Київський районний суд м. Полтави
Справа № 552/6596/18
08 лютого 2019 року Київський районний суд м. Полтави в складі:
головуючого судді Яковенко Н.Л.,
секретар судового засідання Кондра Ю.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві в приміщенні суду цивільну справу за позовом Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання, -
Позивач ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» 21 листопада 2018 року звернувся в суд з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання.
Крім того вважає, що відповідно до ст. 625 ЦК України відповідач має сплатити вказану суму боргу із врахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних.
Згідно з ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 06 грудня 2018 року відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи про дату, час та місце розгляду.
Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 17 січня 2019 року за клопотанням представника позивача залучено до участі в справі в якості співвідповідача ОСОБА_2.
08 лютого 2019 року позивачем уточнено зміст позовних вимог до кожного із відповідачів.
Представник позивача звернувся в суд з заявою про розгляд справи без участі, позовні вимоги підтримує.
Відповідачі в судове засідання не зявилися, хоча повідомлялися судом про розгляд справи.
Відповідачі, будучи повідомлені про розгляд справи, відзив на позовну заяву та будь-які клопотання до суду не подавали.
За таких обставин судом відповідно до положень норм ст. ст. 280, 281 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
Суд, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що позивач ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» в період з 01 грудня 2014 року по 01 січня 2019 року надавав послуги з теплопостачання за адресою: АДРЕСА_2, але плата за послуги в повному обсязі не вносилася, існує заборгованість за вказаний період.
Зокрема, за період з 01 грудня 2012 року по 03 жовтня 2017 року в сумі 7897,86 грн., а за період з 04 жовтня 2017 року по 01 січня 2019 року в розмірі 5003,59 грн.
При цьому розрахунок вартості послуг відповідає затвердженим тарифам.
Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. Статтями 64, 68 ЖК України передбачено обовязок відповідачів своєчасно вносити плату за комунальні послуги.
Оскільки відповідачі покладені на них як споживачів обовязки належним чином не виконували, за отримані послуги не сплачували, суд приходить до висновку, що з відповідачів підлягає стягненню сума заборгованості за послуги з теплопостачання за період з 01 грудня 2012 року по 03 жовтня 2017 року в сумі 7897,86 грн. з ОСОБА_1 та за період з 04 жовтня 2017 року по 01 січня 2019 року в розмірі 5003,59 грн. з ОСОБА_2.
При вирішенні питання щодо стягнення 3 % річних та розрахованої суми інфляції суд виходить з наступного.
Відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг, регулює Закон України «Про житлово-комунальні послуги».
Відповідно до ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. За бажанням споживача оплата житлово-комунальних послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів згідно з умовами договору про надання відповідних житлово-комунальних послуг. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов'язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.
Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник у разі прострочення виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Пунктом 10 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач зобовязаний у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню в розмірах, установлених законом або договорами про надання житлово-комунальних послуг.
Така ж відповідальність за несвоєчасне здійснення платежів за надання послуг з теплопостачання встановлена у п. 23 Правил та п. 20 Типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630.
Відповідно до загальних умов виконання зобов'язання, установлених ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов'язань.
Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.
За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Зобов'язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов'язанням.
Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобов'язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов'язанням.
З огляду на викладене слід дійти висновку про те, що правовідносини, які склалися між сторонами на підставі договору про надання послуг теплопостачання, є грошовим зобов'язанням, у якому, серед інших прав і обов'язків сторін на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов'язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК України) вимагати сплату грошей за надані послуги.
Таким чином, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов'язань, на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов'язання.
Закріплена ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, встановлених у ч. 2 ст. 625 ЦК України.
На підставі викладеного суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення позовні вимоги про стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованості за надані послуги з врахуванням індексу інфляції та 3% річних.
Тому з відповідача ОСОБА_1 на користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" підлягає стягненню сума заборгованості за послуги теплопостачання, отримані за адресою: АДРЕСА_3, за період з 01 грудня 2014 року по 03 жовтня 2017 року в розмірі 7897,86 грн., а також нараховані на суму заборгованості інфляційні втрати за період з 01 лютого 2015 року по 01 листопада 2017 року в розмірі 1459,53 грн. та 3 % річних за період з 01 лютого 2015 року по 01 листопада 2017 року в розмірі 302,73 грн., а всього 9660 грн. 12 коп.; з ОСОБА_2 заборгованість за період з 04 жовтня 2017 року по 01 січня 2019 року в розмірі 5003,59 грн., а також нараховані на суму заборгованості інфляційні втрати за період з 01 грудня 2017 року по 01 січня 2019 року в розмірі 277,63 грн. та 3 % річних за період з 01грудня 2017 року по 01 січня 2019 року в розмірі 94,61 грн., а всього 5375 грн. 83 коп.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Тому з відповідачів на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати з кожного в розмірі по в розмірі 881 грн.
Керуючись ст.ст. 264, 265 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" суму заборгованості за послуги теплопостачання, отримані за адресою: за адресою: АДРЕСА_3, за період з 01 грудня 2014 року по 03 жовтня 2017 року в розмірі 7897,86 грн., а також нараховані на суму заборгованості інфляційні втрати за період з 01 лютого 2015 року по 01 листопада 2017 року в розмірі 1459,53 грн. та 3 % річних за період з 01 лютого 2015 року по 01 листопада 2017 року в розмірі 302,73 грн., а всього 9660 грн. 12 коп.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" суму заборгованості за послуги теплопостачання, отримані за адресою: за адресою: АДРЕСА_3, за період з 04 жовтня 2017 року по 01 січня 2019 року в розмірі 5003,59 грн., а також нараховані на суму заборгованості інфляційні втрати за період з 01 грудня 2017 року по 01 січня 2019 року в розмірі 277,63 грн. та 3 % річних за період з 01 грудня 2017 року по 01 січня 2019 року в розмірі 94,61 грн., а всього 5375 грн. 83 коп.
Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" понесені судові витрати з кожного в розмірі по 881 грн.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

-позивач ОСОБА_3 обласне комунальне виробниче підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго", місцезнаходження 36008, м. Полтава, вул. Комарова, 2а, код 03338030;

-відповідач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

-відповідач ОСОБА_2, місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків не встановлено.

Повне судове рішення складено 08 лютого 2019 року.

Головуючий /підпис/ ОСОБА_4

08.02.2019