Справа № 669/1100/18
Провадження № 2/669/82/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2019 року смт.Білогір`я

Білогірський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючого судді Давидюка О.І.

з участю: секретаря судового засідання Дем`янюк Н.М.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача адвоката Цюпик О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Білогір`я в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Хмельницької ощадної кредитної спілки до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

03 жовтня 2018 року (дата надіслання поштовою кореспонденцією 01 жовтня 2018 року) Хмельницька ощадна кредитна спілка звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 10 серпня 2009 року № 197-09 БВ в сумі 101010,51 грн., з яких 80671,56 грн. проценти за користування кредитом та 20338,95 грн. інфляційні втрати від несвоєчасного виконання рішення Білогірського районного суду Хмельницької області від 09 січня 2013 року за період з 31 березня 2013 року по 31 серпня 2018 року (а.с. 2-4, 18).

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 10 серпня 2009 року між Хмельницькою ощадною кредитною спілкою та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 197-09 БВ, відповідно до якого останній отримав готівкою кредит в розмірі 16000 грн.

Умовами кредитного договору визначено, що предметом договору є кошти в сумі 16000 грн., надані позичальнику виходячи із принципів строковості, зворотності, платності та забезпеченості. При умові дотримання узгодженого порядку виплати кредиту та процентів строк дії договору становить 26 місяців, плата за користування кредитом становить 32 % річних. У випадку порушення позичальником узгодженого порядку виплати кредиту та процентів строк дії договору змінюється і не може бути меншим, ніж строк повного виконання сторонами своїх обов`язків за таким договором, та продовжується (пролонгується) на невизначений термін, при цьому, плата за користування кредитом (проценти) збільшується в 3 рази та становить 96 % річних.

Всупереч досягнутим умовам за кредитним договором відповідач свої зобов`язання з повернення кредиту і сплати процентів належним чином не виконав, внаслідок чого рішенням Білогірського районного суду Хмельницької області від 09 січня 2013 року в справі № 2201/1173/2012 з нього на користь Хмельницької ощадної кредитної спілки стягнуто заборгованість за кредитним договором в сумі 31801,52 грн., з яких 16000 грн. неповернений кредит, 1500 грн. пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань по сплаті боргу, 14141,52 грн. проценти за користування кредитом, 160 грн. інфляційні втрати, а також 274,83 грн. судових витрат.

Вказує, що оскільки кредитний договір від 10 серпня 2009 року № 197-09 БВ не припинив своєї дії, рішенням суду не розірваний, то станом на 31 серпня 2018 року, в період з 31 березня 2013 року по 31 серпня 2018 року, за ОСОБА_2 перед Хмельницькою ощадною кредитною спілкою, виходячи із фактичної кількості днів користування кредитом, склалась заборгованість з процентів за користування кредитом та інфляційних втрат від несвоєчасного виконання судового рішення, яку відповідач в добровільному порядку сплатити відмовляється, а відтак має бути стягнута в судовому порядку.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача понесені судові витрати в сумі 6762 грн., з яких 1762 грн. судовий збір та 5000 грн. витрати на професійну правничу допомогу.

Ухвалою Білогірського районного суду Хмельницької області від 17 жовтня 2018 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом осіб (а.с. 22).

Ухвалою Білогірського районного суду Хмельницької області від 08 листопада 2018 року засідання для розгляду справи по суті замінено підготовчим засіданням (а.с. 52).

Ухвалою Білогірського районного суду Хмельницької області від 28 листопада 2018 року підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с. 65).

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві. Крім того, суду пояснила, що датою закінчення дії кредитного договору від 10 серпня 2009 року № 197-09 БВ є 24 вересня 2018 року, тобто день, коли відбулося остаточне зарахування на рахунок позивача коштів в сумі 7653,71 грн., сплачених за рішенням суду від 09 січня 2013 року. Вважає, що оскільки за весь період дії зазначеного кредитного договору він не був визнаний недійсним в будь-якій його частині чи цілком, не був розірваний, до нього не вносилися будь-які зміни, кредитна спілка не зверталася до ОСОБА_2 про дострокове розірвання договору, тому є всі підстави вимагати плати за користування чужими коштами за період дії договору та інфляційних втрат від несвоєчасного виконання вищевказаного судового рішення.

