Провадження №6/760/108/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2019 року Солом'янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Оксюти Т.Г.

при секретарі Горупа В.В.

за участю заявника Руденка В.В.

представника стягувача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві подання головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Руденка Віталія Володимировича про визначення частки майна боржника у спільній сумісній власності, боржник ОСОБА_3, стягувач АТ «ЮНЕКС БАНК», заінтересована особа ОСОБА_4, -

В С Т А Н О В И В:

Головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Руденко В.В. звернувся до суду з вказаним поданням.

Подання обґрунтоване тим, що на виконанні у Відділі перебуває зведене виконавче провадження №55560060 з виконання виконавчого листа №760/19027/16-ц, виданого 01.12.2017 року Солом'янським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_3 на користь ТзОВ «Міжрегіональна Пелетна Компанія» заборгованість за кредитним договором №0.77.0712.ЮО_К від 12.07.2012 року на загальну суму 141723468,68 грн.; виконавчого листа №760/19027/16-ц, виданого 01.12.2017 року Солом'янським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «ЮНЕКС БАНК» заборгованість за кредитним договором №0.185.0214.ЮО_К на загальну суму 231624674,71 грн.; виконавчого листа №760/16266/15-ц, виданого 15.05.2017 року Солом'янським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «БМ БАНК» заборгованості за договором №2012-01/DC від 12.10.2012 року в сумі 90013198,66 грн.

Станом на 31.07.2018 року судові рішення не виконані.

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебувають у зареєстрованому шлюбі з 11.12.1982 року та на даний час шлюб не розірваний.

Згідно інформації, отриманої з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта подружжям ОСОБА_3 та ОСОБА_4 під час шлюбу було набуте наступне майно: 1/2 частина квартири АДРЕСА_1, загальною площею 107,20 кв.м., житловою площею 71,40 кв.м.; садовий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, загальною площею 138,4 кв.м.

У відповідності до ч. 6 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», заходом виконання рішень Солом'янського районного суду м. Києва, а саме рішення Солом'янського районного суду м. Києва по справі №760/19027/16-ц та по справі №760/16266/15-ц про стягнення боргу з ОСОБА_3 на користь ТзОВ «Міжрегіональна Пелетна Компанія», ПАТ «ЮНЕКС БАНК», ПАТ «БМ БАНК» може бути визначення частки майна боржника у майні, який він володіє спільно з іншими особами та звернення стягнення на неї.

На підставі викладеного просив подання задовольнити.

Заявник в судовому засіданні подання підтримав частково, посилаючись на те, що квартира АДРЕСА_1 18.10.2018 року була відчужена на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Панченко О.В., а тому на даний час відпала потреба у визначенні частки майна боржника у даному майні.

Представник стягувача в судовому засіданні підтримав подання.

Боржник та заінтересована особа в судове засідання не з'явились, про дату та час розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 443 ЦПК України суд у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з повідомленням сторін та заінтересованих осіб. Неявка сторін та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами.

Вислухавши думку заявника, представника стягувача, вивчивши подання та додані до нього копії матеріалів виконавчого провадження, суд вважає подання державного виконавця обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до положень ч. 5, 6 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

Стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Згідно положень ч. 1 ст. 443 ЦПК України питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного чи приватного виконавця.

З матеріалів подання вбачається, що на виконанні у Відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України перебуває зведене виконавче провадження №55560060 з виконання виконавчого листа №760/19027/16-ц, виданого 01.12.2017 року Солом'янським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_3 на користь ТзОВ «Міжрегіональна Пелетна Компанія» заборгованість за кредитним договором №0.77.0712.ЮО_К від 12.07.2012 року на загальну суму 141723468,68 грн.; виконавчого листа №760/19027/16-ц, виданого 01.12.2017 року Солом'янським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «ЮНЕКС БАНК» заборгованість за кредитним договором №0.185.0214.ЮО_К на загальну суму 231624674,71 грн.; виконавчого листа №760/16266/15-ц, виданого 15.05.2017 року Солом'янським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «БМ БАНК» заборгованості за договором №2012-01/DC від 12.10.2012 року в сумі 90013198,66 грн.

21.03.2018 року при виході державним виконавцем за адресою реєстрації ОСОБА_3: АДРЕСА_3, перевірити майновий стан боржника не вдалося у зв'язку з відсутністю доступу до квартири, двері ніхто не відчинив, про що складений відповідний акт.

Станом на 31.07.2018 року судові рішення не виконані.

На запити відділу ДВС про надання інформації про місце роботи та банківські рахунки боржника, майна, яке б належало боржнику на праві власності, встановлено, що у боржника відсутнє як рухоме, так і нерухоме майно, доходу не виявлено, коштів на наявних рахунках в банківських установах недостатньо для виконання вищевказаних судових рішень.

Згідно відповіді АІС м. Києва та НАІС МВС України транспортних засобів за ОСОБА_3 не зареєстровано.

