Справа № 577/1101/19
Провадження № 2-д/577/4/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" вересня 2019 р.

Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Кравченка В.О.

з участю секретаря Мирошниченко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Конотопі клопотання інспекції Міністерства по податках і зборах Республіки Біларусь по Гомільській області про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України рішення Залізничного районного суду м.Гомеля від 12.12.2018 року в частині стягнення з громадянина України ОСОБА_1 державного мита в розмірі 150,00 білоруських рублів,-

ВСТАНОВИВ:

Перший заступник керівника інспекції Міністерства по податках і зборах Республіки Біларусь по Гомільській області Ситько ОСОБА_2 звернувся з клопотанням про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України рішення Залізничного районного суду м.Гомеля від 12.12.2018 року в частині стягнення з громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 державного мита в розмірі 150,00 білоруських рублів.

ОСОБА_1 у судові засідання не з`явився, про день та час розгляду клопотання був повідомлений належним чином, поважність причин неявки не сповістив, заяви про відкладення справи від нього не надходило. За таких обставин відсутність відповідача не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши представлені докази, суд приходить до висновку про задоволення клопотання виходячи із такого.

Встановлено, що за рішенням Залізничного районного суду м.Гомеля від 12.12.2018 року 02.12.2016 року з ОСОБА_1 , окрім аліментів на утримання неповнолітньої дитини, було стягнуто і державне мито в розмірі 150,00 білоруських рублів. Рішення набрало законної сили, що підтверджується відповідною довідкою і відміткою у рішенні.

За приписами статті 81 Закону України «Про міжнародне приватне право» в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних справах у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили.

Визнання та виконання рішень, визначених у статті 81 цього Закону, здійснюється у порядку, встановленому законом України.

Україна та Республіка Біларусь є учасниками Конвенції «Про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах» від 22.01.1993 року, яка 10.11.1994 року ратифікована Верховною Радою України та набула чинності для України 14 квітня 1995 року.

Згідно статті 51 Конвенції, кожна з Договірних Сторін на умовах, передбачених цією Конвенцією, визнає і виконує наступні рішення, винесені на території інших Договірних Сторін, зокрема, рішення установ юстиції по цивільних і сімейних справах, включаючи затверджені судом мирові угоди по таких справах і нотаріальні акти у відношенні грошових зобов`язань.

У статті 54 Конвенції закріплено, що клопотання про визнання і дозвіл примусового виконання рішень, передбачених у статті 51, розглядаються судами Договірної Сторони, на території якої повинне бути здійснене примусове виконання. Суд, що розглядає клопотання про визнання і дозвіл примусового виконання рішення, обмежується встановленням того, що умови, передбачені цією Конвенцією, дотримані. У випадку, якщо умови дотримані, суд виносить рішення про примусове виконання. Порядок примусового виконання визначається за законодавством Договірної Сторони, на території якої повинне бути здійснене примусове виконання.

За положеннями статті 462 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК ) рішення іноземного суду (суду іноземної держави; інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних чи господарських справ; іноземних чи міжнародних арбітражів) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності. У разі якщо визнання та виконання рішення іноземного суду залежить від принципу взаємності, вважається, що він існує, оскільки не доведено інше.

Рішення іноземного суду може бути пред`явлено до примусового виконання в Україні протягом трьох років з дня набрання ним законної сили, за винятком рішення про стягнення періодичних платежів, яке може бути пред`явлено до примусового виконання протягом усього строку проведення стягнення з погашенням заборгованості за останні три роки (стаття 463 ЦПК ).

Згідно частини першої статті 464 ЦПК питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцем проживання (перебування) або місцезнаходженням боржника.

Статтею 466 ЦПК визначено вимоги до клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду.

Усі документи, які необхідні для розгляду клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, заявником додані до матеріалів справи.

