Справа № 588/1464/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.12.2019 року м.Тростянець

Тростянецький районний суд Сумської області в складі: головуючого судді Линник О.С., з участю секретаря судових засідань Лободи Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у приміщенні залу суду, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування Тростянецької районної державної адміністрації Сумської області, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із вищезазначеним позовом, який мотивувала тим, що її син ОСОБА_2 має двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після смерті дружини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов`язків.

На даний час дитина ОСОБА_3 проживає разом із позивачем та за її рахунок. ОСОБА_4 проживає у смт.Миколаївка Білопільського району Сумської області, але приблизно 20 серпня 2019 року приїде до м.Тростянець, буде проживати разом із позивачем та ходити у Смородинську школу м.Тростянець.

Відповідач не працює, проживає у м.Суми, зв`язатися із ним неможливо, оскільки телефон вимкнений. Останній раз він приїздив до дітей влітку і в той же час передав позивачу заяву про відмову від батьківських прав відносно його дітей.

Усі питання щодо виховання дітей вирішуються позивачем самостійно без участі та підтримки відповідача. діти знаходяться на повному утриманні позивача.

Посилаючись на те, що відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, не піклується про фізичний духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує харчуванням, медичним оглядом, лікуванням дітей, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дітьми у обсязі необхідному для їх нормального самоусвідомлення; не надає дітям доступу до духовних та інших цінностей; не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу; не створює умов для отримання освіти, а також на ст.ст.164-166,180-183 Сімейного кодексу України, позивач просить:

- позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відносно неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ;

- стягнути з ОСОБА_2 аліменти на її користь на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у розмірі 1/3 частки від його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи стягнення з дня подання позову до суду і до досягнення дітьми повноліття;

- судові витрати покласти на відповідача.

У судовому засіданні сторони не з`явилися, подали заяви про розгляд справи без їх участі, позивач заявлений позов підтримує, а відповідач позов визнає.

Представник 3-ї особи у судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи без його участі, позов підтримує (а.с.46,51).

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких мотивів.

Відповідно до ч.1 ст.32 Конституції України ніхто не може зазнати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Відповідно до ч.3 ст.51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою.

Відповідно до абз.3 ч.2 ст.3 Сімейного кодексу (далі СК) України дитина належить до сім`ї своїх батьків, навіть тоді, коли спільно з ними не проживає.

Статтею 11 Закону України "Про охорону дитинства", зокрема передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків.

Так, судом установлено, що ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 . Матір`ю дітей є ОСОБА_5 , яка ІНФОРМАЦІЯ_3 померла у м.Суми (а.с.10,11,13).

У частинах 1,6 ст.12 Закону України "Про охорону дитинства" закріплено, що сім`я є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Як вбачається із наданих позивачем доказів, дитина ОСОБА_3 проживає за рахунок та разом із позивачем, яка доводиться дитині бабусею. ОСОБА_4 проживає у смт.Миколаївка Білопільського району Сумської області із прабабусею ОСОБА_6 . Позивач та ОСОБА_6 створили дітям належні умови для їх розвитку та виховання (а.с.17).

11 червня 2019 року ОСОБА_2 подав нотаріально посвідчену заяву про те, що він відмовляється від батьківських прав на свого сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , та доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , і не заперечує проти покладення обов`язків по їх забезпеченню, утриманню та вихованню на їх бабусю - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , яка мешкає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та дає згоду на призначення її опікуном дітей. наслідки подання такої заяви ОСОБА_2 відомі (а.с.12).

31 липня 2019 органом опіки та піклування Тростянецької РДА Сумської області було затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно його дітей - ОСОБА_4 , 2012 р.н., та ОСОБА_3 , 2017 р.н. (а.с.14).

Відповідно до ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться із дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Статтею 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1980 року передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьками обов`язків по вихованню, а також встановити, що батьки ухиляються від їх виконання свідомо, тобто, що вони систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжують не виконувати свої батьківські обов`язки.

Як роз`яснено в п.п.15,16 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" за №3 від 30.03.2007 позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття ігноруються на факті спорідненості не є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Згідно ч.4 ст.155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_2 свої обов`язки як батько не виконує, вихованням дітей не займається, подав заяву про відмову від батьківських обов`язків, на даний час діти перебувають на утриманні та проживають у родині позивача, суд вважає, що така поведінка батька заслуговує на позбавлення його батьківських прав відносно його неповнолітніх дітей, а отже визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону та інтересам інших осіб.

Крім того, враховуючи ч.2 ст.166 СК України, відповідно до якої особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини, суд вважає за необхідне одночасно із позбавленням ОСОБА_2 батьківських прав стягнути із нього також аліментів, відповідно до вимог ст.ст.180,182,183 СК України, на утримання дітей у розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення старшою дитиною повноліття на користь ОСОБА_1 , на утриманні якої перебувають діти.

За указаних обставин заявлений позов підлягає задоволенню.

У відповідності до ст.141 ЦПК України із відповідача підлягає до стягнення: на користь позивача, понесені нею документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору у сумі 768,40 грн. (а.с.5); у дохід держави судовий збір у сумі 768,40 грн. за заявлену позивачем вимогу про стягнення аліментів.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.10-13,141,259,264,265,354 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) батьківських прав відносно його неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , аліменти у розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожного із дітей, щомісячно, починаючи стягнення із 13.08.2019 і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) понесені судові витрати зі сплати судового збору у сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) у дохід держави судовий збір у сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суд шляхом подачі апеляційної скарги через Тростянецький районний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.С.Линник