Арешт на майно боржника був накладений постановою про арешт майна боржника 11.01.2018 року.

З відповіді Житлово-будівельного кооперативу «Будівельник-3» №25/151 від 28.02.2018 року вбачається, що боржник зареєстрований за адресою, вказаною у виконавчому документів по АДРЕСА_3.

Також, постановою Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 11.01.2018 року про відкриття провадження зобов'язано ОСОБА_3 подати декларацію про доходи та майно та попереджено боржника про відповідальність за неподання також декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. Однак, станом на 31.07.2018 року зазначена вимога державного виконавця виконана не була.

Таким чином, боржника ухиляється від виконання рішення суду, на прийом до державного виконавця не з'являється, пояснень не надає, відомостей про його доходи немає.

Встановлено, що між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Ленінським ЗАГС м. Миколаєва 11.12.1982 року був зареєстрований шлюб, який на даний час не розірваний.

Відповідно до ч. 6 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідному для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Відповідно до статті 443 Цивільного процесуального кодексу України, питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного чи приватного виконавця.

Відповідно до ч. 2 статті 370 Цивільного кодексу України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду

Відповідно до ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Суб'єктами права спільної сумісної власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, а також держава, територіальні громади, якщо інше не встановлено законом.

Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно положень статті 61 СК України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Об'єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя.

Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч. 1 ч. 4 ст. 65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя.

Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї

Відповідно до ч. 1-2 ст. 73 СК України за зобов'язаннями одного з подружжя стягнення може бути накладено лише на його особисте майно і на частку у праві спільної сумісної власності подружжя, яка виділена йому в натурі.

Таким чином, при вирішенні питання про виділення частки боржника у спільній власності подружжя необхідно врахувати докази набуття майна у період шлюбу, визначити питання про можливість поділу майна на випадок, якщо річ є неподільною, встановити докази належності майна, яке просить виділити боржнику, на праві спільної власності подружжя.

Вирішуючи питання про виділення частки у спільному майні подружжя, суд виходить з наступного.

Згідно інформації, отриманої з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта подружжям ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було придбано наступне майно: 1/2 частина квартири АДРЕСА_1, загальною площею 107,20 кв.м., житловою площею 71,40 кв.м.; садовий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, загальною площею 138,4 кв.м.

Зазначене майно зареєстроване за дружиною боржника ОСОБА_6

Враховуючи, що набуття майна за час шлюбу створює презумпцію права спільної сумісної власності подружжя, яка знайшла своє вираження у ст. 60 Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку, що вищевказане нерухоме майно є спільною сумісною власністю ОСОБА_3 та ОСОБА_6

Майно, у якому державний виконавець просить виділити частку боржника, набуте після укладення між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 шлюбу, а відтак, у суду є достатні підстави вважати, що майно, набуте у період з 1982 року на ім'я ОСОБА_4 може бути майном, що належить на праві спільної власності подружжю.

Разом з тим, за змістом п.п. 23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року №11, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Не належить до спільної сумісної власності майно одного з подружжя, набуте особою до шлюбу; набуте за час шлюбу на підставі договору дарування або в порядку спадкування; набуте за час шлюбу, але за кошти, які належали одному з подружжя особисто.

При цьому, вирішуючи питання, у якому майні можливе виділення частки боржника, суд виходить з того, що згідно інформаційної довідки №148804435 від 10.12.2018 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, 18.10.2018 року приватним нотаріусом КМНО Панченко О.В. посвідчено договір купівлі-продажу квартири, за яким здійснено відчуження нерухомого майна, що перебуває у спільній сумісній власності ОСОБА_4 та ОСОБА_3, а саме: квартири АДРЕСА_1, на користь третьої особи ОСОБА_7.

На підставі викладеного, визначення частки боржника у вказаній квартирі є неможливим, у зв'язку з її відчуженням на користь третьої особи.

Враховуючи вищенаведені обставини, які свідчать про наявність у ОСОБА_3 невиконаного боргового зобов'язання та відсутність іншого майна, за рахунок якого можливо провести виконання судового рішення, окрім нерухомого майна, яке є спільною сумісною власністю з ОСОБА_4 суд вбачає підстави визначити, що боржнику ОСОБА_3 належить 1/2 частина садового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, загальною площею 138,4 кв.м.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 260, 272, 353, 435 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Подання задовольнити частково.

Визначити частку майна боржника - ОСОБА_3, РНОКПП НОМЕР_1, у спільній сумісній власності з ОСОБА_4, РНОКПП НОМЕР_2, та виділити із спільної сумісної власності ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_2, АДРЕСА_3) та ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1, АДРЕСА_3) по 1/2 садового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, загальною площею 138,4 кв.м.

В решті вимог подання - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали до Київського апеляційного суду через Солом'янський районний суд м. Києва.

Суддя