ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2019 року

м.Суми

Справа №591/5430/18

Номер провадження 22-ц/816/676/19

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Криворотенко В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Хвостик С. Г.

за участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.,

сторони:

позивачі: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,

відповідач - ОСОБА_4,

треті особи: Державна архітектурно-будівельна інспекція, Сумська міська рада, Управління «Центр надання адміністративних послуг у м. Суми» Сумської міської ради, ОСОБА_5,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_7

на ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 22 грудня 2018 року про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову в складі судді Сидоренко А.П., постановлену у м. Суми,

В С Т А Н О В И В:

14 вересня 2018 року ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 в особі представника - адвоката ОСОБА_7 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_4, треті особи: Державна архітектурно-будівельна інспекція, Сумська міська рада, Управління «Центр надання адміністративних послуг у м. Суми» Сумської міської ради, ОСОБА_5, в якому просили усунути перешкоди в здійсненні ними права власності на належні їм квартири № 1, № 2, № 8, № 10 та права користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1 шляхом знесення самочинного будівництва, здійсненого ОСОБА_4 по АДРЕСА_1, а саме, добудов та надбудов до квартири № 14 та квартири № 14а, 14б, 14в; скасування записів про проведену державну реєстрацію прав № 18111790, 35475188, 35475297 та 35475474.

22 грудня 2018 року представник ОСОБА_1 - адвокат ОСОБА_7 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просив забезпечити позов ОСОБА_1 шляхом накладення арешту на квартири 14, 14а, 14б, 14в по АДРЕСА_1.

Заява мотивована тим, що фактично вимоги за вказаним позовом зводяться до приведення нерухомості, що розташована по АДРЕСА_1 у стан, в якому вона перебувала до здійснення відповідачем самочинного будівництва. Відчуження відповідачем та/або іншими особами самочинно збудованої нерухомості істотно ускладнить ефективний захист та поновлення порушених прав та інтересів позивачів. Так, у разі відчуження самочинно збудованої нерухомості відповідачем та/або третіми особами, позивачі для ефективного захисту та поновлення їх прав змушені будуть звертатися до суду з новими вимогами про визнання недійсними правочинів про відчуження вказаної нерухомості, що відповідно потягне за собою додаткові витрати, час, тощо. Зазначає про небезпідставність такого твердження, оскільки з наданого відповідачем відзиву на позовну заяву стало відомо, що 18 жовтня 2018 року відповідач квартиру АДРЕСА_1 продав ОСОБА_5. Отже, існує очевидна небезпека, що в разі відчуження відповідачем та/або іншими особами квартир № 14, 14а, 14б, 14в по АДРЕСА_1 буде істотно ускладнено ефективний захист та поновлення порушених прав та інтересів позивачів. Вважає, що арешт зазначених квартир є найбільш ефективним способом забезпечення позову в даній справі, оскільки це не позбавить власників вказаних квартир користуватися ними, а по завершенню розгляду справи, в разі задоволення позову, позивачу не доведеться докладати нових зусиль, направлених на поновлення своїх прав.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 22 грудня 2018 року відмовлено представнику ОСОБА_1 - ОСОБА_7 у задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат ОСОБА_7, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Доводи скарги мотивує тим, що своєчасність судового розгляду справи та ефективність судового рішення можливо досягнути шляхом забезпечення позову у даній справі. Вказує, що найбільш доцільним способом забезпечення позову у даному випадку може бути арешт самочинно збудованого нерухомого майна (квартир № 14, № 14а, 14б, 14в по АДРЕСА_1), при якому його власники не будуть позбавлені можливості користуватися ними (проживати в них, здавати в оренду, тощо) і який дасть можливість своєчасно (тобто, в найкоротші строки) вирішити справу та, в разі задоволення позову, ефективно захистити права позивача.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_8, спростовуючи доводи скарги, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_7, представника ОСОБА_4 - ОСОБА_8, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Ухвала суду першої інстанції про відмову в задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - ОСОБА_7 про забезпечення позову мотивована тим, що заявлений позивачем спосіб забезпечення позову стосується нерухомого майна у виді квартир, а отже не відповідає заявленим позовним вимогам, а тому не може вважатися співмірним з ними. Також зазначає про неможливість накладення арешту на майно осіб, до яких не заявлено позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов'язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

У пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз'яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, за змістом вищезазначених норм закону, заходи забезпечення позову застосовуються судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та як гарантія реального виконання рішення суду у випадку задоволення позову.

По суті забезпечення позову є встановленням судом обмежень суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволення претензій позивача (заявника).

Зі змісту заявленого позову вбачається, що позивачами порушується питання про знесення самочинного будівництва, здійсненого ОСОБА_4 по АДРЕСА_1, а саме, добудов та надбудов до квартири № 14 та квартири № 14а, 14б, 14в; скасування записів про проведену державну реєстрацію прав. Тобто, предметом заявленого позову є самочинно збудовані, на думку позивачів, добудови та надбудови до квартири.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції, що заявлений позивачем спосіб забезпечення позову стосується нерухомого майна у виді квартир, а отже не відповідає заявленим позовним вимогам, а тому не може вважатися співмірним з ними.

Крім того, неможливо накласти арешт на майно осіб, до яких позовні вимоги не заявлені, оскільки згідно п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України арешт наклається на майно, яке належить відповідачеві, а не іншим особам.

Наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновку суду щодо відсутності передбачених законом підстав для вжиття заходів забезпечення позову та не свідчать про неправильне вирішення судом заяви.

Таким чином, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала постановлена з додержанням вимог процесуального закону, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381 - 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 22 грудня 2018 року про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - В.І. Криворотенко

Судді: О.Ю. Кононенко

С.Г. Хвостик