РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 грудня 2019 року Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Губської Я.В.
за участю секретаря Савицької М.В.,
06.08.2018 року ОСОБА_3 звернувся до Київського районного суду м. Харкова із позовом до ОСОБА_2 , в якому просить усунути перешкоди у здійсненні йому права користування та розпорядження належним йому майном шляхом визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.
Одночасно із позовною заявою ОСОБА_3 06.08.2018 року звернувся із заявою про забезпечення позову, в якій він просив заборонити ОСОБА_2 здійснювати будь-які дії щодо передачі в користування, заставу, іпотеку, відчуження квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 39,3 кв.м., житловою площею 25,5 кв.м.
Ухвалою суду від 08.08.2018 року заяву про забезпечення позову повернуто заявникові, через недотримання вимог ч.1 ст. 151 ЦПК України при її подачі.
Ухвалою суду від 08.08.2018 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.
Представник позивача 27.08.2018 року звернувся до суду із заявою, в якій просив поновити строк, встановлений ухвалою від 08.08.2018 року для усунення недоліків, надав до заяви позовну заяву із додатками, з урахуванням недоліків, наведених судом.
В уточненій позовній заяві позивач ОСОБА_3 просить усунути перешкоди у праві користування та розпорядження належною йому на праві власності квартирою АДРЕСА_4 з боку ОСОБА_2 , шляхом скасування рішення державного реєстратора Зміївської міської ради Калініної Л.М. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 25.07.2017 року, індексний номер 3629997 про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_5 за ОСОБА_2 .
З наведених підстав позивач просить усунути перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження майном шляхом скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.
Згідно ухвали судді Київського районного суду м. Харкова від 04.09.2018 року відкрито провадження по даній справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 12.09.2018 року було задоволено заяву позивача про забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_2 вчиняти дії щодо відчуження, передачі в користування, заставу, іпотеку належної йому на підставі права власності квартири АДРЕСА_5 , загальною площею 39,3 кв.м., житловою площею 25,9 кв.м., до вирішення по суті даного позову.
Ухвалою суду від 10.05.2019 року поновлено провадження по справі після усунення обставин, що викликали зупинення, призначено підготовче судове засідання.
Згідно ухвали Київського районного суду м. Харкова від 06.06.2019 року за клопотанням витребувані з КП «ХМБТІ» матеріали інвентаризаційних справ спірних квартир в будинку по АДРЕСА_6 та закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті позовних вимог.
02.08.2019 року до суду подана заява позивача про розгляд справи у його відсутність.
Згідно ухвали Київського районного суду м. Харкова від 23.08.2019 року заява представника відповідача ОСОБА_11 про забезпечення позову повернута заявнику.
23.08.2019 року до суду поданий відзив представника відповідача, в якому просить в задоволенні позовних вимог ОСОБА_12 відмовити. Зазначає, що позовні вимоги є необґрунтованими, безпідставними, не наведеними жодними належними доказами. 05.09.2019 року до суду подана відповідь на відзив.
05.09.2019 року до суду подана зустрічна позовна заява ОСОБА_2 , яка ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 05.09.2019 року повернута заявникові.
В судове засідання учасники судового розгляду не з*явилися, повідомлені належним чином про час та місце судового засідання, подали заяви про розгляд справи у їх відсутність, у зв*язку з чим суд розглядає справу у відсутність сторін на підставі доказів, наданих сторонами.
Суд, дослідивши матеріали справи, матеріали інвентаризаційних справ та надані докази, приходить до наступного.
Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Положеннями ч.3 ст. 12, ч.1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що згідно договору дарування квартири від 16.08.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Самощенко О.І. (зареєстрований в реєстрі № 1580), Водоп? ОСОБА_13 прийняв у дар від Водоп? ОСОБА_14 квартиру АДРЕСА_4 . Право власності зареєстровано у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 16.08.2017, номер запису 21906098. Згідно відомостей про об?єкт нерухомості загальна площа квартири становить 87,9 кв.м., житлова площа 44,1 кв.м. та складається із трьох кімнат.
