Справа № 716/1121/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.01.19 року Заставнівський районний суд Чернівецької області в складі: головуючого судді Стрільця Я.С.

за участю секретаря Климус Г.В.

позивача ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Заставна цивільну справу за позовною ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_4 до територіальної громади с.Веренчанка в особі Веренчанської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_3, яка діє від свого імені та від імені та в інтересах малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в особі представника ОСОБА_2, позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_4, звернулися до суду із позовною заявою до територіальної громади с.Веренчанка в особі Веренчанської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області про визнання права власності на спадкове майно. В обгрунтування заяви посилаються на те, що 15.09.2008 року в с. Веренчанка Заставнівського району Чернівецької області помер ОСОБА_6. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку № 30, розташованого по вулиці Драгоманова с.Веренчанка Заставнівського району Чернівецької області.

Заповіту ОСОБА_1 не вчиняв, позивачі являються спадкоємцями першої черги за законом.

Вказують на те, що спадщину після смерті ОСОБА_1 прийняли, звернулися до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак у його видачі нотаріусом було відмовлено, оскільки неими не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності на спадкове майно за ОСОБА_1

Відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно є перешкодою в оформленні спадщини. Саме тому, вони змушені в судовому порядку визнавати право власності на спадкове майно.

Позивач ОСОБА_1, представник позивача ОСОБА_2 в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити.

Позивач ОСОБА_4, в підготовче судове засідання не з'явився, подав суду заяву з проханнм розглянути справу у його відсутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, просив їх задовольнити.

Представник відповідача від територіальної громади с.Веренчанка в особі Веренчанської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області в підготовче судове засідання не зявився, подав суду заяву про визнання позову, в якій просить розгляд справи провести в їх відсутності.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно ч. 4 ст. 200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

У відповідності до вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, врахувавши заяви сторін, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, при цьому суд також приймає до уваги визнання позову відповідачем, оскільки це не суперечить Закону, а також правам та інтересам сторін, не порушує свободи чи інтереси інших осіб, та відповідає вимогам ч. 4 ст. 206 ЦПК України.

Судом встановлено, що 15.09.2008 року в с. Веренчанка помер ОСОБА_6, що вбачається з копії свідоцтва про смерть серії І-МИ №052913 від 18.09.2008 року (а.с.12). Спадкодавець ОСОБА_6, позивачу ОСОБА_3 являвся чоловіком, а позивачам ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_4 батьком, що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с.42 спадкової справи). Внаслідок смерті останнього відкрилася спадщина на все належне йому майно, до складу якої входить житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований по вул. Драгоманова, 30 в с.Веренчанка Заставнівського району Чернівецької області.

Заповіту померлий ОСОБА_1 не вчиняв. Спадкоємцям за законом після смерті ОСОБА_1 є його дружина ОСОБА_3 та діти ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5, які спадщину після його смерті прийняли, так як із спадкодавцем на час відкриття спадщини разом проживали, звернулися із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини після його смерті.

Відповідно до ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини.

За правилами ст. 1216, 1217, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а тому прийняття спадщини частинами не можливе.

Згідно ч. 1 ст. 1268, ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Судом встановлено, що позивачі ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5, після смерті ОСОБА_1 спадщину прийняли вчасно, що вбачається з витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі №51034454 від 23.02.2018 року (а.с.13) та змісту постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій №274/02-31 від 02.05.2018 року (а.с.15).

З метою оформлення спадщини позивачі у встановлений законом шестимісячний строк з моменту відкриття спадщини звернулися до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на згадане спадкове майно, що вбачається із витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі №51034454 від 23.02.2018 року (а.с.13), однак у видачі свідоцтва нотаріусом було відмовлено, оскільки позивачами не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності на згадане майно за ОСОБА_1, що вбачається з вищевказаної постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій (а.с. 15).

