Ухвала

Іменем України

28 січня 2019 року

м. Київ

справа № 754/10825/18

провадження № 61-1613ск19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Журавель В. І. (суддя-доповідач), АнтоненкоН. О., Крата В. І., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 29 серпня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 18 грудня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, третя особа - Служба у справах дітей Деснянського району м. Києва, про встановлення порядку участі батька у вихованні дитини,

встановив:

В серпні 2018 року ОСОБА_5 звернувся до суду із позовом про встановлення порядку участі батька у вихованні дитини.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 29 серпня 2018 року відкрито провадження у даній справі.

ОСОБА_4, не погоджуючись із вищевказаною ухвалою суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просила скасувати ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 29 серпня 2018 року та передати справу до суду першої інстанції за встановленою підсудністю.

Постановою Київського апеляційного суду від 18 грудня 2018 рокуапеляційну скаргу ОСОБА_4 залишено без задоволення, ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 29 серпня 2018 року - без змін.

Суд апеляційної інстанції виходив із того, що підстави для скасування ухвали суду першої інстанції про відкриття провадження у справи відсутні, оскільки судом правильно визначено підсудність справи, з огляду на зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача.

У січні 2019 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_4, у якій заявник, посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення і передати справу для продовження розгляду за встановленою підсудністю до Дубенського міськрайонного суду Рівненської області.

Подана касаційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, відкриваючи провадження у справі, не врахував того, що на момент подання позову ОСОБА_4 не проживала у місті Києві. Зазначає, що з моменту припинення шлюбних відносин із ОСОБА_5 проживає у будинку своїх батьків (м. Дубно, Рівненська область). У зв'язку з чим, на думку ОСОБА_4, суд першої інстанції порушив правила територіальної підсудності, визначені частиною першою статті 27 ЦПК України.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з огляду на таке.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Судами встановлено, що позивач звернувся із позовом до відповідача - фізичної особи - ОСОБА_4, і просив встановити порядок участі батька у вихованні дитини. Місце проживання ОСОБА_4 зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи від 29 серпня 2018 року та не заперечується відповідачем. ОСОБА_4 вказувала, що тривалий час фактично проживає за іншою адресою, а саме у місті Дубно Рівненської області, за межами територіальної підсудності Деснянського районного суду м. Києва, проте доказів зміни місця проживання та реєстрації за іншою адресою на час відкриття провадження у справі відповідачем не було надано.

Враховуючи викладене, суд першої та апеляційної інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про підсудність даної справи Деснянському районному суду м. Києва.

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд у порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

За змістом пункту 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

З огляду на викладене, у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою, а правильне застосовування судами першої та апеляційної інстанцій норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Доводи касаційної скарги висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують, на законність та обґрунтованість судових рішень не впливають.

Керуючись пунктом 5 частини другої, пунктом 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ухвалив:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 29 серпня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 18 грудня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, третя особа - Служба у справах дітей Деснянського району м. Києва, про встановлення порядку участі батька у вихованні дитини відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Журавель

Н. О. Антоненко

В. І. Крат