КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М. МИКОЛАЄВА
Справа № 488/4463/16-ц
Провадження № 4-с/488/39/19 р.
УХВАЛА

Іменем України

18.12.2019 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва

у складі: головуючої по справі судді Чернявської Я.А.,

за участю секретаря судового засідання Кулави А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро на дії та рішення (повідомлення) державного виконавця Корабельного відділу державної виконавчої служби м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Гуменної Лариси Григорівни від 22.10.2019 року про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання,-

ВСТАНОВИВ:

19 листопада 2019 року Моторне (транспортне) страхове бюро звернулося в Корабельний районний суд міста Миколаєва із відповідною скаргою, в якій просило:

1. Визнати рішення (повідомлення) державного виконавця Корабельного відділу державної виконавчої служби м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Гуменної Лариси Григорівни від 22.10.2019 року про повернення виконавчого документу № 2/488/632/17 від 16.08.2017 року стягувачу без прийняття до виконання - неправомірним;

2. Скасувати рішення (повідомлення) державного виконавця Корабельного відділу державної виконавчої служби м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Гуменної Лариси Григорівни від 22.10.2019 року про повернення виконавчого документу № 2/488/632/17 від 16.08.2017 року стягувачу без прийняття до виконання;

3. Зобов`язати Корабельний відділ державної виконавчої служби м. Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області відкрити виконавче провадження про примусове виконання виконавчого листа, виданого 16.08.2017 року Корабельним районним судом м. Миколаєва по справі № 488/4463/16-ц (провадження № 2/488/632/17) щодо стягнення з ОСОБА_1 боргу в сумі 50840 грн. та 1 378 грн. судового збору.

Обґрунтовуючи скаргу тим, що 08 лютого 2017 року Корабельний районний суд м. Миколаєва виніс заочне рішення по справі № 488/4463/16-ц, яким задовольнив позов Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування в розмірі 50 840 грн. та витрати по сплаті судового збору у сумі 1 378 грн.

Зазначає, що зазначене заочне рішення набрало чинності 21.02.2017 року.

11 жовтня 2019 року на адресу Корабельного відділу державної виконавчої служби міста Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області була направлена повторна заява про відкриття виконавчого провадження та направлені необхідні документи, для здійснення примусового виконання рішення суду.

05 листопада 2019 року Скаржником було отримано повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, в зв`язку з відсутністю у виконавчому листі відомостей ідентифікаційного коду та дати народження боржника.

Скаржник вважає, що рішення прийняте державним виконавцем Корабельного відділу державної виконавчої служби м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Гуменної Л.Г., є неправомірним та передчасним.

Представник скаржника у судове засідання не з`явився, направив на адресу суду клопотання про розгляд скарги за відсутності свого представника, крім того зазначив, що скаргу підтримує та просить її задовольнити.

Державний виконавець Корабельного відділу ДВС міста Миколаєва ГТУЮ у Миколаївській області Гуменна Л.Г., у судове засідання не з`явилась, надіслала на адресу суду письмовий відзив по суті скарги, в якому заперечувала проти задоволення скарги посилаючись на те, що діяла відповідно до ст. 4 Закону України Про виконавче провадження, просила відмовити у задоволенні скарги.

Дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, письмовий відзив, суд прийшов до наступного.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК України, порушено їхні права чи свободи.

Статтею 448 ЦПК України передбачено, що скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Судом встановлено, що 08 лютого 2017 року Корабельний районний суд м. Миколаєва виніс рішення по справі № 488/4463/16-ц, яким задовольнив позов Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 (надалі-Боржник), про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування.

21.10.2019 року до Корабельного відділу державної виконавчої служби м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області було пред`явлено виконавчий лист № 2/488/632/17 (488/4463/16-ц) від 16.08.2017 року, виданий Корабельним районний судом м. Миколаєва про стягнення з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортне) страхового бюро України заборгованість в розмірі 52218,00 грн.

22.10.2019 року державним виконавцем Корабельного відділу державної виконавчої служби міста Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Гуменна Л.Г., було винесено повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання згідно п. 6 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки у виконавчому листі не зазначено реєстраційний номер облікової картки платника податків боржника та дата народження, що унеможливлює відкриття виконавчого провадження.

В силу ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цьогоЗакону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Серед засад виконавчого провадження зазначені: верховенство права; обов`язковість виконання рішень; законність (ч. 1 ст. 2 Закону).

Тобто, метою виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження є примусове виконання судових рішень у спосіб та порядку, визначеному законом (стаття 1 і 2 Закону України «Про виконавче провадження»).

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (ч. 1 ст. 18 Закону).

В силу ч. 3 ст. 431 ЦПК України виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Виконавчий лист, судовий наказ, ухвала мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

У статті 4 Закону «Про виконавче провадження» викладені вимоги до виконавчого документа, так, у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; 4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб-платників податків); 5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; 6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); 7) строк пред`явлення рішення до виконання.

Відтак, у виконавчому листі мають бути зазначені дані боржника, які можуть ідентифікувати його особу, та сприяти примусовому виконанню рішення.

Відповідно до частини другої статті 32 Конституції України й частини першої статті 302 ЦК України не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом.

Офіційне тлумачення вказаного положення Конституції України міститься в Рішенні Конституційного Суду України від 20 січня 2012 року, відповідно до пункту 1 якого збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди державою, органами місцевого самоврядування, юридичними або фізичними особами є втручанням в її особисте та сімейне життя, таке втручання допускається винятково у випадках, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Відповідно до п. 6 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону.

Між тим, згідно із п. 3 ч. 3 ст. 18 Закону з метою захисту інтересів стягувача державний виконавець має право одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

За такого, суд дійшов висновку, що відсутність у виконавчому документі відомостей про дату народження боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків та його паспортні дані не є обов`язковою підставою для повернення державним виконавцем виконавчих документів без прийняття до виконання і не позбавляє виконавця скористатися своїм правом та отримати таку інформацію у відповідних установах.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, розглянувши 22 серпня 2018 року цивільну справу №471/283/17ц (провадження № 61-331св18) за скаргами на бездіяльність державного виконавця Братського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області.

Аналогічний правовий висновок викладений і в постанові Верховного Суду від 27 грудня 2018 року у справі № 469/1357/16ц (провадження № 61-32698св18), прийнятій колегією суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду.

Обґрунтовуючи такий висновок, Верховний Суд посилався на ч. З ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», якою передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувана одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Такий правовий висновок узгоджується із правовою позицією Верховного Суду України, викладеною в постановах від 21 травня 2014 року у справі № 6-45цс14; від 25 червня 2014 року у справі № 6-62цс14, у яких ідеться про те, що відсутність у виконавчому листі ідентифікаційного номера боржника не є підставою для відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження.

Головним завданням виконавчого провадження є правильне і своєчасне виконання судового рішення. За умови відсутності у виконавчому документі окремих персональних даних у виконавця є можливість направити запит до відповідних державних органів для отримання цієї інформації.

Повернення виконавчого документа через відсутність у останньому даних про особу має ознаки формальності, оскільки у виконавця під час виконання судового рішення не виникає проблем із отриманням такої інформації з баз даних і реєстрів. Саме тому судова практика складається таким чином, щоб судове рішення було виконано якомога швидше.

Відповідно до ст. 74 Закону «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця чи посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

За такого державний виконавець не у повній мірі скористався наданими йому законом правами та повноваженнями для своєчасного і повного виконання судового рішення, а тому суд вважає скаргу обґрунтованою.

Вимоги скаржника щодо зобов`язання Корабельного відділлу державної виконавчої служби м. Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області відкрити виконавче провадження про примусове виконання виконавчого листа, виданого 16.08.2017 року Корабельним районним судом м. Миколаєва по справі № 488/4463/16-ц (провадження № 2/488/632/17) щодо стягнення з ОСОБА_1 боргу в сумі 50840 грн. та 1 378 грн. судового збору, на думку суду вона є такою, що не відповідає приписам ЗУ "Про виконавче провадження та ЗУ "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" на підставі того, що питання про відкриття виконавчого провадження є виключною компетенцією органів виконавчої влади за умови, що для цього є підстави обумовлені законом, а тому в цій частині вимоги скаржника не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 447-453 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро на дії та рішення (повідомлення) державного виконавця Корабельного відділу державної виконавчої служби м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Гуменної Лариси Григорівни від 22.10.2019 року про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання задовольнити частково.

Визнати рішення (повідомлення) державного виконавця Корабельного відділу державної виконавчої служби м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Гуменної Лариси Григорівни від 22.10.2019 року про повернення виконавчого документу № 2/488/632/17 від 16.08.2017 року стягувачу без прийняття до виконання - неправомірним.

Скасувати рішення (повідомлення) державного виконавця Корабельного відділу державної виконавчої служби м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Гуменної Лариси Григорівни від 22.10.2019 року про повернення виконавчого документу № 2/488/632/17 від 16.08.2017 року стягувачу без прийняття до виконання.

В частині вимог щодо зобов`язання Корабельного відділу державної виконавчої служби м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області відкрити виконавче провадження про примусове виконання виконавчого листа, виданого 16.08.2017 року Корабельним районним судом м. Миколаєва по справі № 488/4463/16-ц (провадження № 2/488/632/17) щодо стягнення з ОСОБА_1 боргу в сумі 50840 грн. та 1 378 грн. судового збору - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Цивільним процесуальним кодексом України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, зазначений строк обчислюється з дня вручення їй відповідної ухвали суду.

Суддя: Яна Анатоліївна Чернявська