Постанова

Іменем України

23 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 638/10448/14-ц

провадження № 61-23506св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Хопти С. Ф., Шиповича В. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 , від імені якої діє ОСОБА_2 ,

відповідач - комунальне підприємство «Жилкомсервіс»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу комунального підприємства «Жилкомсервіс» на рішення Апеляційного суду Харківської області від 30 листопада 2016 року у складі колегії суддів: Черкасова В. В., Кокоші В. В., Міненкової Н. О.

Короткий зміст позовних вимог

У червні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача на її користь 14 793 грн матеріальної шкоди та 20 000 грн моральної шкоди.

Позов мотивовано тим, що 16 червня 2013 року на автомобіль ВАЗ 21013, державний номер НОМЕР_1 , який стояв на прибудинковій території будинку АДРЕСА_1, у квартирі № 146 якого вона проживає (інша адреса: АДРЕСА_3) , впало дерево і його пошкодило. Вказаний автомобіль зареєстрований на ім`я ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , який був чоловіком позивача. Автомобіль є спільною сумісною власністю подружжя та вона успадкувала частину, що належала ОСОБА_3 Відповідач є балансоутримувачем вищевказаного будинку, тому повинен нести відповідальність за спричинену шкоду.

Позивач вказала, що їй було завдано моральної шкоди, оскільки пошкодження автомобіля позбавило її можливості пересуватися містом до лікарні, а маючи невеликий розмір пенсії, вона була вимушена витрачати кошти на виклик таксі, додаткові кошти на ліки.

З урахуванням уточнених позовних вимог, ОСОБА_1 просила суд стягнути з КП «Жилкомсервіс» на її користь компенсацію за спричинену майнову та моральну шкоду у розмірі 59 566 грн з урахуванням індексу інфляції за 2014 рік в розмірі 124,9 % та за період з 01 січня 2015 року до 29 травня 2015 року в розмірі 137 %, а також судові витрати.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 17 червня 2015 року у складі судді Руднєвої О. О. позов задоволено частково. Стягнуто з КП «Жилкомсервіс» на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду з урахуванням індексу інфляції за період з 01 січня 2014 року по 31 грудня 2014 року та за період з 01 січня 2015 року по 29 травня 2015 року (1,712) у розмірі 19 113,69 грн, відшкодування моральної шкоди - 3 тис. грн, а також судові витрати, понесені у зв`язку із оплатою вартості експертного висновку у сумі 705,60 грн та оплатою вартості телеграми в сумі 20,40 грн. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що падінням стовбуру дерева на прибудинковій території, що мало місце 16 червня 2013 року у дворі будинку за адресою: АДРЕСА_3/АДРЕСА_1 , та ушкодженням автомобіля ВАЗ 21013, реєстраційний номер НОМЕР_1 , порушено права позивача. Пошкоджений транспортний засіб підлягав відновлювальному ремонту, що спричинило відповідні збитки позивачу, відповідальність по відшкодуванню яких має нести КП «Жилкомсервіс».

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 30 листопада 2016 року апеляційну скаргу КП «Жилкомсервіс» задоволено частково. Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 17 червня 2015 року змінено, зменшено суму стягнення матеріальної шкоди з КП «Жилкомсервіс» на користь ОСОБА_1 з 19 113,69 грн до 11 164 грн 54 коп., з яких: 10 438,54 грн - сума заподіяної матеріальної шкоди, 705,60 грн - витрати, понесені у зв`язку із оплатою вартості експертного висновку, та 20,40 грн - вартість телеграми.

Вирішено зменшити суму стягнення судового збору з КП «Жилкомсервіс» на користь держави з 2 241,37 грн до 587,20 грн.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції про те, що саме КП «Жилкомсервіс» має нести цивільно-правову відповідальність за пошкодження автомобіля, який належить позивачу. Суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для нарахування інфляційних втрат на суму завданої майнової шкоди.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та її доводи

У касаційній скарзі КП «Жилкомсервіс» просить скасувати рішення Апеляційного суду Харківської області від 30 листопада 2016 року і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права і порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції дійшов необґрунтованого висновку відносно того, що саме КП «Жилкомсервіс» має нести відповідальність на завдану позивачу внаслідок падіння дерева шкоду, оскільки матеріалами справи не підтверджено, що підприємство є балансоутримувачем зелених насаджень та території Дзержинського району м. Харкова.

