Ухвала

17 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 755/1525/15-ц

провадження № 61-16894зно19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Луспеника Д. Д. розглянув заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 03 жовтня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання квартири особистою приватною власністю,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя.

Позовна заява мотивована тим, що 18 квітня 1980 року він зареєстрував шлюб з ОСОБА_1 , від якого мають дітей: ОСОБА_3 , 1982 року народження, ОСОБА_5 , 1985 року народження, ОСОБА_2 , 1988 року народження.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 5 червня 2013 року шлюб між ними розірвано.

Зазначав, що за час шлюбу він на підставі договору купівлі-продажу від 08 лютого 2005 року купив для сім'ї двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 37,80 кв. м, з яких житлова площа складає 23,00 кв. м, яка зареєстрована за відповідачем. Добровільно ОСОБА_1 не бажає поділити майно, придбане за час шлюбу.

Ураховуючи викладене, ОСОБА_2 , уточнивши позовні вимоги, просив суд визнати за ним право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 .

У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання квартири особистою приватною власністю.

Зустрічна позовна заява мотивована тим, що з 1995 року шлюбні відносини між нею та ОСОБА_1 фактично припинилися, оскільки він в кінці грудня 1994 року пішов з родини та почав окреме життя, спільне господарство та спільний бюджет не велися, тобто шлюб існував формально.

Вказувала на те, що ОСОБА_2 не приймав участі коштами або працею у придбанні спірної квартири АДРЕСА_1 , всі кошти на придбання квартири були зароблені нею, а також кошти бралися на придбання квартири в кредит у банківських установах. Крім того, у придбанні зазначеної квартири допомагали діти, які надавали кошти, що були отримані в якості гонорарів за участь у концертах.

Ураховуючи викладене, ОСОБА_1 просила суд визнати квартиру АДРЕСА_1 її особистою приватною власністю.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва у складі судді Гончарука В. П. від 31 жовтня 2017 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Визнано право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 за ОСОБА_2

Визнано право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 .

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Апеляційного суду м. Києва від 11 квітня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 31 жовтня 2017 року скасовано, позов ОСОБА_2 та зустрічний позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано право власності на 7/50 часток квартири АДРЕСА_1 за ОСОБА_2

Визнано право власності на 43/50 частки квартири АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 .

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 жовтня 2018 року касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено. Постанову Апеляційного суду м. Києва від 11 квітня 2018 року скасовано, рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 31 жовтня 2017 року залишено в силі.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір, сплачений за подання касаційної скарги, у розмірі 5 375,00 грн (п`ять тисяч триста сімдесят п`ять грн 00 коп.).

У вересні 2019 року на розгляд до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами зазначеної постанови Верховного Суду.

У прийнятті заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами необхідно відмовити з таких підстав.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Частинами першою та другою статті 425 ЦПК України встановлено, що заява про перегляд судового рішення суду першої інстанції з підстав, визначених частиною другою, пунктами 1, 3 частини третьої статті 423 цього Кодексу, подається до суду, який ухвалив судове рішення.

Заява про перегляд судових рішень судів апеляційної і касаційної інстанцій з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, якими змінено або скасовано судове рішення, подається до суду тієї інстанції, яким змінено або ухвалено нове судове рішення.

Відповідно до зазначених вимог закону переглянуті за нововиявленими обставинами можуть бути лише ті рішення суду касаційної інстанції, якими судове рішення було змінено або ухвалено нове судове рішення.

Ураховуючи те, що суд касаційної інстанції власне судове рішення не ухвалював, а залишив в силі рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 31 жовтня 2017 року, заява ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року не підлягає розгляду Верховним Судом, оскільки він не є судом тієї інстанції, яким змінено або ухвалено нове судове рішення у цій справі.

Таким чином, у прийнятті заяви ОСОБА_1 про перегляд вказаної постанови суду за нововиявленими обставинами слід відмовити, оскільки Верховним Судом судове рішення по суті спору не ухвалювалось.

Керуючись статтями 259, 423, 425, 429 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У прийнятті заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 03 жовтня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 третя особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнанн квартири особистою приватною власністю відмовити.

Заяву разом із доданими до неї матеріалами повернути заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Д. Д. Луспеник