Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2019 року Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого судді Ковальчук Т.А.

при секретарі Хорольській І.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Магдалинівка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна,

В С Т А Н О В И В:

До Магдалинівського районного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна.

Позивач посилається на те, що 25 січня 2016 року між нею та ОСОБА_2, який є представником ОСОБА_3 був укладений договір купівлі-продажу житлового будинку та присадибних земельних ділянок, що розташовані за адресою: вул. Центральна, 16, с. Марївка Магдалинівського району Дніпропетровської області. Ціна житлового будинку та присадибних земельних ділянок була обумовлена в розмірі 25 000 грн. Після чого між ними було досягнуто домовленості, що позивач віддає кошти за вказане домоволодіння, а відповідач зі свого боку зобов'язався, що після сплати суми переоформить його на імя позивача.

Після отримання грошей, відповідач договір належним чином не посвідчив, на його прохання посвідчити його нотаріально, ухиляється від його посвідчення.

Позивач вважає, що між нею та відповідачем, який є представником власника житлового будинку, досягнуто щодо усіх істотних умов договору купівлі-продажу, позивачем сплачено всю вартість житлового будинку, що підтверджується розпискою, однак неможливо посвідчити договір нотаріально. У зв'язку із чим звертається до суду та прохає визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку з присадибними земельними ділянками, визнавши право власності на вказане домоволодіння.

Позивач в судове засідання не зявилася, надавши до суду заяву в якій прохала розглянути справу без її участі, підтримала позовні вимоги.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, надавши до суду заяву, в якій прохав розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнає.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

У відповідності зі ст. 41 Конституції України, кожний має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності здобувається в порядку, визначеному законом.

Житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: Дніпропетровська область, Магдалинівський район, с. Марївка, вул. Центральна, 16, належить ОСОБА_3. ОСОБА_3 є спадкоємцем за законом майна ОСОБА_4, згідно свідоцтва про право на спадщину № 2175 від 15.10.2013 року (а. с. 14).

Земельна ділянка площею 0.25 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :02:001:0250, та земельна ділянка площею 0,10 га, для ведення особистого селянського господарства, :02:001:0251, які розташовані за адресою: Дніпропетровська область, Магдалинівський район, с. Марївка, вул. Центральна, 16, належали ОСОБА_4 (а. с. 9-13).

Відповідач ОСОБА_2 є представником ОСОБА_3 щодо розпорядження нерухомим майном розташованим за адресою: Дніпропетровська область, Магдалинівський район, с. Марївка, вул. Центральна, 16, на підставі довіреності від 23 вересня 2015 року (а. с. 15).

Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі внутрішній волі. Правочин має вчинятись у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Згідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

На а. с. 16 є розписка ОСОБА_2 про отримання ним плати за будинок за адресою: Дніпропетровська область, Магдалинівський район, с. Марївка, вул. Центральна, 16, згідно якої позивач придбав житловий будинок з господарськими спорудами.

Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Виходячи з матеріалів справи, обставини, які склалися, свідчать про наявність укладення договору купівлі-продажу між сторонами. Обєктивно сторони договору купівлі продажу порушили вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору. Але позивач і відповідач, як сторони правочину (розписки), домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося виконання договору.

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

У відповідності до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом, при цьому право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішення суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

Судом встановлено обставини неможливості здійснення позивачем нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу, у звязку із тим, що відповідач не зареєстрував право власності на присадибні земельні ділянки, вказані обставини свідчать про безповоротне ухилення відповідача від нотаріального посвідчення правочину та з чого вбачається втрата можливості з будь-яких причин його посвідчити.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що правочин, який укладено між сторонами у справі ними не оспорюється, у звязку із чим вважається таким, що вчинений правомірно, тому є законні підстави для визнання за позивачем права власності на житловий будинок.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 259, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 220, 328 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати договір купівлі-продажу житлового будинку з господарськими спорудами та присадибних земельних ділянок по вул. Центральна, 16, в с. Марївка Магдалинівського району Дніпропетровської області, укладений 25 січня 2016 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - дійсним.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, право власності на:

-житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами розташований за адресою: Дніпропетровська область, Магдалинівський район, с. Марївка, вул. Центральна, 16, що складається з: А - житловий будинок, загальною площею 43,78 кв. м., житловою площею 29,74 кв. м.; а - сіни; гн - ганок; Б - сарай; ПГ погріб; В - сарай; Г - вбиральня; К колодязь;

-земельну ділянку площею 0.25 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :02:001:0250, розташовану за адресою: Дніпропетровська область, Магдалинівський район, с. Марївка, вул. Центральна, 16;

-земельну ділянку площею 0,10 га, для ведення особистого селянського господарства, :02:001:0251, розташовану за адресою: Дніпропетровська область, Магдалинівський район, с. Марївка, вул. Центральна, 16.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя Т.А.Ковальчук