Постанова

Іменем України

18 грудня 2019 року

м. Київ

справа № 556/364/17

провадження № 61-32194св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Воробйової І. А. (суддя-доповідач), Кривцової Г. В., Лідовця Р. А., Черняк Ю. В.,

учасники справи:

заявник (стягувач) - Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України»,

суб?єкт оскарження - Державний виконавець Володимирецького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Неродик Олександр Володимирович,

зацікавлена особа (боржник) - ОСОБА_1 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну

скаргу Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на ухвалу Володимирецького районного суду Рівненської області від 21 березня 2017 року у складі судді Поровського В. А. та ухвалу Апеляційного суду Рівненської області від 26 квітня 2017 року у складі колегії суддів: Гордійчук С. О., Ковальчук Н. М., Шеремет А. М.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У березні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця Володимирецького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції

у Рівненській області Неродика О. В. (далі - Володимирецький районний ВДВС ГТУЮ у Рівненській області), стягувач Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» (далі - ПАТ «Державний ощадний банк України»), про скасування постанови державного виконавця про відновлення виконавчого провадження від 16 лютого 2017 року

№ 26921758.

Скарга мотивована тим, що постановою державного виконавця Володимирецького районного ВДВС ГТУЮ у Рівненській області

від 16 лютого 2017 року відновлено виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-35, виданого Володимирецьким районним судом Рівненської області 01 квітня 2011 року про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором у сумі 221 654,67 грн. ОСОБА_1 вказував, що, обґрунтовуючи відновлення вказаного виконавчого провадження державний виконавець вказував на те, що ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області від 12 грудня

2016 року у справі № 556/2077/16-ц скасовано постанову державного виконавця Володимирецького районного ВДВС ГТУЮ у Рівненській області Ніколайчука В. А. від 01 листопада 2016 року про закінчення виконавчого провадження № 26921758. Вважав, що постанова державного виконавця про відновлення вказаного вище виконавчого провадження прийнята незаконно, оскільки виконавче провадження вже було закінчено, згідно

з постановою державного виконавця ВДВС Володимирецького РУЮ Рівненської області від 29 квітня 2015 року, у зв`язку зі стягненням коштів, що підтверджується квитанцією ПАТ КБ «ПриватБанк» від 29 квітня

2015 року № 0.0.379827288.1. Також вважав, що виконавча дія (відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження») після закінчення виконавчого провадження була проведена державним виконавцем 29 квітня 2015 року і оформлена відповідною постановою

від 29 квітня 2015 року. Крім того, вказує, що постанова від 29 квітня

2015 року про закінчення виконавчого провадження № 26921758

в установленому законом порядку не скасована. А тому підстав для відновлення виконавчого провадження № 26921758 немає.

Ураховуючи викладене, ОСОБА_1 просив суд визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця Володимирецького районного ВДВС ГТУЮ у Рівненській області Неродика О. В. від 16 лютого

2017 року про відновлення виконавчого провадження № 26921758

з виконання виконавчого лист, виданого Володимирецьким районним судом Рівненської області 01 квітня 2011 року № 2-35.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції

Ухвалою Володимирецького районного суду Рівненській області скаргу

ОСОБА_1 задоволено.Визнано незаконною та скасовано постанову державного виконавця Володимирецького районного ВДВС ГТУЮ

у Рівненській області Неродика О. В. від 16 лютого 2017 року про відновлення виконавчого провадження № 26921758 з виконання виконавчого листа № 2-35, виданого Володимирецьким районним судом Рівненської області.

Судове рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що на час винесення оскаржуваної постанови, державним виконавцем не було враховано наявність чинної постанови про закінчення виконавчого провадження від 29 квітня 2015 року, яка сторонами не оспорювалась. Наявність чинної постанови від 29 квітня 2015 року про закінчення виконавчого провадження № 2692175 виключала наявність підстав для відновлення виконавчого провадження № 26921758.

Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції

Ухвалою Апеляційного суду Рівненської області від 26 квітня 2017 року апеляційну скаргу представника ПАТ «Державний ощадний банк України» задоволено частково. Ухвалу Володимирецького районного суду Рівненської області від 21 березня 2017 року скасовано. Скаргу

ОСОБА_1 на дії державного виконавця Володимирецького районного ВДВС ГТУЮ у Рівненській області Неродика О. В., стягувач

ПАТ «Державний ощадний банк України», а саме на постанову державного виконавця про відновлення виконавчого провадження від 16 лютого

2017 року № 26921758 задоволено частково. Скасовано постанову державного виконавця Володимирецького районного ВДВС ГТУЮ

у Рівненській області Неродика О. В. від 16 лютого 2017 року про відновлення виконавчого провадження № 26921758.

Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що ухвалою Апеляційного суду Рівненської області від 25 серпня 2016 року у справі № 556/1838/15-ц визнано незаконною та скасовано постанову державного виконавця про закінчення виконавчого провадження саме від 07 травня 2015 року, тобто вказаною ухвалою встановлено, що постанова

від 29 квітня 2015 року, на яку покликається суд першої інстанції

в оскаржуваній ухвалі, державним виконавцем не виносилась.

Водночас, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що на момент винесення постанови про відновлення виконавчого провадження від 16 лютого 2017 року, в матеріалах виконавчого провадження вже була наявна чинна постанова державного виконавця про відновлення вказаного провадження від 22 вересня 2016 року.

Оскільки наявність декількох постанов про відновлення виконавчого провадження по одному й тому ж виконавчому провадженню Законом України «Про виконавче провадження» не передбачено, то постанова

від 16 лютого 2017 року була скасована.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у травні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ПАТ «Державний ощадний банк України», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення в частині скасування постанови державного виконавця Володимирецького районного ВДВС ГТУЮ у Рівненській області Неродика О. В. від 16 лютого 2017 року про відновлення виконавчого провадження № 26921758 та прийняти нову ухвалу про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_1 .

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ від 26 червня 2017 року відкрито касаційне провадження в указаній справі та витребувано цивільну справу

№ 556/2/17-ц Володимирецького районного суду Рівненської області.

Відповідно до пункту 6 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів», Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діяв у межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», за якими судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 Цивільного процесуального кодексу України, далі - ЦПК України).

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIIІ «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У травні 2018 року справа надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 11 грудня 2019 року вказану справу призначено до розгляду.

Аргументи учасників справи

Доводи осіб, які подали касаційні скарги

Касаційна скарга мотивована тим, що постанова про відновлення виконавчого провадження від 16 лютого 2017 року є правомірною, оскільки відповідає вимогам Закону України «Про виконавче провадження», та відсутні будь-які підстави для її скасування.

Вважає, що висновки апеляційного суду в частині скасування постанови державного виконавця Володимирецького районного відділу ДВС ГТУЮ

у Рівненській області Неродика О. В. від 16 лютого 2017 року про відновлення виконавчого провадження № 26921758, є незаконними та необґрунтованими.

Відзив (заперечення) на касаційну скаргу учасниками справи не подано.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

30 травня 2011 року Володимирецькимрайонним судом Рівненської області видано виконавчий лист № 2-35 про стягнення з боржників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 солідарно на користь Відкритого акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» заборгованості за кредитним договором від 11 квітня 2007 року.

На підставі вказаного виконавчого листа, державним виконавцем ВДВС Володимирецького районного управління юстиції Рівненської області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 10 червня 2011 року № 26921758.

29 квітня 2015 року ОСОБА_1 сплатив кошти на погашення боргу за виконавчим листом.

07 травня 2015 року державним виконавцем ВДВС Володимирецького районного управління юстиції Рівненської області Тижуком С. В. винесено постанову про закінчення вказаного виконавчого провадження на підставі пункту 8 частини першої статті 49 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку зі сплатою боржником суми боргу (а.с. 43, 67).

Ухвалою Апеляційного суду Рівненської області від 25 серпня 2016 року апеляційну скаргу представника ПАТ «Державний ощадний банк України»

в особі філії Рівненського обласного управління акціонерного товариства «Ощадбанк» задоволено. Ухвалу Володимирецького районного суду Рівненської області від 11 січня 2016 року скасовано. Задоволено скаргу

ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Рівненського обласного управління акціонерного товариства «Ощадбанк» про визнання незаконною та скасування постанови державного виконавця ВДВС Володимирецького районного управління юстиції Рівненської області

від 07 травня 2015 року про закінчення виконавчого провадження. Визнано незаконною та скасовано постанову державного виконавця ВДВС Володимирецького районного управління юстиції Рівненської області

від 07 травня 2015 року про закінчення виконавчого провадження.

22 вересня 2016 року державним виконавцем ВДВС Володимирецького РУЮ Рівненської області на підставі ухвали Апеляційного суду Рівненської області від 25 серпня 2016 року визнано незаконною та скасовано постанову державного виконавця ВДВС Володимирецького районного управління юстиції Рівненської області Тижука С. В. від 07 травня 2015 року про закінчення виконавчого провадження, та відповідно до статті 51 Закону України «Про виконавче провадження» відновлено виконавче провадження, про що винесено відповідну постанову.

