233 № 233/6793/18
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 вересня 2019 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Мартиненко В. С. ,
за участю секретаря судового засідання Ліман С.М.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Костянтинівка цивільну справу за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
В С Т А Н О В И В:
Крім того, позивач надав розрахунок сум, що стягується, зокрема, процентів. Так, нарахування процентів на поточну та на прострочену заборгованість здійснюється з 04.2014 за формулою:
- нарахування процентів на поточну заборгованість: N*M/365*(2 або 1)*Y=Z, де N заборгованість за кредитом (поточне тіло кредиту, нараховані відсотки та санкції (в попередньому місяці), M процентна ставка, 360/365 кількість днів у році, 2 або 1 коефіцієнт процентної ставки (1 застосовується у разі належного виконання зобов`язань, 2 підвищення процентної ставки за несвоєчасне погашення кредитної заборгованості), Y кількість днів за які здійснюється нарахування, Z сума нарахованих процентів;
- нарахування процентів на прострочену заборгованість: N*M/365*2*Y=Z, де N заборгованість за кредитом (поточне тіло кредиту, виставлені до сплати та не погашені проценти та санкції станом на перше число попереднього місяця), M процентна ставка, 360/365 кількість днів у році, 2 - коефіцієнт підвищення процентної ставки за несвоєчасне погашення кредитної заборгованості, Y кількість днів за які здійснюється нарахування, Z сума нарахованих процентів.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи позивач був повідомлений належним чином, надав клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача.
Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час і місце його проведення був повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, відзив на позов та клопотання про розгляд справи за його відсутності не надав.
Ухвалою Костянтинівського мiськрайонного суду Донецької області від 26.07.2019 року постановлено провести заочний розгляд зазначеної справи.
З`ясувавши обставини справи, дослідивши докази, подані на їх підтвердження, суд дійшов таких висновків.
Судом встановлено, що 18.01.2017 р. між ПАТ КБ ПриватБанк та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір, шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, копія якої долучена до матеріалів справи. ОСОБА_1 отримала кредитну картку, строк дії останньої 30 вересня 2020 року, з встановленим банком кредитним лімітом, який з 18.01.2017 року складав 3000 грн., здійснювала витрати та платежі на погашення заборгованості, в результаті чого за відповідачем утворилась заборгованість за тілом кредиту в розмірі 2841,29 грн., що підтверджується випискою з особового рахунку Поваляєвої ОСОБА_2 .
З 21 травня 2018 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» змінило назву на акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк».
Відповідно до ч.1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно з ст. 610 ЦК України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно з ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.
З розрахунку заборгованості, наданого позивачем, вбачається, що відповідач систематично користувався кредитною карткою в межах встановленого банку кредитного ліміту та здійснював платежі на погашення заборгованості.
- 2841,29 грн. заборгованість за кредитом,
- 1016,93 грн. заборгованість за процентами за користування кредитом.
- 7519,88 грн. заборгованість за пенею,
а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов і Правил надання банківських послуг: - 500,00 грн. фіксована частина, - 568,91 грн. процентна складова.
Суд, вирішуючи питання обґрунтованості вимог за наведеним розрахунком, дійшов висновку про те, що відповідачем не спростовано отримання ним кредитних коштів та наявності заборгованості за тілом кредиту, що підтверджується банківською випискою з особистого рахунка відповідача.
Проте позивачем не обґрунтовано розрахунок в частині заборгованості за процентами за користування кредитними коштами з таких підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно з ч. 8 ст. 49, ч. 2 ст. 53 ЗУ «Про банки та банківську діяльність» надання безпроцентних кредитів забороняється, за винятком передбачених законом випадків. Банку забороняється встановлювати процентні ставки та комісійні винагороди на рівні нижче собівартості банківських послуг у цьому банку.
З виписки з особового рахунку позичальника ОСОБА_1 вбачається, що на час дії процентної ставки 43,2 % річних відповідачем здійснювались витрати та погашення заборгованості, а отже вказаний розмір процентної ставки визнавався сторонами.
З 04.2014 року банком використовується формула нарахування процентів, яка не відповідає умовам договору, вимогам, передбаченим ч. 1 ст. 1048 ЦК України, зі змісту яких випливає, що проценти нараховуються лише на суму позики, а також вимогам, передбаченим ч. 2 ст. 550 ЦК України, відповідно до яких проценти на неустойку не нараховуються.
Вказаний висновок відповідає правовій позиції, викладеної в постанові Верховного Суду від 06 червня 2018 року у справі №325/1163/16-ц.
В зв`язку з тим, що судом встановлена необґрунтованість вказаного розрахунку процентів, та жодна із сторін не скористалась своїм правом самостійно подати до суду висновок експерта або заявити клопотання про призначення судово-бухгалтерської експертизи, суд дійшов висновку про те, що розмір процентів за користування кредитом, має вираховуватися, виходячи з формули нарахування процентів на заборгованість: N*M/365*Y=Z, де N поточне тіло кредиту, M процентна ставка, 360/365 кількість днів у році, Y кількість днів за які здійснюється нарахування, Z сума нарахованих процентів, замість формули, де N заборгованість за кредитом (поточне тіло кредиту, нараховані відсотки та санкції (в попередньому місяці).