У п. 12 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражів і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України» роз`яснено, що клопотання про визнання й виконання рішень іноземних судів (арбітражів) суд розглядає у визначених ними межах і не може входити в обговорення правильності цих рішень по суті, вносити до останніх будь-які зміни. Відповідно до міжнародних договорів України суд відмовляє у задоволенні клопотання про визнання й виконання рішення іноземного суду у випадках, коли: згідно із законодавством Договірної Сторони, на території якої постановлено рішення, воно не набрало законної сили, за винятком випадків, коли рішення підлягає виконанню до набрання законної сили; відповідач не брав участі у процесі внаслідок того, що йому або його уповноваженому не було своєчасно і належним чином вручено виклик у суд; у справі між тими самими сторонами, про той же предмет і з тих самих підстав на території Договірної Сторони, де має бути визнано й виконано рішення, вже було постановлено рішення, що набрало законної сили, або установою цієї Договірної Сторони раніше було порушено провадження, або ж є визнане рішення суду третьої держави; згідно з положеннями даного міжнародного договору, а в не передбачених ним випадках згідно із законодавством Договірної Сторони, на території якої рішення має бути визнано й виконано, справа належить до виключної компетенції її установи, спір вирішено не компетентним судом; відсутній документ, що підтверджує угоду сторін у справі про договірну підсудність; закінчився строк давності примусового виконання, передбачений законодавством Договірної Сторони, суд якої виконує доручення. У зазначених випадках згідно з київською Угодою суд відмовляє у визнанні та виконанні й арбітражного рішення.

Оскільки рішення у добровільному порядку не виконане, то воно підлягає виконанню у примусовому, беручи до уваги, що боржник мешкає на території іншої держави - України, заявнику необхідно отримати дозвіл компетентного суду на примусове виконання рішення суду Республіки Біларусь. Будь-яких недоліків щодо форми та змісту клопотання судом не виявлено, підстав для відмови у задоволенні клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду не встановлено. Строк пред`явлення рішення іноземного суду до примусового виконання, порядок подання відповідного клопотання -дотримані.

У розділі V Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженої спільним наказом МЮ України та ДСА України від 27.06.2008 року №1092/5/54 зазначено:

п. 5.1. Рішення іноземного суду визнається та виконується в Україні, якщо його визнання та виконання передбачено міжнародним договором України або за принципом взаємності у відносинах з іноземною державою, рішення суду якої має виконуватися в Україні;

п. 5.2. Клопотання заінтересованої особи про визнання і виконання рішення іноземного суду чи іншого компетентного органу (іноземне клопотання) подається безпосередньо до суду України з урахуванням пункту 5.3 цієї Інструкції;

п. 5.3. Іноземне клопотання розглядається судом України за місцем проживання (перебування) або місцезнаходженням боржника;

п. 5.5. Розгляд іноземного клопотання здійснюється згідно з Цивільним процесуальним кодексом України, а стосовно рішення третейського суду або міжнародного комерційного арбітражу - із Законом України "Про міжнародний комерційний арбітраж". У разі, якщо міжнародний договір містить інші норми, застосовуються положення міжнародного договору;

п. 5.6. Ухвала за результатами розгляду іноземного клопотання складається українською мовою;

п. 5.7. Суд України протягом трьох днів від дати проголошення ухвали за результатами розгляду іноземного клопотання надсилає сторонам її копії. У разі якщо сторона знаходиться за кордоном і не має в Україні уповноваженого представника, копія ухвали про результати розгляду іноземного клопотання надсилається до головного територіального управління юстиції для передачі копії ухвали належними каналами. У разі необхідності може бути оформлене судове доручення про вручення на підставі статей 415, 416 Цивільного процесуального кодексу України.

Суд України на підставі рішення іноземного суду й ухвали про його визнання та надання дозволу на його примусове виконання одразу після набрання нею законної сили видає виконавчий лист і надсилає його із супровідним листом та копіями зазначеної ухвали і клопотання стягувача на виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Про направлення виконавчого листа суд України повідомляє головне територіальне управління юстиції із зазначенням дати направлення виконавчого листа на виконання та назви органу державної виконавчої служби. Головне територіальне управління юстиції отриману інформацію із зазначенням адреси та номера телефону органу державної виконавчої служби направляє Міністерству юстиції України.

З огляду на викладене клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 463, 464, 466, 467 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання інспекції Міністерства по податках і зборах Республіки Біларусь по Гомільській області про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України рішення Залізничного районного суду міста Гомеля від 12.12.2018 року в частині стягнення з громадянина України ОСОБА_1 державного мита в розмірі 150,00 білоруських рублів задовольнити.

Визнати та дозволити примусове виконання на території України рішення Залізничного районного суду міста Гомеля від 12.12.2018 року в частині стягнення з громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 державного мита в розмірі 150,00 білоруських рублів, що за офіційним курсом Національного Банку України, станом на 12.09.2019 року, становить 1796 грн. 74 коп.

Копії ухвали протягом трьох днів від дати складання надіслати сторонам для відома.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Конотопський міськрайонний суд протягом п`ятнадцяти днів з часу складання.

СуддяВ. О. Кравченко