Станом на 01 листопада 2016 року виконавчий лист до Володимирецького районного ВДВС ГТУЮ у Рівненської області, після відновлення виконавчого провадження, стягувачем повторно не пред`являвся, постановою державного виконавця Ніколайчука В. А. від 01 листопада 2016 року виконавче провадження № 26921758 закінчено на підставі статті 41 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с. 4, 69).

Ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області

від 12 грудня 2016 року скаргу ПАТ «Державний Ощадний банк України»

в особі Рівненського обласного управління задоволено. Скасовано постанову державного виконавця Володимирецького районного ВДВС ГТУЮ Рівненської області Ніколайчука В. А. від 01 листопада 2016 року про закінчення виконавчого провадження № 26921758 щодо виконання виконавчого листа від 01 квітня 2011 року Володимирецького районного суду Рівненської області про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 солідарно на користь ВАТ «Державний Ощадний банк України» в особі Кузнецовського територіального відокремленого безбалансового відділення № 10017/080 філії Рівненське обласне управління, заборгованості за кредитним договором від 11 квітня 2007 року № 52/07

у сумі 27 705,67 дол. США, що становить 219 834,67 грн та судових витрат по справі в сумі 1 820 грн.

Ухвалою Апеляційного суду Рівненської області від 02 лютого 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено. Ухвалу Володимирецького районного суду Рівненської області від 12 грудня 2016 року залишено без змін (а.с. 38-39).

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що судове рішення суду апеляційної інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Касаційна скарга ПАТ «Державний ощадний банк України» не підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під

час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Частиною першою статті 402 ЦПК України встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження

в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог

і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження

і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах,

у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з пунктом 8 частини першої статті 49 Закону України «Про виконавче провадження», чинного на час виникнення спірних правовідносин, виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання

в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

У разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом статті 50 закону України «Про виконавче провадження».

Законом України від 22 грудня 2005 року № 3262-IV «Про доступ до судових рішень» (далі - Закон № 3262-IV) регулюються відносини щодо забезпечення доступу до судових рішень (рішень, судових наказів, постанов, вироків, ухвал), ухвалених судами загальної юрисдикції, та введення Єдиного державного реєстру судових рішень (стаття 1 цього Закону).

Згідно з частиною першою статті 6 Закону № 3262-IV кожен має право повністю або частково відтворювати судові рішення, що проголошені судом прилюдно, у будь-який спосіб, у тому числі через оприлюднення

в друкованих виданнях, у засобах масової інформації, створення електронних баз даних судових рішень.

Суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Єдиного державного реєстру судових рішень (частина третя статті 6 Закону № 3262-IV).

Постановою Верховного Суду України від 13 вересня 2017 року у справі № 556/1838/15 за скаргою ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Рівненського обласного управління акціонерного товариства «Ощадбанк» про визнання незаконною та скасування постанови державного виконавця ВДВС Володимирецького районного управління юстиції Рівненської області у цивільній справі за позовом ВАТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості за кредитом; за зустрічним позовом

ОСОБА_1 до ВАТ «Державний ощадний банк України» про визнання кредитного договору недійсним заяву ОСОБА_1 задоволено. Ухвалу Апеляційного суду Рівненської області від 25 серпня 2016 року та ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 квітня 2017 року скасовано, а ухвалу Володимирецького районного суду Рівненської області від 11 січня 2016 року залишено в силі.

Указана постанова Верховного Суду України мотивована тим, що законодавством державного виконавця не наділено правом змінювати суму заборгованості, розраховану та визначену у рішенні суду, то обґрунтованим є висновок суду першої інстанції у справі № 556/1838/15 про законність винесення державним виконавцем постанови про закінчення виконавчого провадження державного виконавця Володимирецького РУЮ від 07 травня 2015 року з підстави, передбаченої пунктом 8 частини першої статті

49 Закону України «Про виконавче провадження», чинного на час виникнення спірних правовідносин.

Ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області від 11 січня 2016 року постанова державного виконавця Володимирецького РУЮ від 07 травня 2015 року визнана правомірною. Відмовлено скаржнику

в скасуванні постанови державного виконавця ВДВС Володимирецького РУЮ Тижука С. В. про закінчення виконавчого провадження від 07 травня 2015 року за безпідставністю.

Зазначена постанова Верховного Суду України від 13 вересня 2017 року міститься у Єдиному державному реєстрі судових рішень за № 69004935.

З огляду на зазначене, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для скасування судового рішення суду апеляційної інстанції, оскільки встановлено правомірність закінчення виконавчого провадження.

Згідно зі статтею 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Керуючись статтями 400, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» залишити без задоволення.

Ухвалу Апеляційного суду Рівненської області від 26 квітня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: І. А. Воробйова

Г. В. Кривцова

Р. А. Лідовець

Ю. В. Черняк