З розрахунку заборгованості, наданого позивачем, вбачається, що в ньому відсутні дані про тіло кредиту, проте наявні відомості про розмір щомісячного збільшення заборгованості за кредитом, на яку позивачем всупереч умовам договору та вимогам закону нараховувались проценти. Також в розрахунку позивача містяться дані про розмір витрат здійснених позичальником та розмір коштів, внесених позичальником на погашення заборгованості, що відповідають даним, які містяться у виписці по особовому рахунку позичальника. Розрахунок процентів за користування кредитними коштами здійснено з використанням процентної ставки 43,2 % річних. При чому всупереч умовам договору та вимогам закону до бази, на яку нараховуються проценти, окрім витрат позичальника, для яких розрахунок заборгованості за процентами здійснюється за процентною ставкою 43,2 % річних, було включено раніше нараховані проценти, але не погашені відповідачем.
Зокрема, з 01.08.2017 року окрім тіла кредиту як базу для нарахування процентів було використано проценти, які нарахував позивач станом на 31.07.2017 року в розмірі 154,94 грн. В подальшому щомісячно базу, на яку нараховувались проценти всупереч умовам договору та вимогам закону було збільшено 01.09.2017 року додатково ще на 160,05 грн., що у сумі вже складало 314,99 грн. та з 01.10.2017 року сукупне збільшення заборгованості за кредитом, на яку нараховувались проценти, дорівнювало 639,09 грн., з 01.11.2017 року - 994,53 грн., 1366,93 грн. - станом на 01.12.2017 року, коли позивачем було припинено нарахування процентів за користування кредитом. А отже, для нарахування заборгованості за процентами за користування кредитом, включені до розрахунку раніше нараховані проценти мають бути відняті.
Разом з тим, розрахунок процентів, здійснених до витрат, до яких застосована процентна ставка 43,2 % річних, здійснено позивачем з дотриманням вимог закону та умов договору, в зв`язку з чим заборгованість за нарахованими процентами в цій частині судом приймається без додаткових розрахунків.
Отже, судом здійснюється розрахунок лише для тієї частини заборгованості, яка всупереч умовам договору та вимог закону була включена до бази, на яку нараховувалась заборгованість за процентами та до якої застосовано процентну ставку 43,2 %річних.
Застосовуючи формулу N*M/365*Y=Z, де N тіло кредиту (в грн.), M процентна ставка (М/100), 365 кількість днів у році, Y кількість днів за які здійснюється нарахування, Z сума нарахованих процентів (в грн.), отримуємо наступний розрахунок заборгованості за процентами:
У серпні 2017 року база, на яку необґрунтовано нараховувалась заборгованість за процентами дорівнювала 154,94 грн. Враховуючи те, що кількість днів у серпні складає 31 днів, а процентна ставка, яка застосовувалась позивачем, дорівнювала 43,2 % річних, отримуємо такий розрахунок.
154,94 * 43,2% *100 / 365 * 31 (день) = 5,68 (грн.), а отже позивачем безпідставно нарахована заборгованість за процентами в розмірі 5,68 грн.
Аналогічну математичну операцію здійснено для наступних періодів, зазначених у розрахунку, наданого позивачем, де база, яка була необґрунтовано включена до розрахунку заборгованості за процентами та кількість днів у періоді дорівнювало: 314,99 грн./30 днів = 11,18 (314,99 * 43,2% *100 / 365*30 (днів) = 11,18 (грн.); 639,09 грн./31 день = 23,44; 994,54 грн./30 днів = 35,31.
А у підсумку, розмір заборгованості за процентами за користування кредитом, який був нарахований позивачем необґрунтовано за період з 01.08.2017 року по 30.11.2017 року, дорівнює 75,61 грн., що є сумою вищенаведених доданків.
Крім того, з розрахунку заборгованості наданого позивачем, вбачається, що внаслідок присвоєння позивачем заборгованості статусу простроченої, під час розрахунку процентів позивач використовував подвійний коефіцієнт, тобто вдвічі збільшуючи суму нарахованих процентів. Зокрема, з 01.09.2017 року по 30.09.2019 року позивачем було віднесено 141,30 грн. до прострочених вимог та на базу заборгованості в розмірі 356,28 грн., що використовувалась позивачем для нарахування процентів, за період в 30 днів були нараховані проценти в розмірі 224,10 грн. із застосування множника 2, а саме: 3156,28 * 43,2 /100/365 *2 * 30 = 224,14 грн. Разом з тим, судом не встановлені умови договору, за якими можливе застосування такого коефіцієнту. А отже, розмір процентів, нарахованих таким методом у відповідні періоди, підлягає зменшенню вдвічі, а саме: за період з 01.09.2017 року по 30.09.2017 року на 112,05 грн. (224,10 / 2 = 112,05); за період з 01.10.2017 року по 31.10.2017 року на 127,72 грн.; за період з 01.11.2017 року по 30.11.2019 року на 136,2 грн.
А у підсумку, розмір заборгованості за процентами за користування кредитом, який був нарахований позивачем необґрунтовано за вказані періоди, дорівнює 375,97 грн., що є сумою вищенаведених доданків.
З 01.12.2017 року по 29.11.2018 року позивачем проценти на заборгованість за кредитом не нараховувались.
Підсумовуючи всі вищенаведені розрахунки, суд дійшов висновку про те, що позивачем було необґрунтовано нараховано заборгованість за процентами в розмірі 451,58 грн., що є сумою необґрунтовано нарахованих процентів за період з 01.08.2017 року по 30.11.2017 року в сумі 75,61 грн., необґрунтовано нарахованих процентів із застосуванням подвійного коефіцієнта в розмірі 451,58 грн. А отже, вказана сума має бути відняти від суми заборгованості за процентами, яку просить стягнути позивач в розмірі 1016,93 грн. Отримуємо такий розрахунок розміру заборгованості за процентами, що підлягає стягненню з відповідача 1016,93 451,58 = 565,35 ( грн.).
Позовні вимоги щодо наявності заборгованості за пенею та штрафом є необґрунтованими з таких підстав.
Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Згідно з ч. 2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.
Судом не встановлено наявність умов кредитного договору щодо розміру неустойки. Посилання позивача про те, що вказаний розмір передбачений Умовами та правилами надання банківських послуг не спростовує висновок суду з таких підстав.
Суд не бере до уваги умови кредитного договору, викладені в Умовах та правилах надання банківських послуг, долучених до матеріалів справи, оскільки позивачем залишилось не доведеним, що Умови та Правила надання банком кредиту є складовою кредитного договору, а саме те, що вони укладені в один день, тобто в день підписання позичальником заяви позичальника, і позичальник розумів, що саме ці Умови він мав на увазі, підписуючи заяву.
Вказаний висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду у справі № 342/180/17 від 03 липня 2019 року, відповідно до якої за таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачці Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.
Крім того, за положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
21.10.2015 року Верховним Судом України у справі №6-2003цс15 було винесено постанову, в якій був викладений висновок про те, що відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.
Оскільки позивач одночасно просить стягнути і штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань і пеню за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, суд на підставі вищевикладеного висновку щодо застосування норм права, який відповідно до ст. ч. 4 ст. 263 ЦПК України має бути врахований судом, дійшов висновку про те, що нараховані пеня та штраф не можуть бути стягнуті з відповідача одночасно, оскільки стосуються одного порушення порушення строків виконання зобов`язання з повернення кредитної заборгованості.
З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про те, що вимоги стягнення пені та штрафу є необґрунтованими. А отже, в цій частині позовних вимог необхідно відмовити.
Підсумовуючи наведене, суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 станом на 29.11.2018 р. має заборгованість за кредитним договором № б/н від 18.01.2017 року, яка включає заборгованість за тілом кредиту в розмірі 2841 гривні 29 копійок, заборгованість за процентами за користування кредитом в розмірі 565 гривень 35 копійок, а всього в розмірі 3406 гривень 64 копійок.
В цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню.
В задоволенні позовних вимог в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором № б/н від 18.01.2017 року станом на 29.11.2018 року, яка включає: 451 гривню 58 копійок - заборгованість за процентами за користування кредитом; 7519 гривень 88 копійок - заборгованість за пенею, 1068 гривень 91 копійки заборгованість за штрафами, а всього 9040 гривень 37 копійок необхідно відмовити.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України у зв`язку із частковим задоволенням позову з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати зі сплати судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, що дорівнює 482,24 грн.
Керуючись ст.ст. 141, 259, 264-265, 273, 279, 280-282, 289, п.п.15.5 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України,-
В И Р І Ш И В:
Позов акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 18.01.2017 року станом на 29.11.2018 року, яка включає: заборгованість за тілом кредиту в розмірі 2841 гривні 29 копійок, заборгованість за процентами за користування кредитом в розмірі 565 гривень 35 копійок, а всього в розмірі 3406 (трьох тисяч чотирьохсот шести) гривень 64 копійок.
В задоволенні позовних вимог в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором № б/н від 18.01.2017 року станом на 29.11.2018 року, яка включає: заборгованість за процентами за користування кредитом в розмірі 451 гривні 58 копійок; заборгованість за пенею в розмірі 7519 гривень 88 копійок , заборгованість за штрафом в розмірі 1068 гривень 91 копійки, а всього 9040 гривень (дев`яти тисяч сорока) гривень 37 копійок відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 482 (чотирьохсот вісімдесяти двох) гривень 24 копійок.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя