ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 530/8/19 Номер провадження 22-ц/814/3035/19Головуючий у 1-й інстанції Дем`янченко С. М. Доповідач ап. інст. Бондаревська С. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Бондаревської С.М.

суддів: Абрамова П.С., Пилипчук Л.І.

секретар Зеленська О.І.

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача адвоката Постернака В.М.

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 30 вересня 2019 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до керівника Приватного підприємства газети "Зіньківщина по-іншому" Леонтія Олексія Георгійовича про захист честі, гідності, ділової репутації, спростування інформації, опублікованої в засобах масової інформації та відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

У січні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до керівника Приватного підприємства газети "Зіньківщина по-іншому" Леонтія ОСОБА_3 . ОСОБА_4 про захист честі, гідності, ділової репутації, спростування інформації, опублікованої в засобах масової інформації та відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що 25 грудня 2018 року об 11 год. 38 хв. на офіційній інтернет-сторінці у соціальній мережі "Facebook" керівник, голов-ний редактор та журналіст «Приватного підприємства газети "Зіньківщина "по - іншому"» (Код ) ОСОБА_2 на своїй офіційній інтернет-сторінці у соціальній мережі "Facebook" «Олексій Леонтій» розмістив свою статтю (пост) під назвою «Зіньківський аеропорт рейси тимчасово не приймає», в якій, на думку позивача, журналіст автор ОСОБА_5 стверджує/вбачає, що колишній голова Зіньківської районної державної адміністрації Полтавської області Віталій Григорович Панченко та голова громадської ради при Зіньківській районній державній адміністрації Полтавської області Валерій Олександрович Кулага є безвідповідальні та брехливі особи, які дають обіцянки та не збираються їх виконувати. Що зазначає наступне, остання цитата вказаної статті (посту) дослівно на мові оригіналу: «Ця неприємна подія сталася на річницю обіцянок колишнього голови Зіньківської районної державної адміністрації Полтавської області Віталія Панченка та голови громадської ради Валерія Кулаги відкрити аеропорт у місті Зіньків».

Позивач вважає вказані неправомірні дії відповідача обурливими, непрофесійними і такими, що є неприпустимі в українській державності де конституцією покладена концепція демократичної, соціальної, правової держави.

Поширена ОСОБА_6 інформація є недостовірною та негативною стосовно нього (позивача), була поширена в мережі Інтернет, з використанням офіційної сторінки засобів масової інформації з посиланням на особу, яка є джерелом цієї інформації та керівником вказаного засобу масової інформації, відповідно це вчинено при виконанні ним своїх посадових (службових) обов`язків журналіста і є власником веб-сайту.

Вказана інформація містить твердження щодо його (позивача) вчинків та поведінки, які можуть отримати негативну оцінку в очах суспільства та змінити думку оточуючих про нього. Окрім цього, зазначав, що поширена відповідачем інформація не має нічого спільного ні з критикою, ні з думкою громадськості, ні з свободою слова.

В той же час позивач підтверджував, що дійсно, в період проходження військової служби в Зіньківському РВК Полтавської області ним проводилася відповідна робота по впорядку-ванню документів території загальною площею 9 га (території колишнього аеродрому с/г авіації, злітно-посадочної смуги), що в м. Зіньків Полтавської області. Відповідно жодних обіцянок про терміни введення в експлуатацію ним не давалось, він займався підготовкою документів, задля подальших робіт з підготовки генерального плану, задля подальшого проведення робіт по можливому відновленню вказаного аеродрому для потреб Збройних Сил України та сан/авіації. Всі дії проводились публічно включаючи розгляд вказаних питань на зборах Громадської ради при Зіньківській районній державній адміністрації Полтавської області (протокольно), всі засідання фіксувалися на відео та розміщувалися в Інтернет ЮТУб, на вказаних зборах громадськості неодноразово був присутній в якості журналіста ОСОБА_5 , тому відповідачу добре відомо про всі дії, які проводилися та всі рішення.