Судом встановлено, що житловий будинок, розташований по вулиці Драгоманова, 30 в с.Веренчанка Заставнівського району Чернівецької області належав ОСОБА_1, померлому 15.09.2008 року, який побудував його власною працею та коштами, що підтверджується довідками виконкому Веренчанської сільської ради №788 від 27.03.2018 р., №787 від 27.03.2018 р., №786 від 27.03.2018 року (а.с.18,19,20), облікової картки обєкта по господарського обліку (а.с.21), довідкою-характеристикою Заставнівського РБТІ №71 від 28.02.2018 року (а.с.14).

Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по введенню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 12.05.85 № 5-24/26, а згодом Вказівками, затвердженими постановою Держкомстату СРСР від 25.05.90 №69.

Згідно довідок виконкому Веренчанської сільської ради №788 від 27.03.2018 р., №787 від 27.03.2018 р., №786 від 27.03.2018 року (а.с.18,19,20), облікової картки обєкта по господарського обліку (а.с.21), довідкою-характеристикою Заставнівського РБТІ №71 від 28.02.2018 року (а.с.14) житловий будинок, розташований в с.Веренчанка Заставнівського району Чернівецької області по вулиці Драгоманова, 30 побудований ОСОБА_1 за власні кошти у 1968-1980 роки, не є колгоспним двором, правовстановлюючі документи на нього не видавались.

В п. 3.3.Вищого Спецiалiзованого Суду України з розгляду цивільних i кримінальних справ в інформаційному листi вiд 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» сказано, що всi господарсько-побутові будiвлi та споруди у домоволодіннях, якi належать громадянам i були побудовані до Указу Президії Верховної Української РСР вiд 22 січня 1979 року «Про боротьбу з самовільним будівництвом господарсько-побутових будівель», i під час технічної інвентаризації не були відображені в матеріалах інвентаризації як самовільні, не вiдносяться до категорії самовільних (самочинних).

Також в даному листі зазначається, що записи у по-господарських книгах, при вирішенні питання про визнання права власності на житлові будинки i споруди у порядку спадкування, оцiнюються у сукупності з iншими доказами, таким як: рiшення про оформлення права власностi громадян на будинки, технiчним паспортом на будiвлi, документами про вiдведення в установленому порядку земельних дiлянок пiд забудову тощо.

Частинами 3, 4 ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умов якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

На виконання вказаних норм закону, судом встановлено, що спадкодавець ОСОБА_1 набув право власності на спірний житловий будинок, проте його не оформив належним чином.

Відповідно до другого абзацу пункту 3.1 розділу ІІІ Порядку затвердженого Наказом від 19.03.2013р. №95 Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.

На даний час позивачем ОСОБА_3 , як спадкоємцем майна померлого ОСОБА_1 за законом виготовлено технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок. Згідно довідки - характеристики Заставнівського РБТІ №71 від 28.02..2018 року (а.с.14) його вартість становить 91973 (девяносто одну тисячу дев'ятсот сімдесят три) гривні 00 копійок.

Таким чином, сукупність зібраних у справі доказів, дають суду право зробити висновок, що позовні вимоги обґрунтовані і їх слід задовольнити з метою реалізації позивачами своїх законних спадкових прав.

На підставі викладеного ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1222, 1241, 1268, 1297 ЦК України, ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», керуючись ст. ст. 200, 206, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати в рівних частинах за позивачами ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка діє інтересах ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, як законний представник та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований в с. Веренчанка Заставнівського району Чернівецької області по вулиці Драгоманова, 30 , загальною площею 62,60 м. кв., житловою площею 44,90 м.кв. і складається з: житлового будинку під літ. «А»; літньої кухні під літ. «Б.»; вбиральні під літ " В", підвалу підліт "Пд", криниці під №1, огорожі під №2-3, всього інвентаризаційною вартістю 91973 грн., в порядку спадщини за законом, після смерті ОСОБА_6, померлого 15.09.2008 року в с.Веренчанка Заставнівського району Чернівецької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернівецького апеляційного суду в порядку визначеному главою першою розділу п'ятого та п.15.5 розділу тринадцятого ЦПК України.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Дата виготовлення повного тексту рішення 06.02.2019 року.

Суддя Я.С.Стрілець