Відповідач ОСОБА_2 про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечила проти задоволення позовних вимог, просила до стягнення процентів та інфляційних втрат застосувати строк позовної давності, оскільки строк дії договору, який був погоджений сторонами при його укладенні, становить 26 місяців, тобто з 10 серпня 2009 року по 10 жовтня 2011 року, а позивач звернувся до суду з позовом лише в жовтні 2018 року, тобто з пропуском строку позовної давності. Крім того, представник відповідача вважає, що із закінченням строку дії договору, позивач втратив право нараховувати та стягувати з відповідача проценти за користування кредитом.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 10 серпня 2009 року між Хмельницькою ощадною кредитною спілкою та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 197-09 БВ, відповідно до якого останній отримав готівкою кредит в розмірі 16000 грн. (а.с. 5-6).

Умовами кредитного договору визначено, що спілка надає позичальникові кредит в розмірі 16000 грн. на засадах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості, а позичальник зобов`язується повернути його спілці на умовах, що передбачені договором.

Пунктами 2.1, 2.4 договору визначено, що строк дії договору становить 26 місяців, тобто з 10 серпня 2009 року по 10 жовтня 2011 року, але цей строк не може бути меншим, ніж строк виконання сторонами своїх обов`язків. Позичальник зобов`язується повернути кредит та проценти за його використання до 10 жовтня 2011 року.

Плата за користування кредитом (проценти) встановлюється виходячи з процентної ставки 32 % річних (п. 3.1 кредитного договору).

Пунктом 3.5 кредитного договору передбачено, що при порушенні строків сплати кредиту та/або відсотків більше, ніж на п`ять днів, спілка має право подвоїти процентну ставку вказану в п. 3.1 до моменту повного погашення простроченої заборгованості.

В зв`язку з неналежним виконанням боржником умов укладеного договору, Хмельницька ощадна кредитна спілка у вересні 2012 року звернулася в суд з позовом до боржника ОСОБА_2 та поручителів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 10 серпня 2009 року № 197-09 БВ.

09 січня 2013 року Білогірським районним судом Хмельницької області ухвалено рішення, яким стягнуто з ОСОБА_2 на користь Хмельницької ощадної кредитної спілки заборгованість за кредитним договором в сумі 31801,52 грн., з яких 16000 грн. тіла кредиту, 1500 грн. пені за несвоєчасне виконання зобов`язань по сплаті боргу, 14141,52 грн. процентів за користування кредитом, 160 грн. інфляційних втрат, а також 274,83 грн. судових витрат (а.с. 12-15).

Отже, звернувшись у вересні 2012 року до суду з позовом до боржника ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за укладеним договором, Хмельницька ощадна кредитна спілка використала своє право повернення несплаченої суми кредиту, а також процентів, належних їй відповідно до ст. 1048 ЦК України, та пені за порушення умов договору, шляхом стягнення цих коштів в судовому порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

В пунктах 2.1, 2.4, 3.2 договору сторони визначили строк дії договору, який становить 26 місяців, тобто з 10 серпня 2009 року по 10 жовтня 2011 року, узгодили повернення кредиту та процентів за його використання до 10 жовтня 2011 року та встановили, що плата за користування кредитом нараховується щомісячно.

Відтак, припис абзацу 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін, може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

З огляду на вищевикладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України.

При цьому, права та інтереси кредитодавця можуть бути забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Такий правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12.

З огляду на викладене, суд вважає, що позивач не мав права нараховувати проценти за кредитом поза межами строку дії кредитного договору від 10 серпня 2009 року № 197-09 БВ, а відтак позов в частині стягнення процентів за користування кредитом в сумі 80671,56 грн. задоволенню не підлягає.

З приводу заяви представника відповідача про застосування до вимоги позивача в частині стягнення процентів за кредитом строку позовної давності та відмови в задоволенні позовних вимог з цих підстав (а.с. 37), то суд приходить до наступного висновку.

У відповідності до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Оскільки позовна давність може бути застосована лише щодо вимог про захист прав або інтересів, а після спливу строку кредитування у позивача було відсутнє право нараховувати проценти за кредитом, тому до вимоги позивача про стягнення таких процентів позовна давність не підлягає застосуванню.

Що ж стосується інших позовних вимог, а саме стягнення з відповідача 20338,95 грн. інфляційних втрат від несвоєчасного виконання рішення Білогірського районного суду Хмельницької області від 09 січня 2013 року за період з 31 березня 2013 року по 31 серпня 2018 року, то суд вважає, що позов в цій частині підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При цьому, оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених вказаною статтею 625 ЦК України, за увесь час прострочення, таке прострочення є триваючим порушенням, і право на позов про стягнення інфляційних втрат виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Положеннями ч. 4 ст. 267 ЦК України передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, в силу ст. ст. 256, 257, 261, 267 ЦК України до вимоги позивача про стягнення інфляційних втрат підлягає застосуванню сплив позовної давності, про застосування якої заявлено представником позивача, а відтак підлягають стягненню інфляційні збитки за останніх три роки до дня звернення до суду з позовом.