Посилаючись на те, що поширена відповідачем інформація недостовірна та становить наклеп, а тому не є оціночним судженням, порушує його особисті немайнові права, що виражається у негативному упередженому ставленні до нього осіб, які ознайомились з такою інформацією, позивач просив визнати недостовірною, такою, що не відповідає дійсності, порушує права свободи, ганьбить честь, гідність, ділову репутацію голови Громадської ради при Зіньківській районній державній адміністрації Полтавської області, майора ЗСУ Кулаги Валерія Олександровича та колишнього голови Зіньківської районної державної адміні-страції Полтавської області Панченка Віталія Григоровича, інформацію, розповсюджену журналістом керівником Приватного підприємства газети "Зіньківщина "по-іншому" ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 об 11 год. 38 хв. на офіційній інтернет-сторінці у соціальній мережі "Facebook" «Приватного підприємства Газети "Зіньківщина "по-іншому"» (Код ) керівник, головний редактор та журналіст вказаного видавництва ОСОБА_2 на своїй офіційній інтернет-сторінці у соціальній мережі "Facebook" «Олексій Леонтій» розмістив свою статтю (пост) під назвою «Зіньківський аеропорт рейси тимчасово не приймає», а саме: «Ця неприємна подія сталася на річницю обіцянок колишнього голови Зіньківської районної державної адміністрації Полтавської області ОСОБА_7 та голови громадської ради Валерія Кулаги відкрити аеропорт у м. Зіньків».

Визнати наклепом дії журналіста керівника Приватного підприємства газети "Зіньківщина "по-іншому" ОСОБА_2 з виготовлення та поширення інформації відносно голови Громадської ради при Зіньківській районній державній адміністрації Полтавської області майора ЗСУ Кулаги ОСОБА_8 та колиш-нього голови Зіньківської районної державної адміністрації Полтавської області Панченка Віталія Григоровича, що мало місце 25 ІНФОРМАЦІЯ_2 року об 11 год. 38 хв. на офіційній інтернет-сторінці у соціальній мережі "Facebook".

Зобов`язати відповідача журналіста керівника приватного підприємства газети "Зіньківщина "по-іншому ОСОБА_2 публічно вибачитись перед головою Громадської ради при Зіньківській районній державній адміністрації Полтавської області, майором ЗСУ ОСОБА_1 та колишнім головою Зіньківської районної державної адміністрації Полтавської області Панченком Віталієм Григоровичем у той самий спосіб за приниження честі та гідності та розповсюдження відомостей, які не відповідають дійсності, що мало місце 25 ІНФОРМАЦІЯ_2 року об 11 год. 38 хв. на офіційній інтернет-сторінці у соціальній мережі "Facebook".

Заборонити відповідачу журналісту, керівнику Приватного підприємства газети "Зіньківщина "по-іншому" ОСОБА_2 вчиняти дії, які принижують честь, гідність та ділову репутацію, голови Громадської ради при Зіньківській районній державній адміністрації Полтавської області, майора ЗСУ Кулаги Валерія Олександровича та колишнього голови Зіньківської районної державної адміністрації Полтавської області Панченка Віталія Григоровича, що виражається в розповсюдженні недостовірної інформації про нього, що мало місце 25 ІНФОРМАЦІЯ_2 2018 року об 11 год. 38 хв. на офіційній інтернет-сторінці у соціальній мережі "Facebook" та стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 10 000 грн. моральної шкоди.

Рішенням Зіньківського районного суду Полтавської області від 30 вересня 2019 року у задоволенні зазначених позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено в повному обсязі.

Не погодившись з даним судовим рішенням, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просив скасувати оскаржуване ним рішення районного суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги до керівника Приватного підприємства газети "Зіньківщина "по-іншому" Леонтія О ОСОБА_9 .

Вважає рішення суду неповним та передчасним, ухваленим без з`ясування та належної оцінки доказів по справі.

