Постанова

Іменем України

17 грудня 2019 року

м. Київ

справа № 686/3034/17

провадження № 61-26138св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Лідовця Р. А. (суддя-доповідач), Воробйової І. А., Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Житлово-будівельний кооператив «Подільський край»,

третя особа - ОСОБА_2 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу Житлово-будівельного кооперативу «Подільський край»на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09 червня 2017 року у складі судді Мороз В. О. та ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 24 жовтня 2017 року у складі колегії суддів: Гринчука Р. С., Грох Л. М., Костенка А. М.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У лютому 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Житлово-будівельного кооперативу (далі - ЖБК) «Подільський край», третя особа - ОСОБА_2 , про визнання права власності.

Позовна заява мотивована тим, що 20 жовтня 2009 року вона уклала договір про дольове інвестування у житлове будівництво із Закритим акціонерним товариством (далі - ЗАТ) «Октант». Об`єктом інвестування стала квартира загальною площею 55 кв. м за адресою: АДРЕСА_1 . На день укладення договору вартість за один квадратний метр складала 5 000 грн. Положеннями договору передбачено обов`язок підприємства збудувати і передати їй у власність квартиру та її обов`язок забезпечити інвестування 100 % вартості до 30 березня 2011 року і прийняти квартиру у власність.

Зазначала, що до кінця 2010 року сплатила всю необхідну суму - 275 000 грн.

У зв`язку із зупиненням будівництва будинку інвесторами, у тому числі і нею, було створено ЖБК «Подільський край». 07 жовтня 2011 року між ЖБК «Подільський край» і ЗАТ «Октант» було укладено договір підряду на будівництво житлового будинку з вбудованими магазинами, офісами і підземною автостоянкою. Коли будинок був зданий до експлуатації, ЗАТ «Октант-центр» (правонаступник ЗАТ «Октант») надіслав до реєстраційної служби Головного управління юстиції у Хмельницькій області перелік фізичних осіб, кошти яких залучалися на інвестування (фінансування) будівництва по АДРЕСА_1 , в якому вона зазначена як інвестор квартири № 27 .

16 грудня 2015 року ЗАТ «Октант-центр» повідомив її про те, що з метою реєстрації права власності на проінвестоване житло їй необхідно звернутись до Реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції, що вона і зробила, однак рішенням указаної реєстраційної служби їй відмовлено у реєстрації права власності на проінвестовану квартиру через відсутність довідки про членство у ЖБК «Подільський край», а також оскільки за вказаною квартирою у переліку зазначена інша особа.

Ураховуючи наведене, ОСОБА_1 просила суд визнати за нею право власності на вказану квартиру.

Короткий зміст судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09 червня 2017 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 24 жовтня 2017 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Суди попередніх інстанцій виходили з того, що позивач обрала неправильний спосіб захисту своїх прав, оскільки право власності на спірну квартиру у встановленому законом порядку нею набуто не було, тому і захистити це право на підставі статті 392 ЦК України вона не може.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у листопаді 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ЖБК «Подільський край», посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення у частині встановлення обставин справи щодо оспорюваності договору 09 червня 2017 року та належної оплати ОСОБА_1 коштів у розмірі 275 000 грн і направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції для встановлення вищевказаних обставин.

Судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій по суті спору учасниками процесу не оскаржуються, тому відповідно до часини першої статті 400 ЦПК України колегією суддів не перевіряються.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що суди попередніх інстанцій надали неправильну оцінку наданим позивачем доказам та неправильно встановили обставини справи.

Вказує, що суди безпідставно вказали, що інвестиційний договір від 20 жовтня 2009 року є оспорюваним, вважаючи, що він є нікчемним, оскільки був укладений у порушення частини третьої статті 4 Закону України «Про інвестиційну діяльність»

Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу

У січні 2018 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу, в якому просить залишити оскаржувані судові рішення без змін, оскільки судами належно встановлені обставин справи, а доводи скарги висновків судів та встановлених ними обставин не спростовують.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 листопада 2017 року відкрито касаційне провадження у цій справі та витребувано матеріали цивільної справи із суду першої інстанції.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У травні 2018 року Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ справу передано до Верховного Суду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04 червня 2019 року справу передано судді-доповідачу Лідовцю Р. А.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно із частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Положенням частини другої статті 389 ЦПК України встановлено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга ЖБК «Подільський край»задоволенню не підлягає.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до вимог частин першої та другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно із частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій в оскаржуваній частині ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги їх висновків не спростовують.

Згідно з частиною першою статті 57 ЦПК України у редакції 2004 року, чинній на час розгляду справи судами попередніх інстанцій, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 58 ЦПК України 2004 року).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 10 ЦПК України 2004 року).

Відповідно до положень частини третьої статті 10, частин першої, четвертої статті 60 ЦПК України2004 року кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 212 ЦПК України 2004 року встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Забезпечивши повний та всебічний розгляд справи, взявши до уваги усі надані сторонами докази, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, відмовив у задоволенні позову ОСОБА_1 . При цьому, суд, встановлюючи обставини справи, відповідно до положень статті 212 ЦПК України взяв до уваги усі надані сторонами докази та за своїм внутрішнім переконанням оцінив їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, а результати оцінки доказів були відображені у рішенні, навівши мотиви їх прийняття (відмови у прийнятті) у межах заявлених позовних вимог, зокрема й щодо факту сплати ОСОБА_1 на користь ЗАТ «Октант» 275 000 грн на виконання умов договору про дольове інвестування від 20 жовтня 2009 року.

Суд апеляційної інстанції правильно вказав, що невідповідність доказів, на підтвердження вказаних обставин, законодавчим актам, що регулюють бухгалтерський облік та фінансову звітність, не спростовують даних, які закріплені у наданих позивачем фінансових документах.

Апеляційний суд також правильно зазначив, що інвестиційний договір від 20 жовтня 2009 року не є нікчемним, оскільки частина третя статті 4 Закону України «Про інвестиційну діяльність», на яку посилається заявник, як на підставу нікчемності вказаного договору, не містить висновку про недійсність інвестиційного договору у випадку залучення інвестицій на будівництво житла від фізичної особи поза відповідних фондів, а відповідно до положення частини другої статті 215 ЦК України нікчемний правочин вважається тоді, коли його недійсність встановлена законом. У разі ж, якщо правочин суперечить якимось актам цивільного законодавства, то він може бути визнаний судом недійсним на підставі норм частини першої статті 203, частини першої статті 215 ЦК України. Тобто, такий правочин є оспорюваним.

Отже, вказані, а також інші доводи касаційної скарги, не можуть бути підставами для скасування судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій в оскаржуваній частині, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи, ґрунтуються на неправильному тлумаченні відповідачем норм матеріального та процесуального права й зводяться до необхідності переоцінки судом доказів, що відповідно до вимог статті 400 ЦПК України не входить до компетенції суду касаційної інстанції.

Наведені у касаційній скарзі заявника доводи були предметом дослідження у судах попередніх інстанцій із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах закону, і з якою погоджується суд касаційної інстанції.

При цьому, доводів щодо неправильного застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права при вирішення позовних вимог ОСОБА_1 по суті, касаційна скарга не містить.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Оскільки доводи касаційної скарги висновків судів в оскаржуваній частині не спростовують, на законність та обґрунтованість їх судових рішень не впливають, то колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення у цій частині без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Житлово-будівельного кооперативу «Подільський край» залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09 червня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 24 жовтня 2017 року в частині встановлення обставин справи залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: Р. А. Лідовець

І. А. Воробйова

Ю. В. Черняк