Зі змісту ч. 2 ст. 625 ЦК України слідує, що дане положення щодо сплати боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції поширюється лише на випадки прострочення грошового зобов`язання, яким, на думку суду, не є судовий збір.

Натомість, в обґрунтування позовних вимог позивач розрахував та надав до позовної заяви, як письмовий доказ, розрахунок збитків, завданих інфляцією у зв`язку з несвоєчасним виконанням рішення Білогірського районного суду Хмельницької області від 09 січня 2013 року про стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь Хмельницької ощадної кредитної спілки заборгованості за договором кредиту в розмірі 31801,52 грн. та судового збору в розмірі 274,83 грн., тобто виходячи із загальної суми 32076,35 грн., що не може бути в цій частині взятий до уваги судом, оскільки такий не відповідає положенням ст. 625 ЦК України (а.с. 8, 84).

Разом з тим, на підставі визначеного рішенням Білогірського районного суду Хмельницької області від 09 січня 2013 року грошового зобов`язання, що складає 31801,52 грн. (без урахування судового збору) (а.с. 12-15), довідки Хмельницької ощадної кредитної спілки від 19 червня 2018 року № 35 (а.с. 42), довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 27 листопада 2018 року № 7/3926 про утримані кошти з відповідача згідно виконавчого провадження ВП № 474550386 від 20 вересня 2016 року (а.с. 60) та постанови державного виконавця від 12 липня 2018 року ВП № 47450386 про закінчення виконавчого провадження (а.с. 44-45), суд самостійно, в межах строку позовної давності, розраховує індекс інфляції за період з 01 жовтня 2015 року по 31 вересня 2018 року за наступною формулою: інфляційні нарахування = (сума боргу) х (індекс інфляції у відсотках) - (сума боргу).

При цьому, встановлено, що станом на 01 жовтня 2015 року (дата, з якої розпочинається трирічний строк до дня звернення в суд з даним позовом) залишок боргу за рішенням Білогірського районного суду Хмельницької області від 09 січня 2013 року (без урахування судового збору в сумі 274,83 грн.) становив 21301,52 грн. (31801,52 грн. (грошове зобов`язання, яке присуджене судом) 10500 грн. (добровільно сплачений відповідачем борг протягом серпня 2013 року квітня 2015 року) (а.с. 42, 84).

Із довідки Хмельницького обласного військового комісаріату від 27 листопада 2018 року № 7/3926 про утримані кошти з відповідача згідно виконавчого провадження ВП № 474550386 від 20 вересня 2016 року, квитанції АТ «Ощадбанк» від 21 червня 2018 року, постанови державного виконавця від 12 липня 2018 року ВП № 47450386 про закінчення виконавчого провадження та платіжного доручення від 24 вересня 2018 року № 7174 слідує, що в червні 2018 року борг за рішенням Білогірського районного суду Хмельницької області від 09 січня 2013 року та судовий збір сплачені в повному обсязі (а.с. 43-45, 58).

Отже, збитки, завдані інфляцією за період з 01 жовтня 2015 року (дата, з якої розпочинається трирічний строк до дня звернення в суд з даним позовом) по 31 червня 2018 року (останній місяць, в якому повністю сплачено грошове зобов`язання за рішенням Білогірського районного суду Хмельницької області від 09 січня 2013 року) складають 5880,06 грн.:

- жовтень 2015 року: (21301,52 грн. х 98,7%) 21301,52 грн. = -276,92 грн. (відсутні втрати);

- листопад 2015 року: (21301,52 грн. х 102%) 21301,52 грн. = 426,03 грн.;

- грудень 2015 року: (21301,52 грн. х 100,7%) 21301,52 грн. = 149,11 грн.;

- січень 2016 року: (21301,52 грн. х 100,9%) 21301,52 грн. = 191,71 грн.;

- лютий 2016 року: (21301,52 грн. х 99,6%) 21301,52 грн. = -85,21 (відсутні втрати);

- березень 2016 року: (21301,52 грн. х 101%) 21301,52 грн. = 213,02 грн.;

- квітень 2016 року: (21301,52 грн. х 103,5%) 21301,52 грн. = 745,55 грн.;

- травень 2016 року: (21301,52 грн. х 100,1%) 21301,52 грн. = 21,30 грн.;

- червень 2016 року: (21301,52 грн. х 99,8%) 21301,52 грн. = -42,60 (відсутні втрати);

- липень 2016 року: (21301,52 грн. х 99,9%) 21301,52 грн. = -21,30 (відсутні втрати);

