Справа № 128/745/18
РІШЕННЯ

Іменем України

18 вересня 2019 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді Бондаренко О.І.

секретаря судового засідання Нагірняк Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину в твердій грошовій сумі, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину в твердій грошовій сумі, мотивуючи свої вимоги тим, що 18.10.2001 року зареєструвала шлюб з відповідачем по справі, в якому ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася донька, ОСОБА_3 . Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 28.01.2015 року шлюб між сторонами розірвано.

Сторони не досягли домовленості щодо сплати коштів на утримання доньки, яка проживає разом з позивачем в смт. Стрижавка, ходить до школи в м. Вінниці, оскільки позивач з дитиною проживала спочатку в м. Вінниці. а потім, придбавши житло, переїхала з дитиною на постійне проживання в смт. Стрижавку. Зважаючи на прохання дитини позивач прийняла рішення, що донька буде їздити до школи в м. Вінницю. Крім того, донька додатково відвідує уроки англійської мови, оплати яких складає 725 грн. щомісячно.

Позивач вважає, що дитина має право на гарну, відповідну освіту, а школи не безоплатні; дорога до школи теж платна, як і відвідування уроків англійської мови.

Відповідач працює за кордоном, один раз в три місяці приїжджає в Україну, проживає за фактичною адресою.

За наведених обставин, позивач звертається до суду з позовом, в якому просить стягувати на її користь з відповідача аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі 2000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Представником відповідача ОСОБА_2 адвокатом Данілевич Т.М. надано суду відзив на позовну заяву ОСОБА_1 , у якому зазначено, що позовні вимоги відповідач визнає частково, а саме: на суму 930 грн. 00 коп., оскільки стягнення аліментів в твердій грошовій сумі 2000 грн. щомісячно є безпідставними та не грунтуються на Законі. Так, на даний час відповідач ОСОБА_2 не працює та доглядає за хворою, непрацездатною матір`ю ОСОБА_4 , 1941 року народження, разом з якою і проживає в її житлі, так як власного житла не має. По мірі можливості ОСОБА_2 завжди допомагав та допомагає, в тому числі і матеріально, своїй доньці ОСОБА_3 . Серед іншого, кошти за курси вивчення дитини іноземних мов сплачував саме відповідач, а не позивач. Все сумісне майно та всі кошти, набуті за час шлюбу, після фактичного припинення шлюбних відносин між подружжям, відповідач залишив позивачу. На даний час позивач має власне та повністю облаштоване житло. Сплачувати аліменти на дитину в розмірі, зазначеному позивачем у позовній заяві, відповідач не має ніякої об`єктивної матеріальної можливості.

Позивач ОСОБА_1 судове засідання 18.09.2019 року просила не фіксувати технічними засобами, позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задоволити, про що також надала відповідну заяву.

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Данілевич Т.М. в судове засідання 18.09.2019 року надала заяву, в якій просила не фіксувати судовий процес технічними засобами; позов ОСОБА_1 задоволити частково: визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі 1100 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Як встановлено по справі, ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася ОСОБА_3 , батьками якої являються ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що підтверджується відповідною копією свідоцтва про народження дитини серії НОМЕР_1 від 12.05.2004 року (а.с. 5).

Згідно довідки Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області № 1021 від 23.03.2018 року ОСОБА_1 проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ; разом з нею проживає дочка ОСОБА_3 , 2004 року народження (а.с.6).

З 13.03.2015 року по даний час відповідач ОСОБА_2 офіційно не працює, що підтверджується копією трудової книжки та довідкою Ободівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області (а.с. 27 - 28).

Відповідач ОСОБА_1 проживає разом з матір`ю, за якою здійснює догляд ОСОБА_4 , 1941 року народження в АДРЕСА_2 (а.с. 29 - 31).

Матір відповідача ОСОБА_4 має ряд хронічних захворювань та перебуває на «Д» обліку в медичному закладі, потребує постійного стороннього догляду і не здатна до самообслуговування; такий сторонній догляд може здійснювати ОСОБА_2 (а.с. 32 - 34).