На апеляційну скаргу ОСОБА_1 свій відзив подав відповідач ОСОБА_2 , в якому, спростовуючи доводи апелянта, просив закрити апеляційне провадження за апеляцій-ною скаргою ОСОБА_1 на рішення Зіньківського районного суду Полтавської області у справі №530/8/19 від 30 вересня 2019 року.

При цьому зазначав, що ПП «Редакція газети «Зіньківщина «по-іншому» ніколи не мала офіційної сторінки у Фейсбуці. «Facebook» є соціальною мережею, де кожен користувач, без ідентифікації може створити будь-яку сторінку та публікувати тексти, коментарі тощо під вигаданим ім`ям. Тому ЗМІ утримуються від публікацій своїх матеріалів у соціальних мережах. Також вказував, що дії позивача він сприймає як переслідування за професійну діяльність, особисту неприязнь по відношенню до нього, помсту та спосіб принизити його репутацію як журналіста районного видання, яке висвітлило засідання Громадської ради при Зіньківській РДА не в «потрібному» ракурсі.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_1 є головою громадської ради при Зіньківській районній державній адміністрації Полтавської області та проходив військову службу у Зіньківському РВК Полтавської області і ним проводилася відповідна робота по зміцненню матеріально-технічної бази військової сфери району. Зокрема проводилась робота по впорядкуванню документів території загальною площею 9 га території колишнього аеродрому с/г авіації, злітно-посадочної смуги), що в м. Зінькові Полтавської області. Всі дії проводились публічно, включаючи розгляд вказаних питань на зборах Громадської ради при Зіньківській районній державній адміністрації Полтавської області (протокольно).

В послідуючому, а саме: 25 грудня 2018 року об 11 год. 38 хв. в мережі «Інтернет» в соціальній мережі "Facebook" від імені керівника, головного редактора та журналіста Приватного підприємства «Газети "Зіньківщина "по - іншому"» Олексія Леонтія розміщено статтю (пост) під назвою «Зіньківський аеропорт рейси тимчасово не приймає», в тексті якої зазначено: «Ця неприємна подія сталася на річницю обіцянок колишнього голови Зіньківської ОСОБА_10 та голови громадської ради Валерія Кулаги відкрити аеропорт у місті Зіньків» /а.с.10-13/.

На думку позивача, вказана сторінка в соціальній мережі належить відповідачу ОСОБА_2 і саме ним дана інформація була поширена.

За доводами ОСОБА_1 , зазначена інформація є недостовірною та має негативний характер, а тому порушує його немайнові права на честь, гідність та ділову репутацію.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог позивача, суд першої інстанції виходив з того, що суду не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що відпо-відач керівник Приватного підприємства «Газети "Зіньківщина "по-іншому"» - ОСОБА_2 є автором оскаржуваної статті, розміщеної 25 грудня 2018 року на сторінці соціальної мережі «Фейсбук» (http://facebook.com) та, що саме відповідач розповсюдив вказану інформацію.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

За нормами ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Частиною 4 ст. 32 Конституції України визначено, що кожному гарантується судовий захист права спростувати недостовірну інформацію про себе.

Згідно ч.1 ст. 201 ЦК України особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є: здоров`я, життя, честь, гідність і ділова репутація.

Фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації (ч. 1 ст. 277 ЦК України).

За змістом ст. 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі.

Відповідно до ст. 299 ЦК України фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації і може звернутися до суду з позовом про її захист.

За загальними правилами цивільно-правової відповідальності за поширення недосто-вірної інформації зобов`язаними суб`єктами в цих правовідносинах є особи, які (незалежно від наявності їхньої вини) поширили відомості, що не відповідають дійсності, або виклали їх неправдиво, і це порочить честь і гідність чи ділову репутацію або завдає шкоди інтересам фізичних чи юридичних осіб.

Згідно положень ч. 1 ст. 277 ЦК України, спростуванню підлягає недостовірна інформація.

