ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7900/19 Справа № 202/3979/19 Суддя у 1-й інстанції - Бєльченко Л. А. Суддя у 2-й інстанції - Демченко Е. Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді Демченко Е.Л.

суддів - Куценко Т.Р., Макарова М.О.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, без повідомлення учасників справи, в м.Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 14 червня 2019 року про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_3 , про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

в с т а н о в и л а:

У червні 2019 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, одночасно з позовом просила про його забезпечення шляхом накладення арешту на рухоме та нерухоме майно відповідача.

Ухвалою Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 14 червня 2019 року заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову задоволено частково.

Накладено арешт на автомобіль марки «Mercedes-Benz Sprinter», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2005 року випуску, об`єм двигуна 2148 см. куб., котрий належить на праві власності ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 14 червня 2019 року скасувати та відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не врахував, що:

- ухвалою Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 04 червня 2019 року про забезпечення позову частково задоволено заяву ОСОБА_2 , подану до пред`явлення позову, та накладено арешт на грошові кошти у розмірі 123.017 грн.94 коп., котрі перебувають у банківських установах та на рахунках ОСОБА_1 ;

- матеріали справи не містять необхідності вжиття додаткового заходу забезпечення позову;

- вжитий судом захід призвів до порушення балансу інтересів сторін.

Згідно з п.1 ч.1 ст.274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.

Для цілей цього кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України).

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Отже, враховуючи викладене, апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 14 червня 2019 року про забезпечення позову підлягає розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без їх виклику як малозначна.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи частково заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами дійсно виник спір з приводу відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та, оскільки розмір шкоди є значним та становить 163.573 грн. 31 коп., невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення позову ОСОБА_2 .

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, зважаючи на наступне.

Згідно з п.п.1,4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року №9 заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу.

Відповідно до ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь - якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Під час вирішення питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду, у разі задоволення позову, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Відповідно заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими позовними вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Тобто, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій відповідача,щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, у тому числі для запобігання потенційним труднощам щодо подальшого виконання такого рішення.

Сукупний аналіз даних положень законодавства дає підстави вважати, що при вирішенні питання про застосування заходів забезпечення позову, суд повинен, крім іншого, з`ясувати відомості про особу відповідача та про належність йому майна, про накладення арешту на яке просить інша сторона.

Обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та що невжиття заходів забезпечення позову призведене до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об`єктивний характер.

Під час оцінки такої співмірності необхідно враховувати безпосередній зв`язок заяви про забезпечення позову з предметом позову, співвідношення заявленій вимозі, необхідність вжиття забезпечувальних заходів.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 та просила стягнути з відповідача суму матеріальних збитків, спричинених ДТП, яка складає 163.573 грн.31 коп. та просила вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобілі «Mercedes-Benz Sprinter», реєстраційний номер НОМЕР_1 , «Mercedes-Benz Mercedes-Benz 313», реєстраційний номер НОМЕР_2 , на квартиру в АДРЕСА_1 , які належать відповідачеві на праві власності, а також просила заборонити останньому відчужувати вказане майно.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції, задовольняючи заяву ОСОБА_2 частково, лише шляхом накладення арешту на автомобіль «Mercedes-Benz Sprinter», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2005 року випуску, який приймав участь у дорожньо-транспортній пригоді, що сталася за участю автомобілів сторін 15 квітня 2019 року, врахував баланс інтересів сторін та застосував цілком співмірний із заявленими позовними вимогами захід забезпечення позову.

Доводи апеляційної скарги про те, що ухвалою Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 04 червня 2019 року про забезпечення позову частково задоволено заяву ОСОБА_2 , подану до пред`явлення позову, та накладено арешт на грошові кошти у розмірі 123.017 грн.94 коп., котрі перебувають у банківських установах та на рахунках ОСОБА_1 , не можуть слугувати підставою для скасування оскаржуваної ухвали суду, оскільки відсутні підстави вважати, що сукупна вартість автомобіля «Mercedes-Benz Sprinter», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2005 року випуску, з механічними пошкодженнями, завданими внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та грошових коштів, на які накладено арешт, перевищує суму 163.573 грн.31 коп., яку позивач просить стягнути з відповідача.

Колегією суддів не встановлено будь-яких обставин, які б свідчили про неефективність вжитого заходу, чи про невідповідність вжитого заходу дійсним обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги суттєвими не являються, оскільки не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи. Тому апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала суду є законною та обґрунтованою і її слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст.367,374,375,381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 14 червня 2019 року про забезпечення позову залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст постанови складено 13 вересня 2019 року.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Куценко Т.Р.

Макаров М.О.