справа № 489/1516/19 провадження №2/489/1259/19
РІШЕННЯ

Іменем України

21 грудня 2019 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Коваленка І.В.,

секретаря судового засідання Коденко К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди

встановив:

У березні 2019 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача на свою користь матеріальну шкоду у розмірі 25000,00 грн. та моральну шкоду в розмірі 200000,00 грн.

Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що її визнано потерпілою у кримінальному провадженні, в якому відповідач є обвинуваченим у вчиненні відносно її доньки ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, що спричинило смерть останньої. Вказаним кримінальним правопорушенням відповідач спричинив їй матеріальну шкоду, яка виразилась у витратах на придбання ритуальної атрибутики у розмірі 5280,00 грн., організацію похоронів, які включають придбання та використання рушників, платків, хусток, вінків, поминального обіду тощо у розмірі 19720,00 грн. Всього було витрачено 25000,00 грн. Також, внаслідок злочинних дій відповідача їй було завдано моральну шкоду через втрату близької людини, яку вона оцінює у розмірі 200000,00 грн.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 20.03.2019 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 22.07.2019 підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду.

У судове засідання, призначене на 16.12.2019 16:30 годину, сторони не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Позивач надала до суду письмову заяву, в якій заявлені вимоги підтримала в повному обсязі та просила розглядати справу за її відсутності.

Відповідач у наданих до суду письмових запереченнях від 12.12.2019 цивільний позов визнав частково. Матеріальну шкоду визнав на суму 5280,00 грн., що є документально підтвердженою, та моральну шкоду в розмірі 25000,00 грн., враховуючи термін його ув`язнення та матеріальне становище. Вважає, що з об`єктивних міркувань саме такий розмір шкоди в змозі виплатити позивачу.

Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Вироком Ленінського районного суду міста Миколаєва від 15.11.2018 по справі № 489/6581/18 (провадження № 1-кп/489/716/18) відповідача ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 121 КК України, та призначено йому покарання у вигляді семи років позбавлення волі. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування витрат на поховання в сумі 25000,00 грн. та моральної шкоди у розмірі 30000,00грн.

Із вироку суду вбачається, що 02.09.2018 приблизно о 19:00 год., (точний час досудовим слідством не встановлений), ОСОБА_2 перебуваючи за місцем свого фактичного проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті раптово виниклого конфлікту та неприязних відносин до своєї співмешканки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою заподіяння останній тяжких тілесних ушкоджень, умисно наніс ОСОБА_3 множинні удари в область голови та грудної клітини, тим самим спричинив потерпілій тяжкі тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, субдуральної гематоми, набряку речовини головного мозку, внаслідок чого ОСОБА_3 , від отриманих тілесних ушкоджень померла на місці вчинення злочину.

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 12.03.2019 вказаний вирок в частині вирішення цивільного позову потерпілої ОСОБА_1 про стягнення матеріальної та моральної шкоди скасовано та призначено в цій частині новий розгляд в суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства. В іншій частині вирок залишено без змін.

Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

У відповідності до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути зокрема відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 1177 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

За вимогами статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною другою статті 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

За змістом частини шостої статті 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили, є обов`язковим для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Так, вироком суду, який набрав законної сили, встановлено, що відповідачем відносно доньки позивача вчинені злочинні дії, які полягали в заподіяні тяжких тілесних ушкоджень від отримання яких ОСОБА_3 померла на місці вчинення злочину.

Звертаючись до суду із позовом, ОСОБА_1 вказала, що злочинними діями відповідача їй спричинена матеріальна шкода, яка виразилась у витратах на придбання ритуальної атрибутики, організацію похоронів, які включають придбання та використання рушників, платків, хусток, вінків, поминального обіду тощо на загальну суму 25000,00 грн., а також їй завдано моральну шкоду, яка полягає в душевних стражданнях, спричинених смертю її доньки від злочинних дій відповідача, яку вона оцінила у 200000,00 грн.

З огляду на встановлені судом обставини та дослідженні у справі докази, доведеність вироком суду протиправності дій відповідача ОСОБА_2 , його вини у вчиненні злочину, наявності безпосереднього причинного зв`язку між винними неправомірними (протиправними) діями вказаної особи та завданою позивачу матеріальною та моральною шкодою, суд вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими.

Однак, досліджуючи питання розміру заподіяної матеріальної шкоди, суд дійшов висновку про доведеність такої шкоди лише в розмірі 5280,00 грн., які були витрачені позивачем на придбання ритуальної атрибутики, що підтверджується квитанцією від 07.09.2018.

В частині стягнення матеріальної шкоди в розмірі 19720,00 грн. вимоги задоволенню не підлягає за недоведеністю, оскільки доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а позивачем не надано належних і допустимих доказів несення таких витрат.

Вирішуючи питання про стягнення моральної шкоди, суд виходить із наступного.

Згідно зі статтею 23 ЦК України,особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, а також в зв`язку з пошкодженням майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини (частина перша статті 1167 ЦК України).

Відповідно до роз`яснень, викладених в постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Зобов`язання відшкодувати моральну шкоду виникає за наявності: а) моральної шкоди як наслідку порушення особистих немайнових прав або посягання на інші нематеріальні блага; б) неправомірних рішень, дій чи бездіяльності заподіювача шкоди; в) причинного зв`язку між неправомірною поведінкою і моральною шкодою; г) вини заподіювача шкоди (пункти 3, 5).

У пункті 4 цієї Постанови зазначено, що у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характер обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану (пункт 9).

Судом встановлено, що внаслідок кримінального правопорушення, вчиненого відповідачем, який в ході судового розгляду кримінального провадження вину визнав та розкаявся у вчиненому, позивач безумовно зазнала моральних страждань через втрату близької їй людини (її дитини), а відтак перенесла нервовий стрес та душевні страждання.

Визначаючи розмір відшкодування завданої злочином моральної шкоди, суд враховує характер і тривалість моральних страждань позивача, матеріальне становище відповідача, який хоча згідно вироку не працює, але є працездатною особою, його вік відповідача та його суб`єктивне відношення до вчиненого, а також норми чинного законодавства, відповідно до положень яких, розмір на відшкодування моральної шкоди має бути не більш, а ніж достатнім для розумного задоволення потерпілої особи.

Тому враховуючи викладене, виходячи із засад розумності та справедливості, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди та вважає, що грошова сума у розмірі 150000,00 грн. є достатньою грошовою компенсацією за завдану відповідачем позивачу моральну шкоду, спричинену втратою близької людини.

На підставі статті 141 ЦПК України з відповідача на користь держави пропорційно задоволеним вимогам підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1552,80 грн.

Керуючись статтями 4, 19, 141, 263-265 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 5280,00 грн. та в рахунок відшкодування моральної шкоди 150000,00 грн., всього 155280,00 грн. (сто п`ятдесят п`ять тисяч двісті вісімдесят гривень 00 коп.).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір у розмірі 1552,80 грн. (одна тисяча п`ятсот п`ятдесят дві гривень 80 коп.).

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності з пунктом 15.5 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ленінський районний суд міста Миколаєва або в порядку статті 355 ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Інформація про учасників справи:

позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ;

відповідач ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повний текст судового рішення складено 21.12.2019.

Суддя І.В.Коваленко