Нормами ст. 1 Закону України «Про інформацію» визначено, що під інформацією слід розуміти документовані або публічно оголошені відомості про події та явища, що відбуваються у суспільстві, державі та навколишньому природному середовищі. Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет, чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

За роз`ясненнями, наведеними в п. п. 6, 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27 лютого 2009 року №1, - при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

При цьому негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про пору-шення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (напри-клад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична пове-дінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації.

Зі змісту п. 19 даної Постанови слідує, що вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначити характер такої інформації та з`ясувати, чи є вона фактичним твердженням чи оціночним судженням.

Відповідно до положень статті 30 Закону України «Про інформацію», оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовностилістич-них засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Згідно роз`яснень, наведених в пункті 18 вищевказаної Постанови Пленуму, позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права. Таким чином, інформація, яка може бути визнана недостовірною чи негативною, має носити, в першу чергу, стверджувальний характер.

Судом першої інстанції встановлено, що ПП «Редакція газети «Зіньківщина «по- іншому», , що знаходиться за адресою: м.Зіньків, вул. Воздвиженська, 49, згідно Статуту має на балансі газету «Зіньківщина «по-іншому», яка розповсюджується згідно Договору Полтавською Дирекцією AT «Укрпошта», та має офіційний інтернет-сайт «Зіньків NEWS», що знаходиться за адресою в мережі «Інтернет» wwvv.zinkiv.org.ua. «Facebook» є соціальною мережею, де кожен користувач, без ідентифікації може створити будь-яку сторінку та публікувати тексти, коментарі тощо, в тому числі під вигаданим ім`ям.

Вирішуючи спір по суті, суд виходив з того, що матеріалів, які були надані в друк в газету «Зіньківщина «по-іншому» та на офіційний інтернет-сайт «Зіньків NEWS» під назвою «Зіньківський аеропорт рейси тимчасово не приймає», працівниками редакції не виготов-лялось, іншими особами для публікації не надавалось. Скріни соцмережі «Facebook» могли виготовлятися за допомогою програми типу «Фотошоп». Отже, позивачем не доведено, що поширена інформація на інтернет-сторінці у соціальній мережі "Facebook" розміщена саме відповідачем.

З огляду на встановлені обставини, з урахуванням роз`яснень, викладених в п. 46 Постанови Пленуму ВГС України від 17 жовтня 2012 року №12, згідно яких роздруківки Інтернет-сторінок (web-сторінок) самі по собі не можуть бути доказом у справі, районний суд дійшов висновку про те, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами, що поширена інформація розміщена саме відповідачем.

Такий висновок судом зроблений з урахуванням фактичних обставин у відповідності з нормами матеріального і процесуального права.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 12, ч. 1,2 ст. 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Збирання доказів у цивільних не є обов`язком суду, крім випадків передбачених цим Кодексом.

За нормами ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Оскільки суду не надано належних та допустимих доказів того, що відповідач керівник Приватного підприємства газети «Зіньківщина по-іншому» ОСОБА_2 -йович є автором оскаржуваної статті, розміщеної 25 грудня 2018 року на сторінці соціальної мережі «Фейсбук» (http://facebook.com) та, що він розповсюдив вказану інформацію, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про захист честі, гідності, ділової репутації, спростування інформації, опублікованої в засобах масової інформації , обґрунтовано відмовивши у їх задоволенні.

Враховуючи, що позовні вимоги ОСОБА_1 в частині відшкодування моральної шкоди є похідними від основної частини позову, районний суд дійшов також правильного висновку, що підстави для стягнення з відповідача моральної шкоди відсутні.

За наведених обставин, доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків районного суду, як і не підтверджують належними доказами їх неправомірність.

Рішення судом першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому підстав для його скасування з мотивів, наведених в апеляційній скарзі не вбачається.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 30 вересня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: Бондаревська С.М.

Судді: Абрамов П.С.

Пилипчук Л.І.