Короткий зміст відзиву на касаційну скаргу

У запереченнях на касаційну скаргу ОСОБА_4 просить відмовити у задоволенні касаційної скарги та залишити рішення Апеляційного суду Харківської області від 30 листопада 2016 року в силі, посилаючись на його законність і обґрунтованість.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

16 червня 2017 року ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ відкрито касаційне провадження у справі за поданою касаційною скаргою.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів». Відповідно до пункту 4 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Справу передано до Верховного Суду і 04 червня 2019 року розподілено судді-доповідачу.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

06 червня 2013 року на належний позивачу ОСОБА_1 (як спільне майно подружжя та в порядку спадкування після смерті чоловіка ОСОБА_3 ) автомобіль ВАЗ 21013, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходився на прибудинковій території будинку АДРЕСА_1 (інша адреса: АДРЕСА_3 ), впало дерево, у зв`язку з чим, автомобіль отримав механічні пошкодження.

Відповідно до висновку № 5882 від 31 липня 2013 експертного автотоварознавчого дослідження Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. проф. М. С. Бокаріуса вартість відновлювального ремонту автомобіля ВАЗ 21013, реєстраційний номер НОМЕР_1 , складає 10 438,54 гривень.

Відповідач є балансоутримувачем будинку АДРЕСА_1 якого проживала ОСОБА_1 (інша адреса: АДРЕСА_3 ).

Відповідно до пунктів 3.1.5 та 3.2.5 статуту КП «Жилкомсервіс» це підприємство створене з метою забезпечення належного санітарного стану прибудинкової території і внутрішньо будинкових приміщень загального користування. До обов`язків підприємства входить забезпечення експлуатації житлових будинків і споруд та об'єктів благоустрою, розташованих на прибудинкових територіях, згідно з умовами укладених договорів, стандартами, нормативами, нормами і правилами (пункт 4.2.3).

З пункту 1 розпорядження управління комунального майна та приватизації Харківської міської ради № 2253 від 30 листопада 2011 року «Про внесення змін в договір передачі майна в господарське відання № 760 від 30 травня 1996 року з комунальним виробничим житловим ремонтно-експлуатаційним підприємством Дзержинського району м. Харкова та внесення змін в договір передачі майна в господарське відання № 1288 від 28 лютого 2007 року з КП «Жилкомсервіс» слідує, що до КП «Жилкомсервіс» передані основні засоби від КВЖРЕП Дзержинського району м. Харкова, а саме зелені насадження у кількості 97 150 одиниць.

Позиція Верховного Суду

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Частиною другою статті 389 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною першою статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

За змістом статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способами захисту особистих немайнових або майнових прав та інтересів, з якими особа має право звернутися до суду, зокрема, є відшкодування шкоди.

Відповідно до статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Частиною другою статті 22 ЦК України передбачено, що збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Загальні положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної шкоди визначено у статті 1166 ЦК України, відповідно до яких майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини.

Відповідно до частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Відповідно до статей 10, 60 ЦПК України 2004 року у редакції, чинній на час розгляду справи судами, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Подібні положення містять статті 12, 81 чинної редакції ЦПК України.

Згідно положень статті 57 ЦПК України 2004 року доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Суд апеляційної інстанції, встановивши, що автомобіль ВАЗ 21013, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належав ОСОБА_1 , було пошкоджено внаслідок падіння стовбура дерева, що сталось на прибудинковій території будинку АДРЕСА_1 (інша адреса: АДРЕСА_3 ), балансоутримувачем якого органи місцевого самоврядування визначили КП «Жилкомсервіс», а отже останнє і мало забезпечуватиконтроль за станом зелених насаджень на прибудинковій території, врахувавши вказівки, викладені в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 вересня 2016 року, дійшов обґрунтованого висновку, що завдана внаслідок падіння дерева майнова і моральна шкода підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача.

Доводи касаційної скарги, які зводяться до необхідності переоцінки доказів у справі, що знаходиться поза межами компетенції суду касаційної інстанції, не свідчать про неправильне застосування судом апеляційної інстанції, який правильно вирішив спір, норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

З урахуванням наведеного, рішення Апеляційного суду Харківської області від 30 листопада 2016 року є таким, що винесено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Підстави для його скасування відсутні.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції - без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 416, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу комунального підприємства «Жилкомсервіс» залишити без задоволення.

Рішення Апеляційного суду Харківської області від 30 листопада 2016 року залишити без змін.

Поновити виконання рішення Апеляційного суду Харківської області від 30 листопада 2016 року.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

С. Ф. Хопта

В. В. Шипович