справа № 2-1673/2010
головуючий у суді І інстанції Остахнович А.В.
суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Писана Т.О.
УХВАЛА

24 вересня 2019 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Писана Т.О., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 05 липня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_3 в інтересах малолітньої ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про поділ спадкового будинку та виділення його частки в наттурі,-

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 05 липня 2010 року позов задоволено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 . 21 серпня 2019 року подав апеляційну скаргу, яка не відповідає вимогам ст. 354 ЦПК України, оскільки, пропущено строк на апеляційне оскарження.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 29 серпня 2019 року апеляційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме, надання клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

На виконання вимог ухвали 16 вересня 2019 року представник відповідача Згода О ОСОБА_5 подав до Київського апеляційного суд уточнену апеляційну скаргу, в якій обґрунтував причини пропуску строку на апеляційне оскарження та просив поновити вказаний строк.

Відповідно до частини 2 статті 358 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуск строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Європейський суд з прав людини зауважив, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (Пономарьов проти України, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року).

Як вбачається із матеріалів справи, пропуск строку на апеляційне оскарження складає 9 років, тому при вирішенні питання про поновлення відповідного строку суд виходить з наступного.

Представник відповідача Згода О.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 у апеляційній скарзі вказує на ту обставину, що ОСОБА_1 не повідомлявся судом про розгляд цієї справи взагалі.

Перевіряючи вказану обставину судом встановлено наступне.

У позовній заяві позивачем ОСОБА_3 , який діяв у інтересах малолітньої дочки ОСОБА_4 , вказано адресу відповідача в Україні: АДРЕСА_1 . Позовна заява датована 01 липням 2010 року.

У спростування відомостей щодо проживання відповідача за вказаною адресою ОСОБА_2 додав до апеляційної скарги копію паспорту відповідача, виданого 24 серпня 2006 року управлінням внутрішніх справ міста Братська, Іркутської області у Російській Федерації, відповідно до якого місцем проживання останнього із 1989 року є АДРЕСА_2 .

ОСОБА_1 після прийняття спадщини за заповітом у 2007 році став власником 1/2 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Однак у самому свідоцтві про право на спадщину від 25 квітня 2007 року вказано, що спадкоємець ОСОБА_1 проживає в АДРЕСА_2 Іркутська АДРЕСА_3 .

Отже позивачем було вказано у позові адресу відповідача, за якою відповідач не проживав.

А у наявних у матеріалах справи доказах повідомлення позивача і відповідача про відкриття провадження у даній справі не зазначені адреси, за якими такі повідомлення направлялись, докази вручення сторонам відповідної кореспонденції відсутні.

Крім того, повний текст рішення був направлений лише позивачу, доказів направлення тексту рішення відповідачеві ні на адресу в Україні, ні на адресу у Російській Федерації у матеріалах справи немає.

Відповідач участі у судовому засіданні не брав, про що зазначено у самому тексті судового рішення.

Враховуючи наведене суд дійшов висновку, що відповідач не був ознайомлений ні з ухвалою про відкриття провадження у цій справі, ні з ухваленим за наслідком розгляду справи рішенням, а відтак із наявністю цього спору взагалі.

Європейський Суд з прав людини у своїй практиці зазначає, що обов`язок заявника полягає у тому, щоб проявляти особливу сумлінність у захисті своїх інтересів та вживати необхідних дій для ознайомлення з ходом провадження (рішення у справі «Сухорубченко проти Росії» (Sukhorubchenko v. Russia), заява № 69315/01, пункт 48, від 10 лютого 2005 року; ухвала щодо прийнятності у справі «Гуржий проти України» (Gurzhyy v. Ukraine), заява № 326/03, від 01 квітня 2008 року).

Практикою Європейського суду з прав людини встановлено, що якщо сторони у визначений законом термін не виявили належної зацікавленості у розгляді їхньої справи та своєчасно не звертались до суду за інформацією щодо стану розгляду справи, їх права на доступ до правосуддя не є порушеними (рішення у справі «Каракуця проти України» (Karakutsya v. Ukraine), заява № 18986/06, пункт 57, від 16 лютого 2017 року).

Враховуючи ту обставину, що ОСОБА_1 не ініціював цей спір, оскільки є відповідачем, а не позивачем, він не зобов`язаний був знати про цей спір і не зобов`язаний був виявляти належну зацікавленість у розгляді цієї справи.

Отже, право на доступ до правосуддя ОСОБА_1 . є порушеним, оскільки судом розглянуто справу щодо належного йому майна без його участі.

У своїх поясненнях в обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження заявник вказує, що оскаржуване рішення суду не було виконане, про наявність оскаржуваного рішення відповідач дізнався лише при розгляді іншого судового спору.

Положеннями статті 55 Конституції України закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних дій.

Відповідно до статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи, а згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право забезпечується судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Таким чином, з урахуванням наведеного, скаржник має право на апеляційний перегляд справи, подана ним апеляційна скарга відповідає вимогам щодо форми та змісту, встановлених статтею 356 ЦПК України.

Перешкод для відкриття апеляційного провадження у справі судом апеляційної інстанції не встановлено.

Відповідно до вимог статті 359 ЦПК України про відкриття апеляційного провадження у справі суд апеляційної інстанції постановляє ухвалу.

Керуючись ст. ст. 354, 356, 359, 360 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Поновити представнику відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 05 липня 2010 року.

Відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 05 липня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_3 в інтересах малолітньої ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про поділ спадкового будинку та виділення його частки в натурі.

Копії ухвали про відкриття провадження, апеляційної скарги та додані до неї матеріали надіслати учасникам справи.

Відзив на апеляційну скаргу у письмовій формі, з урахуванням вимог статті 360 ЦПК України, учасники справи мають право подати до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали про відкриття апеляційного провадження. До відзиву додаються докази надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з дня її постановлення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Т.О. Писана