ОСОБА_4 , за якою здійснює догляд відповідач ОСОБА_2 , знаходиться на обліку в УПФУ Бершадського УПФУ і за період з січня 2017 року по травень 2018 року отримала пенсію в сумі 9920 грн. 70 коп. (а.с. 35).

Дитина ОСОБА_5 з 01.09.2018 року, на підставі заяви матері ОСОБА_1 , зарахована до 9-Б класу НВЗ «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів ліцей смт. Стрижавка» (а.с. 76 - 77).

Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, позивач ОСОБА_1 являється власником: квартири АДРЕСА_3 ; земельної ділянки площею 2,09 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Бабчинецької сільської ради Чернівецького району Вінницької області; земельної ділянки площею 2,17 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Бабчинецької сільської ради Чернівецького району Вінницької області. Крім того, позивач являється орендодавцем земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані в АДРЕСА_4 (а.с. 78 - 79).

За період лютий березень 2018 року позивачем ОСОБА_1 за навчання дитини сплачено 1450 грн. (а.с. 7).

Від відповідача ОСОБА_2 за період жовтня 2018 року по серпень 2019 року позивач ОСОБА_1 отримала грошовим переказом кошти на утримання доньки ОСОБА_6 в загальній сумі 13000 грн. (а.с. 80, 113 - 116).

Крім того, відповідачем придбавалися канцелярські товари (шкільне приладдя) та жіноче вбрання на загальну суму 3319 грн. (а.с. 80, 110 - 111).

Також, на ім`я доньки, відповідачем ОСОБА_2 грошовим переказом перераховано 682 грн. 00 коп. (а.с. 112).

Згідно виписок із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, відповідач ОСОБА_2 в лютому 2015 року та січні 2018 року перебував на лікуванні в медичних закладах з приводу пневмонії та папіломи гортані (а.с. 81 - 83).

За період з 01.01.2015 року по 11.09.2018 року відповідач ОСОБА_2 перетинав державний кордон України 12 разів (а.с. 58).

Згідно ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою; розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частиною 1 статті 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

В частині 2 цієї статті зазначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст.3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (яка була ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27 лютого 1991 року і набула чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно з ч.2 ст.3 Конвенції про права дитини, держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч.2 ст.6 цієї Конвенції).

Також, частинами 1 та 2 ст.27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до змісту ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», при розгляді справ українські суди повинні застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Також, у п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» зазначено, що «в мотивувальній частині кожного рішення у разі необхідності мають бути посилання на Конвенцію та рішення Європейського суду, які згідно з Законом №3477 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права і підлягають застосуванню в такій справі».

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та Протоколи до неї є складовою національного законодавства України. Рішення Європейського суду є офіційною формою роз`яснення основних (невідчужуваних) прав кожної людини, закріплених і гарантованих Конвенцією, яка є частиною національного законодавства, та у зв`язку з цим джерелом законодавчого правового регулювання і правозастосування в Україні.

У відповідності до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

При визначенні розміру аліментів суд врахував стан здоров`я дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, який працездатного віку, офіційно не працює, здійснює догляд за матір`ю, яка потребує сторонньої допомоги, з жовтня 2018 року по серпень 2019 року надавав матеріальну допомогу на утримання доньки та купував шкільне приладдя, одяг.

Таким чином, аналізуючи вищезазначені обставини, враховуючи принципи об`єктивності та справедливості, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до часткового задоволення в частині стягнення аліментів в твердій грошовій сумі 1700 грн. щомісячно.

Згідно з ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне з метою забезпечення інтересів дитини, допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення суми платежу за один місяць.

Керуючись ст.ст. 180 - 183, 191 СК України, ст. ст. 4, 10, 76, 133, 141, 247, 264, 265, 268, 273, 430 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задоволити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_2 , аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в твердій грошовій сумі 1700 грн. 00 коп. щомісячно, з індексацією цієї суми відповідно до закону, до досягнення донькою повноліття, починаючи з 29.03.2018 року.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за 1 місяць допустити до негайного виконання.

Судові витрати по сплаті судового збору компенсувати за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду шляхом направлення апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції в 30-ти денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя О.І. Бондаренко