Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" вересня 2019 р. Справа153/1023/19

Провадження2/153/276/19-ц

Ямпільський районний суд Вінницької області

у складі головуючого судді Дзерина М.М.

за участю секретаря судового засідання Гулковської Т.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Ямпільського районного суду Вінницької області у місті Ямпіль Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ямпільської міської ради Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно у порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду із позовом про визнання права власності на спадкове майно у порядку спадкування за заповітом. Вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_2 . Після його смерті залишилась спадщина у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться по АДРЕСА_1 . Після смерті чоловіка протягом шести місяців вона звернулась до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Приватний нотаріус Ямпільського районного нотаріального округу Вінницької області Катрук М.В. на її заяву надав лист, згідно якого їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, оскільки за життя спадкодавця право власності на житловий будинок і споруди зареєстровано не було. З метою оформлення належним чином своїх спадкових прав, вона змушена звернутися до суду із даним позовом і просити суд постановити рішення, яким визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться по АДРЕСА_1 , який до дня смерті належав ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилась. Подала до суду письмову заяву з клопотанням справу розглянути в її відсутність, позовні вимоги підтримує, просить суд їх задоволити.

Представник відповідача Ямпільської міської ради Вінницької області у судове засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву з клопотанням справу розглянути у відсутність представника міської ради. Позовні вимоги визнають, не заперечують проти їх задоволення.

Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами.

Судом встановлені такі обставини і визначенні відповідно до них правовідносини.

Із досліджених судом письмових доказів, що є у справі з копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Ямпіль, Вінницької області помер ОСОБА_2 (а.с.7).

З копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 встановлено, що ОСОБА_2 перебував у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_1 (а.с.8).

З Витяга з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 15 лютого 2019 року встановлено, що на підставі заяви ОСОБА_2 було внесено запис про право власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 , де ОСОБА_2 є власником (а.с.9).

Із повідомлення приватного нотаріуса Ямпільського районного нотаріального округу Вінницької області Катрука М.В. встановлено, що ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва на спадщину на житловий будинок у зв`язку із відсутність оригіналу правовстановлюючого документа на ім`я спадкодавця ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.10).

З технічного паспорту на житловий будинок вбачається, що житловий будинок по АДРЕСА_1 станом на 19 грудня 2018 року він складається з таких приміщень: житлова кімната площею 11,3 кв.м., кухня площею 7,7 кв.м, житлова кімната площею 20,3 кв.м. Замовником технічної інвентаризації виступала ОСОБА_1 (а.с.11-14).

Згідно із ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

За таких обставин, суд приймає визнання відповідачем позову, оскільки воно не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідачів).

Положеннями статей 15, 16 Цивільного Кодексу України (далі - ЦК України), статтею 4 Цивільно-процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За змістом частини другої статті 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути визнання права.

Таким чином, визнання права власності є самостійним майновим правом та підлягає захисту в передбачений законом спосіб, і через відмову зареєструвати вказане майно, не може бути захищене в інший спосіб.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, права та обов`язки фізичної особи, яка померла (спадкодавець), переходять до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення за заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначені законодавством України.

Відповідно до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Інші спадкоємці, які прийняли спадщину, відсутні.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

На підставі ст.386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності.

Відповідно до інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" при вирішенні справ щодо визнання права власності в порядку спадкування суди мають брати до уваги той факт, що Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року №56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п.4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах.

При вирішенні справ щодо визнання права власності в порядку спадкування суди мають брати до уваги той факт, що Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року №56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п.4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах.

Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо.

Відповідно до статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст.1297 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачою йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Як роз`яснено в п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Враховуючи те, що право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації і виникає з моменту державної реєстрації, відсутність належно оформленого свідоцтва на право власності на нерухоме майно у померлого спадкодавця унеможливлює спадкоємцю оформити свідоцтво про право на спадщину.

Згідно із вимогами ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Ті обставини справи, які визнані сторонами, у порядку ч.1 ст.82 ЦПК України не підлягають доказуванню, суд вважає встановленими обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх позовних вимог.

Враховуючи викладене, а також той факт, що позивач є спадкоємцем першої черги за законом, що прийняла спадщину після смерті чоловіка, та інших осіб, які заявили про своє право на спадщину немає, належне померлому майно обтяжено не було, обставини, які б свідчили про усунення позивача від спадкування, судом не встановлені, обраний спосіб захисту цивільного права відповідає вимогам закону,тому суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Зазначені правовідносини врегульовані ст.ст.1216, 1217, 1222, 1223, 1261, 1269 ЦК України.

Керуючись ст.ст.12, 13, 76, 77, 78, 81, 82, 89, 95, 206, 247, 263, 264, 265, 352, 354 ЦПК України і на підставі ст.ст.15, 16, 1216, 1217, 1222, 1223, 1261, 1269 ЦК України, суд

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок загальною площею 39.3 кв.м. із них 31.6 кв.м. житлової площі 7.7 кв.м. допоміжної площі, що знаходиться по АДРЕСА_1 , який до дня смерті належав ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Ямпіль, Вінницької області.

Рішення може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду через Ямпільський районний суд Вінницької області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач:ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителька АДРЕСА_1 ,реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Відповідач: Ямпільська міська рада Вінницької області, місцезнаходження вул.Замкова, 94/2 м.Ямпіль, Вінницької області, Код .

Суддя: М.М. Дзерин