ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

11 лютого 2019 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 742/4089/18

Головуючий у першій інстанції - Циганко М. О.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/231/19

Чернігівський апеляційний суд у складі :

головуючої-судді Шитченко Н.В.,

суддів Бобрової І.О., Висоцької Н.В.,

позивач ОСОБА_3,

відповідачі: Товариство з обмеженою відповідальністю

«Кредитні ініціативи»,

Товариство з обмеженою відповідальністю «Вектор Плюс»,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору:

ОСОБА_4,

приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу

Заєць Інна Олександрівна,

приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу

Мироник Оксана Вікторівна,

Публічне акціонерне товариство «Сведбанк»,

розглянув в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 04 грудня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», Товариства з обмеженою відповідальністю «Вектор Плюс» про визнання частково недійсним договору відступлення прав вимоги,

місце ухвалення судового рішення - місто Прилуки,

дата складання повного тексту ухвали суду першої інстанції - 04 грудня 2018 року.

У С Т А Н О В И В:

У листопаді 2018 року ОСОБА_3 звернувся з позовом до ТОВ «Кредитні ініціативи», ТОВ «Вектор Плюс», в якому просив: визнати частково недійсними договори відступлення прав вимоги (факторингу) від 28 листопада 2012 року, укладені між ВАТ «Сведбанк» і ТОВ «Вектор Плюс» та між ТОВ «Вектор Плюс» і ТОВ «Кредитні ініціативи» в частині відступлення прав вимоги за кредитним договором № 2402/0608/02-025 від 12 червня 2008 року, укладеним між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_4; визнати частково недійсним договір про передачу прав за договорами забезпечення від 28 листопада 2012 року, які укладено між ВАТ «Сведбанк» і ТОВ «Вектор Плюс» та між ТОВ «Вектор Плюс» і ТОВ «Кредитні ініціативи» в частині відступлення прав вимоги за іпотечним договором, укладеним між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_4

У мотивування своїх вимог зазначив, що на момент укладення між ВАТ «Сведбанк» і ТОВ «Вектор Плюс», а потім і між ТОВ «Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» договорів про відступлення прав вимоги існували обмеження щодо укладення договорів факторингу, встановлені п. 1 Положення про віднесення операцій з фінансовими активами до фінансових послуг, в частині набуття фактором відступленого права грошової вимоги за договорами факторингу до боржників-фізичних осіб.

Ухвалою від 04 грудня 2018 року Прилуцький міськрайонний суд цивільне провадження за позовом ОСОБА_3 до ТОВ «Кредитні ініціативи», ТОВ «Вектор Плюс» про визнання частково недійсними договорів відступлення прав вимоги передав до Оболонського районного суду м. Києва для розгляду за підсудністю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм матеріального права та неповноту з'ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суддя, вказуючи про непідсудність даної справи Прилуцькому міськрайонному суду на підставі ч. 2 ст. 27 ЦПК України, не звернув уваги на приписи ч. 1 ст. 30 ЦПК України, відповідно до якої позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Позивач вказує, що вимогою позову є визнання частково недійсними договорів відступлення прав вимоги (факторингу) та договору про передачу прав за договорами забезпечення в частині відступлення прав вимоги за іпотечним договором, майно за яким знаходиться у м. Прилуки, отже вказаний спір повинен розглядатися саме Прилуцьким міськрайонним судом, що узгоджується і з роз'ясненнями п. 27 постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06 листопада 2009 року № 9.

Учасниками справи відзив на апеляційну скаргу у встановлений термін не подавався.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, враховуюче наступне.

Передаючи справу за позовом ОСОБА_3 до іншого суду для розгляду за підсудністю, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України дана справа не підсудна Прилуцькому міськрайонному суду, оскільки місцезнаходження обох відповідачів у справі - юридичних осіб ТОВ «Кредитні ініціативи» та ТОВ «Вектор Плюс» є м. Київ, тобто справа належить до територіальної юрисдикції іншого суду.

Однак, з таким висновком не може погодитись апеляційний суд через невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи та порушення норм процесуального права.

У справі встановлено, що ОСОБА_3 звернувся з позовом до ТОВ «Кредитні ініціативи», ТОВ «Вектор Плюс», в якому просив: визнати частково недійсними договори відступлення прав вимоги (факторингу) від 28 листопада 2012 року, укладені між ВАТ «Сведбанк» і ТОВ «Вектор Плюс» та між ТОВ «Вектор Плюс» і ТОВ «Кредитні ініціативи» в частині відступлення прав вимоги за кредитним договором № 2402/0608/02-025 від 12 червня 2008 року, укладеним між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_4; визнати частково недійсним договір про передачу прав за договорами забезпечення від 28 листопада 2012 року, які укладено між ВАТ «Сведбанк» і ТОВ «Вектор Плюс» та між ТОВ «Вектор Плюс» і ТОВ «Кредитні ініціативи» в частині відступлення прав вимоги за іпотечним договором, укладеним між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_4 (а.с. 2-5).

За даними, які зазначив ОСОБА_3 у своєму позові, місцезнаходженням (юридичною адресою) відповідачів ТОВ «Кредитні ініціативи» та ТОВ «Вектор Плюс» є м. Київ.

За змістом вказаного у позові іпотечного договору від 12 червня 2008 року вбачається, що на забезпечення виконання основного зобов'язання за кредитним договором від 12 червня 2008 року іпотекодавець (ОСОБА_3.) передає в іпотеку Іпотекодержателю (ВАТ «Сведбанк») належне йому на праві власності нерухоме майно, а саме, нежиле приміщення площею 335,6 кв.м, що знаходиться в АДРЕСА_1 та належить іпотекодавцю на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Прилуцькою міською радою Чернігівської області 02 квітня 2007 року (а.с. 10-12).

Застосовуючи норми ч. 2 ст. 27 ЦПК України, яка встановлює загальне правило щодо визначення підсудності справ за місцезнаходженням відповідача, суд першої інстанції не врахував положення ч. 1 ст. 30 ЦПК України, згідно з якою позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Крім того, пунктом 27 постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06 листопада 2009 року № 9 роз'яснено, що позови про визнання недійсними правочинів щодо нерухомого майна та застосування наслідків недійсності пред'являються відповідно до ч. 1 ст. 114 ЦПК України (нині ч. 1 ст. 30 ЦПК) за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо необхідності передачі справи за позовом ОСОБА_3 до Оболонського районного суду м. Києва для розгляду за підсудністю, оскільки не вірно застосував норму процесуального закону, яка регулює підсудність даного спору.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції суперечить нормам процесуального закону, а тому, у відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України, підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367-369, 374, п. 4 ч. 1 ст. 379, 381-384, 389 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Ухвалу Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 04 грудня 2018 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови виготовлено 11 лютого 2019 року.

Головуючий Судді: