Справа № 283/2723/19
Провадження №2/283/948/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

24 грудня 2019 року м. Малин

Малинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Міхненка С.Д.

за участю

секретаря Ільніцької С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Пиріжківської сільської ради Малинського району Житомирської області, треті особи: відділ у Малинському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області, про визнання права на земельну частку (пай),-

ВСТАНОВИВ:

05 грудня 2019 року позивач звернулася до Малинського районного суду Житомирської області з позовом до відповідача.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, направила до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити.

Зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її баба ОСОБА_2 , а ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача ОСОБА_3 .

За життя бабі позивача належало право на земельну частку (пай) із земель, які перебували у колективній власності реформованого ПКСО «Дружба» Пиріжківської сільської ради Малинського району Житомирської області, площею 2,66 га, розташованої на території Пиріжківської сільської ради Малинського району Житомирської області.

Позивач після смерті баби та матері звернулася в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини, однак отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай) вона не в змозі у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Представники Пиріжківської сільської ради Малинського району Житомирської області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належно, в заяві, яку направив до суду просить розглядати справу без участі представника, з позовом згоден.

Представники відділу у Малинському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області та Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Суд, дослідивши надані докази в межах позовних вимог, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , яка була бабою позивача по справі, а ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її мати ОСОБА_3 .

Дані обставини підтверджуються копіями свідоцтв про смерть ОСОБА_2 серії НОМЕР_1 (а.с.8), ОСОБА_3 серії НОМЕР_2 (а.с.9) та свідоцтвом про народженням позивача серії НОМЕР_3 (а.с. 7).

З довідки відділу у Малинському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 06 листопада 2019 року вбачається, що ОСОБА_2 включена до списку громадян, яким передаються у власність земельні ділянки із земель реформованого ПКСО «Дружба», який є додатком до технічної документації із землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) та виготовлення державних актів на право власності на земельні ділянки громадянам із земель колишньої колективної власності реформованого ПКСО «Дружба» Пиріжківської сільської ради Малинського району. Сертифікат на право на земельну частку (пай) на ОСОБА_2 не видавався.

Розмір земельної частки (паю) в умовних кадастрових гектарах по реформованому ПКСО «Дружба» на території Пиріжківської сільської ради становить 2,66га, вартість паю складає 20361,19 грн. (а.с. 11,12).

Згідно довідки №260, виданої 21 березня 2019 року виконавчим комітетом Пиріжківської сільської ради Малинського району Житомирської області, на момент смерті ОСОБА_2 в житловому будинку, розташованому в АДРЕСА_1 , крім неї були зареєстровані та проживали: донька ОСОБА_3 , онука ОСОБА_1 та правнук ОСОБА_4 (а.с.10).

Постановою державного нотаріуса Малинської державної нотаріальної контори Ходаківської Л.В. позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) по реформованому ПКСО «Дружба» у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове майно (а.с.13).

Згідно листа Малинської державної нотаріальної контори №02-14/1263 від 10 грудня 2019 року, спадкова справа до майна померлої ОСОБА_5 ОСОБА_6 не заведена (а.с.18).

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» (далі Постанова), право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом (п.10).

При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай).

Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України від 8 серпня 1995 року N 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" та відповідні норми ЦК УРСР. У цьому разі слід ураховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю (п.11).

Згідно з вимогами частини першої статті 22 ЗК України (у редакції від 22 червня 1993 року) право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і документа, що посвідчує це право.

Пунктом 1 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» встановлено, що паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства.

Відповідно до пункту 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишилися членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Згідно з вимогами статей 22, 23 ЗК України (у редакції від 22 червня 1993 року) та зазначеного указу особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов: 1) перебування в членах КСП на час паювання; 2) включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю; 3) одержання КСП цього акта.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

Відповідна правова позиція з приводу даних правовідносин висловлена в Постанові Верховного Суду від 17 квітня 2019 року (справа № 602/182/17).

З врахуванням вищевикладеного суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню в повному обсязі.

Позивач просить не стягувати судові витрати з відповідача.

Керуючись ст.ст. 4,13,76,200,263,265,273,354 ЦПК України, суд, на підставі статей 548,549 ЦК УРСР, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканкою АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 право на земельну частку (пай) із земель реформованого ПКСО «Дружба», площею 2,66 га на території Пиріжківської сільської ради Малинського району Житомирської області, що належала ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду через Малинський районний суд Житомирської області шляхом подання в 30-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Суддя: С. Д. Міхненко