Згідно матеріалів справи, Водоп? ОСОБА_7 отримала у власність квартиру від ОСОБА_15 та Водоп? ОСОБА_16 в результаті укладення із ними договорів купівлі-продажу та дарування часток у праві власності на квартиру.
Згідно даних технічного паспорта, виготовленого ТОВ «Інвенратрбюро» на замовлення Водоп? ОСОБА_16 , станом на 07.03.2017 загальна площа квартири АДРЕСА_4 становила 87,9 кв.м., згідно рішення Київського районного суду м. Харкова від 26.11.2012 року загальна площа збільшена з 82,5 кв.м. до 87,9 кв.м.
Дане рішення суду від 26.11.2012 року набуло законної сили в 2012 році і станом на час розгляду справи не скасоване.
Згідно ухвали Харківського апеляційного суду від 30.01.2019 року апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду від 26.11.2012 року закрито.
Згідно довідки КП «Жилкомервіс» це приміщення закладено з кухні квартири АДРЕСА_7 та може використовуватись тільки з цієї квартири. Це приміщення не є окремим виходом та є частиною квартири АДРЕСА_7 .
Під час апеляційного розгляду в 2019 році судом також було встановлено, що даних про те, що спірне приміщення (5,4 кв.м.) примикає до квартири ОСОБА_2 , стосується експлуатації його майна, що там знаходяться комунікації будинку апелянтом ОСОБА_2 не надано. Не представлені такі дані і під час розгляду даної справи відповідачем ОСОБА_2 .
Таким чином, суд зазначає, що обставини належності позивачу технічного приміщення 5,4 кв.м. підтверджується правовстановлюючими документами (договір дарування квартири від 16.08.2017 року, реєстрація права власності від 16.08.2017 року) та рішенням Київського районного суду м. Харкова від 26.11.2012 року.
При дослідженні обставин набуття відповідачем ОСОБА_2 права власності на квартиру АДРЕСА_5 судом встановлено наступне.
Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого 16.04.1999 року державним нотаріусом восьмої Харківської державної нотаріальної контори Шаповаленко Л.Л. (зареєстровано в реєстрі за № 7-905), ОСОБА_2 набув у власність після смерті ОСОБА_21 квартиру АДРЕСА_5 . Зазначена квартира на момент отримання у спадок складалась із двох кімнат загальною площею 30,3 кв.м., житловою 25,9 кв. м. Право власності на квартиру загальною площею 30,3 кв.м. зареєстровано КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» 05.09.2002 року, реєстровий № П-2-8465.
Згідно даних технічного паспорта, виготовленого КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» ОСОБА_2 , станом на 2016 рік загальна площа квартири АДРЕСА_5 становила 33,9 кв.м., житлова - 25,9 кв.м. Водночас у технічному паспорті наявна відмітка, датована 14.04.2016, про наявність самочинно приєднаного до кв. № 2 приміщення загальною площею 3,6 кв.м.
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_5 , яка складається із двох кімнат загальною площею 39,3 кв.м., житловою - 25,9 кв. м. Підставами виникнення права власності зазначено: довідка № 5297/-01, видана 24.07.2017 року ТОВ «Міжрегіональне бюро з технічної інвентаризації»; свідоцтво про право на спадщину № 7-905, видане 8-ма ОСОБА_22 (а.с.233-234).
Згідно даної довідки № 5297/-01, виданої 24.07.2017 року ТОВ «Міжрегіональне бюро з технічної інвентаризації» зазначено, що в будинку АДРЕСА_6 знаходяться 2 квартири під номером №2: двокімнатна квартира загальною площею 39,3 кв.м., житловою 25,9 кв.м., та трикімнатна квартира загальною площею 54,2 кв.м., житловою 46,2 к в.м. В довідці зазначено про присвоєння двокімнатній квартирі загальною площею 39,3 кв.м., яка знаходиться у власності ОСОБА_2 поштової адреси: АДРЕСА_3 .
Таким чином, судом встановлено, що збільшення загальної площі (з 30.3 кв.м. до 39.3 кв.м.) двокімнатній квартирі АДРЕСА_9 , в подальшому з наступною нумерацією № 2-А ОСОБА_2 було здійснено на підставі довідки № 5297/-01, виданої 24.07.2017 року ТОВ «Міжрегіональне бюро з технічної інвентаризації». Однак, суд зазначає, що при вирішенні цієї справи суд не встановлює обставини, за яких відбулось збільшення площі квартири, яка належить відповідачу, та правомірність таких дій, а розглядає справу лише в межах позовних вимог ОСОБА_12 щодо порушення його прав.
Судовим розглядом встановлено, що дійсно маються порушення прав позивача ОСОБА_12 у праві користування та розпорядження належною йому на праві власності квартирою АДРЕСА_4 з боку ОСОБА_2 , який є власником квартири АДРЕСА_5 щодо нежитлових приміщень площею 5,4 кв.м., які є частиною квартири позивача.
Відповідно до статті 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом та ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Згідно статті 321 ЦК України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності або обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ч. 1 статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно ч. 1 статті 317 ЦК України встановлено, що власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.
Судом під час розгляду справи встановлено, що реєстрація права власності відповідача ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_10 , загальною площею 39,3 кв.м,, яка включає до себе самочинно приєднане технічне приміщення у квартирі № АДРЕСА_7 , площею 5,4 кв.м., що належить позивачу ОСОБА_4 * ОСОБА_23 ., порушує право позивача на вільне розпорядження та користування належною йому квартирою АДРЕСА_7 , у зв`язку з тим, що технічне приміщення площею 5,4 кв.м. у квартирі АДРЕСА_7 входить формально, як до складу квартири АДРЕСА_7 , так і до складу квартири АДРЕСА_10 , унеможливлює вільне та юридично безпечне користування та розпорядження квартирою позивачем.
Згідно з ст. 1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого права інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
Згідно з п. З ч. 2 ст. 16 ЦК України, встановлено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути припинення дії, яка порушує право.
Приписами ст. 182 ЦК України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.
Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.
Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також спори щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.
Таким чином, суд вважає за можливе розглянути дані вимоги позивача про скасування реєстрації, оскільки суд погоджується з доводами позивача про порушення його прав власника та скасування реєстрації права власності відповідача, оскільки це єдиний спосіб поновлення прав позивача, у зв*язку з чим суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі.
Також, суд зазначає, що відповідач не позбавлений можливості поновити реєстрацію права власності за ним на підставі правовстановлюючих документів, які ніким не оспорюються, а саме: свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого 16.04.1999 року державним нотаріусом восьмої Харківської державної нотаріальної контори Шаповаленко Л.Л. (зареєстровано в реєстрі за № 7-905), на квартиру АДРЕСА_5 , загальною площею 30,3 кв.м., житловою 25,9 кв. м., реєстрація в КП «ХМБТІ» була проведена 05.09.2002 року, реєстровий № П-2-8465.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 89, 160, 256, 259, 263,264,265,268, 352, 354 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 (ідент. номер НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) задовольнити в повному обсязі.
Усунути перешкоди ОСОБА_4 ?янову ОСОБА_24 у праві користування та розпорядження належною йому на праві власності квартирою АДРЕСА_4 з боку ОСОБА_2 (ідент. номер НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) шляхом скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (індексний номер 36299997) від 25.07.2017 року, про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_5 , загальною площею 39,3 кв.м., житловою 25,9 кв.м., на підставі довідки 5297/-01 від 24.07.2017 року ТОВ «Межрегіональне бюро технічної інвентаризації», за ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 .
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.
На рішення суду першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення, може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Харківського апеляційного суду. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення, а у випадку проголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення строк для апеляційного оскарження обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Відповідно до вимог п.15 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Суддя