- серпень 2016 року: (21301,52 грн. х 99,7%) 21301,52 грн. = -63,90 (відсутні втрати);

- вересень 2016 року: (21301,52 грн. х 101,8%) 21301,52 грн. = 383,43 грн.;

- жовтень 2016 року: ((21301,52-410,17) грн. х 102,8%) 20891,35 грн. = 584,96 грн.;

- листопад 2016 року: ((20891,35-401,4) грн. х 101,8%) 20489,95 грн. = 368,82 грн.;

- грудень 2016 року: ((20489,95-529,56) грн. х 100,9%) 19960,39 грн. = 179,64 грн.;

- січень 2017 року: ((19960,39-269,57) грн. х 101,1%) 19690,82 грн. = 216,60 грн.;

- лютий 2017 року: ((19690,82-359,43) грн. х 101%) 19331,39 грн. = 193,31 грн.;

- березень 2017 року: ((19331,39-407,89) грн. х 101,8%) 18923,5 грн. = 340,62 грн.;

- квітень 2017 року: ((18923,5-359,43) грн. х 100,9%) 18564,07 грн. = 167,08 грн.;

- травень 2017 року: ((18564,07-359,43) грн. х 101,3%) 18204,64 грн. = 236,66 грн.;

- червень 2017 року: ((18204,64-359,43) грн. х 101,6%) 17845,21 грн. = 285,52 грн.;

- липень 2017 року: ((17845,21-799,91) грн. х 100,2%) 17045,3 грн. = 34,09 грн.;

- серпень 2017 року: ((17045,3-729,46) грн. х 99,9%) 16315,84 грн. = -16,32 (відсутні втрати);

- вересень 2017 року: ((16315,84-1090,39) грн. х 102%) 15225,45 грн. = 304,51 грн.;

- жовтень 2017 року: ((15225,45-893,09) грн. х 101,2%) 14332,36 грн. = 171,99 грн.;

- листопад 2017 року: ((14332,36-814,32) грн. х 100,9%) 13518,04 грн. = 121,66 грн.;

- грудень 2017 року: ((13518,04-1337,74-150,94) грн. х 101%) 12029,36 грн. = 120,29 грн.;

- січень 2018 року: ((12029,36-902,7) грн. х 101,5%) 11126,66 грн. = 166,90 грн.;

- лютий 2018 року: ((11126,66-1113,83) грн. х 100,9%) 10012,83 грн. = 90,12 грн.;

- березень 2018 року: ((10012,83-956,34) грн. х 101,1%) 9056,49 грн. = 99,62 грн.;

- квітень 2018 року: ((9056,49-616,94) грн. х 100,8%) 8439,55 грн. = 67,52 грн.;

- травень 2018 року: ((8439,55-1060,67) грн. х 100%) 7378,88 грн. = 0 (відсутні втрати);

- червень 2018 року: ((7378,88-1070,65) грн. х 100%) 6308,23 грн. = 0 (відсутні втрати).

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню збитки, завдані інфляцією, в сумі 5880,06 грн.

Доводи представника позивача про переривання позовної давності вчиненням останнього платежу, який 21 червня 2018 року надійшов на рахунок Першого відділу ДВС міста Хмельницького Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, суперечать положенням ч. 1 ст. 264 ЦК України, оскільки перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання свого боргу або обов`язку, а платіж надійшов виключно на виконання виконавчого листа № 2201/1173/2012, виданого Білогірським районним судом Хмельницької області 27 березня 2013 року на підставі рішення цього ж суду від 09 січня 2013 року про стягнення кредитної заборгованості в примусовому порядку.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, стягує з відповідача на користь позивача понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 102,57 грн. (5880,06 грн. (розмір задоволеного позову) х 1762 грн. (розмір сплаченого позивачем судового збору) : 101010,51 грн. (сума пред`явленого позову)).

Заявлені позивачем витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн., на обґрунтування яких надано лише угоду про надання правових послуг від 10 листопада 2017 року (а.с. 16), стягненню з відповідача не підлягають, оскільки не підтвердженні належними доказами.

Керуючись ст. ст. 267, 526, 527, 625, 1048, 1054 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Корниця Білогірського району Хмельницької області (РНОКПП: НОМЕР_1 ), на користь Хмельницької ощадної кредитної спілки () 5880 (п`ять тисяч вісімсот вісімдесят) гривень 06 (шість) копійок інфляційних втрат від несвоєчасного виконання грошового зобов`язання.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Хмельницької ощадної кредитної спілки судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 102 (сто дві) гривні 57 (п`ятдесят сім) копійок.

Рішення може бути оскаржено до Хмельницького апеляційного суду через Білогірський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О. І. Давидюк