Справа № 192/1385/18
Провадження № 2/192/714/19
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

"16" грудня 2019 р. Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Стрельникова О.О.

за участю: секретаря судового засідання - Гаркуша І.С,

позивачки - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Солоне, Солонянського району, Дніпропетровської області, цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Солонянський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про зміну способу та розміру стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про зміну розміру та способу стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини.

На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що відповідач є батьком їх спільної дитини - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 20 квітня 2011 року з відповідача було стягнуто аліменти на її користь на утримання їх спільного сина в розмірі 416 грн. щомісячно, на виконання якого, було видано виконавчий лист, який знаходиться на виконанні у Солонянському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції. З 16 травня 2011 року по 01 липня 2018 року заборгованість по сплаті аліментів складає 40560 грн.

Враховуючи те, що відповідач працездатний та зобов`язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття, добровільно збільшувати розмір аліментів не зважаючи на те, що змінився гарантований державою мінімальний розмір аліментів не бажає.

З посиланням на ст. 192 СК України просила змінити розмір стягуваних з відповідача за судовим рішенням аліментів з 416 грн. щомісячно на ј від усіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, так як дитині необхідне нормальне харчування, одяг, та інші речі для забезпечення фізичного та духовного розвитку.

Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити з підстав, вказаних у позовній заяві.

Відповідач, який про час та місце розгляду справи повідомлений відповідно до п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України за зареєстрованим місцем свого проживання (а.с. 27) в судове засідання не з`явився причини неявки суду не повідомив.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, подав до суду заяву згідно якої просив розглядати справу у їх відсутність (а.с. 81).

У зв`язку з неявкою у судове засідання відповідача, який бере участь у справі, суд у відповідності зі ст. 280 ЦПК України ухвалив здійснювати розгляд справи у відсутність відповідача, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи та за згодою позивачки у порядку заочного провадження на підставі наявних у справі доказів.

Суд, заслухавши позивачку, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Положеннями ч. 4 ст. 82 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені судовим рішенням у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участь у справі, в якій такі обставини були встановлені.

В судовому засіданні встановлено, що Солонянським районним судом Дніпропетровської області, 04 липня 2011 року було видано виконавчий лист №2-378/11 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі 416 грн.

Згідно постанови про відкриття виконавчого провадження від 10 січня 2019 року, виконавчий лист №2-378/11 Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 04 липня 2011 року, знаходиться на виконанні у Солонянському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с. 40).

Згідно статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, діючої на Україні з 27 вересня 1991 року "держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей".

Згідно ст.ст. 180-182 СК України, батьки зобов`язані матеріально утримувати своїх неповнолітніх дітей, при цьому при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, інших обставин, що мають істотне значення, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що позивачка на даний час перебуває у декретній відпустці по догляду до трьох років, фінансове становище позивачки змінилось. оскільки у серпні 2018 року було припинено сплату соціальної допомоги, тому вимоги позивачки про зміну розміру аліментів, з врахуванням даних обставин, підлягають задоволенню.

Верховний Суд України в своїй постанові від 05 лютого 2014 року по справі № 6-143цс13, зазначив: «З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 "Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів", ст. 183 "Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини", ст. 184 "Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі")».

При визначенні розміру аліментів, суд також враховує, фізичний стан, як відповідача, який фізично здоровий, працездатний, і тому суд вважає, що вимоги позивачки про визначення аліментів в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача є слушними і такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Таким чином, у зв`язку із задоволенням позовних вимог, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір, оскільки позивачка при зверненні з позовом до суду звільнена від цих витрат.

На підставі викладеного, ст.ст. 180-182, 183, 192 СК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 279, 280-283 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Солонянський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про зміну способу та розміру стягнення аліментів - задовольнити.

Змінити розмір та спосіб стягнення аліментів з ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Микільське на Дніпрі, Солонянського району, Дніпропетровської області, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з твердої грошової суми в розмірі 416 грн. на 1/4 частину його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 704 (сімсот чотири) грн. 80 (вісімдесят) судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складання.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його складання.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення суду починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 21 грудня 2019 року.

Головуючий: суддя Стрельников О.О.