Справа № 308/6873/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

16 грудня 2019 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Малюк В.М.,

при секретарі Матіко Я.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгороді, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Меженна Вікторія Іванівна, до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -

В СТ А Н О В И В :

ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Меженна В.І. звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з вказаною позовною заявою, яку мотивує тим, що він на підставі договору найму від 23.02.2018 року є наймачем однокімнатної квартири АДРЕСА_1 . Також в даній квартирі зареєстровані ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , однак там не проживають та ніколи не проживали, участі в утриманні житла не приймають, особистих речей або речей повсякденного використання, які б їм належали немає. Їх реєстрація, заважає йому у користуванні вищевказаною квартирою, а тому просить суд задовольнити позовні вимоги, та винести рішення, яким визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , такими, що втратили право користування житловим приміщеннями, а саме квартирою АДРЕСА_1 .

У судове засідання ОСОБА_1 та його представник адвокат Меженна В.І. не з`явилися, хоча про час і місце розгляду справи були повідомлені своєчасно і належним чином, однак представник адвокат Меженна В.І. подала до суду заяву, якою просить розглянути справу у їх відсутності. Позовні вимоги підтримують повністю та просять суд їх задоволити. Проти винесення заочного рішення не заперечують.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися повторно, будучи належним чином повідомленими про час та місце слухання справи, зокрема через оголошення опубліковане на сайті судової влади, а тому суд приходить до переконання про можливість розглянути справи у їх відсутності.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступного висновку.

За приписом ч.1ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Частиною 2 ст.13 та ч.1 ст.81 ЦПК України передбачено обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме: з договору найму житлового приміщення в будинках місцевих рад від 23.02.2018 року позивач ОСОБА_1 являється наймачем однокімнатної квартири АДРЕСА_1 .

З довідки № 297 від 27.05.2019 р. виданою органом самоорганізації населення будинковий комітет «Загорська 26» та довідки про реєстрацію місця проживання особи слідує, що ОСОБА_1 проживає за адресою АДРЕСА_2 .

З довідки №3238/18-21 від 06.06.2019 р. виданої начальником відділу реєстрації місця проживання Ужгородської міської ради слідує, що в квартирі АДРЕСА_1 значаться зареєстрованими ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

З акту про відсутність особи за місцем реєстрації від 27.05.2019 р. складеного у присутності свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , слідує, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ніколи не проживали і не проживають за адресою: АДРЕСА_2 , ніякої участі в утриманні житла не приймають, особистих речей або речей повсякденного використання, які б їм належали немає.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Таким чином, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном громадянин має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні житлом.

Підстави втрати права на користування житловим приміщенням регулюються ст. 71,72 ЖК України в разі користування житловим приміщенням в будинках державного і громадського фонду та ст. 405 ЦК України в разі користування майном(житлом) власника..

Відповідно до ст. 64 ЖК України, члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору.

До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не є членами сім`ї позивача ОСОБА_1 .

Стаття 71 ЖК України передбачає, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

В позові позивач ОСОБА_1 стверджує, що відповідачі більше шести місяців не проживають в квартирі, наймачем якої є позивач.

На підтвердження даних обставин позивач надав суду акт обстеження квартири в якому значиться, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ніколи не проживали і не проживають за адресою: АДРЕСА_2 , ніякої участі в утриманні житла не приймають, особистих речей або речей повсякденного використання, які б їм належали немає.

Виходячи з аналізу наведених вище норм матеріального права та враховуючи те, що ОСОБА_1 є наймачем вищевказаної квартири і факт реєстрації ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 перешкоджає позивачу у користуванні належною йому квартирою, суд приходить до висновку, що поданий ОСОБА_1 позов є обґрунтованим, а тому підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 10, 49, 76, 79, 211, 228, 244, 258 259, 264, 265, 280 282, 289 ЦПК України, ст.ст. 16, ч.1 ст. 383, ст. 391, ч.2 ст. 405 ЦК України, ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Меженна Вікторія Іванівна, до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням задоволити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , таким що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою, що за адресою: АДРЕСА_2 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено 21.12.2019 року.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду В.М. Малюк